ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1041/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 106522,80 грн,

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи

13.10.2022 року Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (ідентифікаційний код 14305909, адреса місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ).

Змістом позову є майнова вимога про стягнення 106522,80 грн, зокрема 99000 грн заборгованості за дозволеним овердрафтом, 7522,80 грн заборгованості за недозволеним овердрафтом. У позові позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2481 грн.

У позові позивач просив розглянути позов в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує невиконання відповідачем умов заявки про надання Кредиту "Кредитна картка для підприємців" №011/1179/1225753 від 16.09.2021.

17.10.2022 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 925/1041/22. Справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановив учасниками справи строки для подання (надходження) до суду: відзиву (стаття 251 ГПК України) та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (пункту 1 частини 2 статті 250 ГПК України) - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали суду; відповіді на відзив - п`ять днів з дня вручення відзиву; заперечення - п`ять днів з дня вручення відповіді на відзив.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження відповідача є: АДРЕСА_2 (а. с. 59).

Ухвала суду від 17.10.2022 про відкриття провадження у справі надіслана учасникам справи: позивачу електронним листом на пошту, вказану в позовній заяві; відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала суду не вручена відповідачу та повернута до суду. Причиною повернення ухвали суду є відсутність відповідача за місцезнаходження (проживання), про що організацією поштового зв`язку складено довідку про причини повернення (досилання) рекомендованого листа (а. с. 55).

Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи норми пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення відповідачу ухвали суду від 17.10.2022 є день проставлення на поштовому повідомленні відмітки про не вручення судового рішення 27.10.2022 (а. с. 55).

Відповідно до частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина 3 статті 9 Господарського процесуального кодексу України).

17.10.2022 суд з метою забезпечення прав відповідача ФОП ОСОБА_2 бути поінформованим про розгляд справи №925/1041/22 оприлюднив інформацію про розгляд справи на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади у мережі Інтернет (а. с. 54).

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заперечив, клопотання про розгляд справи з повідомлення сторін не подав.

Дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 106522,80 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач стверджує, що Відповідач всупереч вимогам кредитного договору не виконує взяті на себе зобов`язання, не здійснює погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим заборгованість останнього перед позивачем за кредитним договором становить 106522,80 грн та складається з : 99000 грн - заборгованості за дозволеним овердрафтом, 7522,80 грн - заборгованості за не дозволеним овердрафтом,

Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у справі є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі договору кредиту (позики); належне та своєчасне виконання умов договору позивачем; невиконання умов договору відповідачем; розмір невиконаного грошового зобов`язання; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1.На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які суд встановив:

21.02.2020 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" та Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 уклали договір банківського обслуговування (а. с. 11-13).

15.09.2021 Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" із заявою про відкриття карткового рахунку та отримання кредиту в рамках продукту "Кредитна картка для підприємців" до Договору банківського обслуговування (а. с. 8-9).

16.09.2021 Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" та Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 уклали договір кредиту (позики) у спосіб подання позичальником банку Заяви про надання Кредиту "Кредитна картка для підприємців" №011/1179/1225753 (а. с. 10).

Відповідно до умов договору з дати початку кредитування Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на Картковому рахунку NUA2160553/CKP , надати Клієнту в межах Поточного ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту з Карткового рахунку у випадках, визначених Договором.

Умовами договору передбачено:

п.1.1 договору: мета (цільове використання кредиту) - є фінансування господарської (підприємницької) діяльності постачальника у зв`язку із чим до відносин сторін застосовується Закон України "Про споживче кредитування".

п.1.2 договору: максимальний ліміт кредиту за договором складає 300000,00грн. В межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту. Поточний ліміт кредиту складає 99000,00грн.

п. 1.4 Строк кредиту 48 місяців.

п.4.2 договору: в порядку та умовах визначених п. п. 2.5.5 - 25.6. п. 2.5 Статті 2 Розділу 8 Правил Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування Кредитом в розмірі п`ять (5) відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше фіксованої суми, встановленої Тарифами Банка на ведення та обслуговування Карткових рахунків, до яких встановлений ліміт кредитування або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму.

п. 4.3. договору: у визначений п. п. 2.5.5. п. 2.5. Статті 2 Розділу 8 Правил строк Клієнт зобов`язаний забезпечити наявність коштів на КР для подальшого здійснення Банком договірного списання коштів згідно з умовами передбаченими п. 9 Угоди.

