ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.01.2023 Справа № 914/1264/21

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Полюхович Х.М., розглянувши матеріали

заяви Санаторію «Нафтуся Прикарпаття», село Модричі, Дрогобицький район, Львівська область

про розстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 06.04.2022

у справі № 914/1264/21

за позовом Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, місто Львів

до відповідача Санаторію «Нафтуся Прикарпаття», село Модричі, Дрогобицький район, Львівська область

про стягнення 650 809,47 грн.

За участі представників:

від прокуратури: Лука Г.В. прокурор відділу представництва інтересів держави з питань державної та комунальної власності управління представництва інтересів держави в суді Львівської обласної прокуратури;

від позивача: Жуган І.О. представник (повноваження визначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань);

від відповідача: Фартушок Н.Б. адвокат (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №1073673 від 04.05.2021; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №001405 від 13.03.2019).

ВСТАНОВИВ

Санаторій «Нафтуся Прикарпаття» подав до Господарського суду Львівської області заяву про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 06.04.2022 у справі №914/1264/21 до 06.04.2023. До канцелярії суду від представника Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» надійшла заява виправлення описки в заяві про відстрочку виконання рішення, в якій просить суд виправити описку в прохальній частині заяви та читати прохальну частину заяви: «Розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 06.04.2022 у справі №914/1264/21 шляхом сплати Санаторієм «Нафтуся Прикарпаття» присудженої до стягнення суми заборгованості рівними частинами щомісячно з моменту постановлення ухвали за результатами розгляду цієї заяви до 06.04.2023».

Ухвалою від 12.07.2022 суд постановив відкласти розгляд питання про прийняття до розгляду заяви Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 06.04.2022 у справі №914/1264/21 до розгляду Західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» б/н від 27.04.2022 (вх. № 01-05/916/22 від 28.04.2022) на рішення Господарського суду Львівської області від 06.04.2022 у справі № 914/1264/21.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 апеляційну скаргу Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» на рішення Господарського суду Львівської області від 06.04.2022 у справі № 914/1264/21 та додані до неї матеріали повернуто скаржнику.

Ухвалою від 13.01.2023 суд прийняв заяву Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 06.04.2022 та призначив судове засідання на 23.01.2023 о 10:30 год.

Представники учасників справи з`явились в судове засідання, заяви, клопотання не подавали.

Представник відповідача підтримав заяву про розстрочення виконання рішення. Просив розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 06.04.2022 у справі 914/1264/21 шляхом сплати відповідачем присудженої до стягнення суми заборгованості рівними частинами щомісячно з моменту постановлення ухвали за результатами розгляду заяви до 06.04.2023 року.

В обґрунтування заяви зазначив, що виконання рішення суду унеможливлюється скрутним матеріальним становищем та відсутністю коштів, достатніх для погашення заборгованості, наявністю форс-мажорних обставин, а саме введенням воєнного стану в Україні

Представники прокуратури та позивача заперечили проти заяви просили відмовити у її задоволенні.

Відводів судді або секретарю судового засідання учасниками справи не заявлено.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали заяви, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.04.2022 у даній справі позов задоволено частково, стягнуто з Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» в дохід Державного бюджету України на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях 568 942,68 грн. заборгованості, 17 480,76 грн. пені та на користь Львівської обласної прокуратури 9 762,14 грн судового збору. У задоволенні решти позову відмовлено.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 апеляційну скаргу Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» на рішення Господарського суду Львівської області від 06.04.2022 у справі № 914/1264/21 та додані до неї матеріали повернуто скаржнику.

Відповідач в обгрунтування вимог заяви покликається на важке фінансове становище санаторію, на підтвердження чого надав фінансовий звіт. Зазначає про відсутність коштів на єдиному відкритому банківському рахунку, на підтвердження чого надав довідку банку. Також вказує на те, що санаторій є лікувальним закладом, негайне виконання рішення суду спричинить зупинення діяльності санаторію, унеможливить оздоровлення ветеранів війни, учасників АТО, осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, осіб, які перенесли коронавірусну інфекцію.

Стверджує, що накладення арешту на грошові кошти призведе до зупинення господарської діяльності, унеможливить виплату заробітної плати працівникам, позбавить можливості надавати належні санаторно-курортні послуги.

Крім того, відповідач покликається на форс-мажорні обставини, а саме введенням воєнного стану в Україні та лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1. Зазначає, що існування на території України надзвичайних обставин (введення воєнного стану), впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків, обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності.