п.8.1. договору: додатково до визначеної розділом 9 правил, клієнт зобов`язаний на вимогу банку сплатити останньому: за кожний випадок прострочення виконання передбачених заявою грошових зобов`язань - штраф у розмірі, визначеному підпунктом 1.14.1 пункту 1.14 статті 1 розділу 9 правил, окрім випадків невиконання грошових зобов`язань, пов`язаних з накладенням арешту на грошові кошти, що обліковуються на картковому рахунку; за невиконання або неналежне виконання клієнтом зобов`язань, визначених пунктом 1.8 заяви - штраф у розмірі, визначеному підпунктом 1.14.2. пункту 1.14 статті 1 розділу 9 правил за кожне таке порушення.

З 16.09.2021 по 28.07.2022 відповідач користувався кредитними коштами. Загальний розмір використаних кредитних коштів становить 106522,80 грн., у підтвердження чого позивач подав довідку про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 (а. с. 14-15).

29.07.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою, вих. № 246073 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором (а. с. 33-34). У вимозі позивач вимагав не більше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту в повному обсязі разом зі сплатою пені та процентів.

Станом на 28.07.2022 заборгованість відповідача за розрахунком позивача становить 106522,80 грн та складається із заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 99000,00 грн; заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 7522,80 грн (а. с. 6-7).

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, суд визнає встановленими обставини:

- виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору кредиту (позики);

- виконання позивачем свого обов`язку у зобов`язанні та надання відповідачу кредитних коштів, шляхом встановлення кредитного ліміту на картковому рахунку.

- виникнення у відповідача обов`язку повернути позивачу кредиту та сплатити проценти за його користування;

- невиконання відповідачем свого обов`язку за договором, у частині повернення коштів та сплати процентів;

- розмір заборгованості відповідача станом на 28.07.2022 становить 106522,80 грн, з яких 99000,00 грн за дозволеним овердрафтом, 7522,80грн за недозволеним овердрафтом;

- невиконання відповідачем вимоги позивача про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечення.

За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

У даній справі, враховуючи наявність переконливих доказів, а також вірогідність поданих позивачем доказів суд дійшов висновку про доведеність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі господарського договору та неналежне виконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні.

Відповідачем не подано суду доказів на спростування обставин, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

З огляду на вказане суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок про порушення, невизнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. Висновки про застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, неодноразово наведені у постановах Верховного Суду.

Дослідивши умови укладеного договору між сторонами, суд дійшов висновку, що передумовою виникнення спору є виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі кредитного договору у спосіб подання позичальником банку заявки про надання Кредиту "Кредитна картка для підприємців" №011/1179/1225753 від 16.09.2021.

Позивач належним чином виконав зобов`язання та надав відповідачу в межах поточного ліміту кошти (кредит), а відповідач отримав дані кошти на картковий рахунок № НОМЕР_3 /СКР .

Позивач у цій справі прагне захистити своє право на повернення наданих відповідачу коштів.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

Невиконання відповідачами свого обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язаною стороною свого обов`язку у зобов`язанні з повернення кредитних коштів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є примусове виконання обов`язку в натурі.

На підставі встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про порушення відповідачем господарського зобов`язання внаслідок його неналежного виконання, зокрема несвоєчасного повернення кредитних коштів, наданих позивачем, відповідно до умов укладеного між сторонами договору.

Вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту, укладеного у спосіб подання відповідачем позивачу заявки про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" №011/179/12257553 до договору банківського обслуговування від 16.09.2021, що не була вчасно повернута позивачу, у розмірі 106522,80 грн, з яких 99000,00 грн за дозволеним овердрафтом, 7522,80 грн заборгованості за недозволеним овердрафтом, суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли кредитні правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

7. Розподіл судових витрат.

За подання позовної заяви при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн на підставі платіжного доручення №14743 від 08.09.2022 (а. с. 4).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги позивача задоволенні повністю до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Райффайзен Банк (ідентифікаційний код 14305909, адреса місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9) 106522,80грн (сто шість тисяч п`ятсот двадцять дві гривні 80 копійок) заборгованості, з яких 99000,00 (дев`яносто дев`ять тисяч гривень 00 копійок) за дозволеним овердрафтом, 7522,80 грн (сім тисяч п`ятсот двадцять дві гривні 80 копійок) заборгованості за недозволеним овердрафтом та 2481,00грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя А.І. Гладун