Покликаючись на положення статей 73, 74, пункт 3 частини 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, відповідач просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 06.04.2022 у справі 914/1264/21 шляхом сплати відповідачем присудженої до стягнення суми заборгованості рівними частинами щомісячно з моменту постановлення ухвали за результатами розгляду заяви до 06.04.2023 року.

При прийнятті ухвали суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно частини 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно частини 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення судом враховується те, що задоволення вказаних заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (ч. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»).

Виходячи із наведеного, законодавець, у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, тобто, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Крім того, у п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», зазначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до частини 7 статті 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Згідно довідки Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» від 04.07.2022, станом на дату видачі довідки санаторій має відкритий лише один банківський рахунок в АТ «Альфа-Банк».

З довідки АТ «Альфа-Банк» вбачається, що залишок грошових коштів станом на 04.07.2022 складає 13 446,15 грн.

Крім того, відповідач надав звіт про фінансові результати за 2021 рік, за 1 квартал 2022 року з яких вбачається, що відповідач знаходиться у скрутному фінансовому становищі.

У зв`язку з відсутністю необхідних сум коштів на рахунках Санаторію «Нафтуся Прикарпаття», негайне виконання рішення у справі призведе до перебоїв в господарській діяльності боржника, спричинить зменшення надходження податків, зборів до бюджету, виникнення заборгованості із виплат заробітної плати працівникам.

Крім того, у листі №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислової палати зазначено, що остання на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97 ВР, Статуту ТПП України, засвідчує форс- мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Суд також враховує те, що відповідач згідно статті 22 Закону України «Про курорти» є закладом охорони здоров`я та згідно Класифікатора видів економічної діяльності КВЕД 86.10, є лікувальним закладом.

Таким чином, суд вважає, що одномоментне виконання рішення господарського суду унеможливлюється відсутністю у заявника необхідних коштів, а розстрочення виконання рішення суду надасть можливість відповідачу (заявнику) повноцінно здійснювати господарську діяльність, зберегти матеріально-технічну базу та сплатити суму заборгованості в повному обсязі.

Слід зазначити, що ухвалою суду від 22.07.2022 у справі №914/1263/21 між тими ж учасниками справи, про стягнення заборгованості з відповідача за іншим договором оренди, задоволено заяву відповідача та розстрочено виконання рішення суду. Відповідач виконав свої зобов`язання по розстроченню достроково, сплативши усю заборгованість, що підтвердили представники прокуратури та позивача в судовому засіданні.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши всі наведені обставини та надані відповідачем до заяви про розстрочення виконання рішення суду докази, суд дійшов висновку про наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення суду у даній справі та унеможливлюють сплату відповідачем заборгованості на користь позивача одним разовим платежем на теперішній час, що є підставою для розстрочення виконання судового рішення у даній справі.

У своїй заяві, що подана до суду 07.07.2022, відповідач просив надати розстрочку виконання рішення до 06.04.2023. Разом з тим, фактично переважна більшість часу, на який заявник просив розстрочити виконання рішення суду, увійшла у строки перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом, і станом на момент постановлення даної ухвали до закінчення визначеного процесуальним кодексом строку залишилось три місяці.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, рік по ухваленню рішення спливає 06.04.2023, суд приходить до висновку про розстрочення виконання рішення суду на три місяці шляхом сплати суми боргу щомісячно рівними частинами. Сума судового збору не включена у розстрочення.

Розстрочення виконання рішення є заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії», заява № 22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V). За практикою Суду в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (див. «Корнілов та інші України», заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003; тривалість виконання - вісім місяців). Розстрочення виконання рішення в даному випадку не є інструментом ухилення для боржника від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем.

Керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Заяву Санаторію «Нафтуся Прикарпаття» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 06.04.2022 у справі 914/1264/21 задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 06.04.2022 у справі 914/1264/21 на три місяці за наступним графіком:

- до 06.02.2023 208 567,29 грн;

- до 06.03.2023 208 567,29 грн;

- до 06.04.2023 208 567,29 грн.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку із введенням воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб згідно із Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022, який продовжено з 05 години 30 хвилин 16.11.2022 року строком на 90 діб, суд звертається до учасників судового процесу з проханням надсилати всі процесуальні документи на електронну адресу суду: . В назві файлу зазначати номер справи, прізвище та ініціали судді.

Крім того, усю інформацію щодо стану розгляду справи можна отримати в такий спосіб: канцелярія; інформаційна довідка щодо руху справ; http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015/ - веб-сайт суду.

Повний текст ухвали складено 30.01.2023

Суддя Сухович Ю.О.