РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2023Справа № 910/9986/22
За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Посібл Солюшн"

про стягнення 669 355,68 грн.,

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: без виклику.

Обставини справи:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" від імені якого діє: Регіональна філія "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Посібл Солюшн" про стягнення 669 355,68 грн. нарахованого збору за зберігання власного рухомого складу за Договором про надання послуг з організації з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 19.04.2021 за № 99-42174050/2021-G001.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

До Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Посібл Солюшн" надійшло клопотання про об`єднання справ в одне провадження, яке обґрунтовано тим, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебувають 4 справи за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Посібл Солюшн" а тому, існує необхідність в об`єднання вказаних справ в одне провадження для сприяння економії процесуальних засобів під час розгляду справ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Посібл Солюшн" про об`єднання справ №910/9986/22, №910/9988/22, №910/10003/22 та №910/10648/22 в одне провадження.

Також, через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Фонд".

Вказана заява мотивована тим, що 03.01.2022 між ТОВ "Посібл Солюшн" та ТОВ "Агро Фонд" було укладено Договір на транспортне експедиційне обслуговування №03-01-01ПС. Так, на виконання вказаного Договору 18.02.2022 на станцію Броди Львівської залізниці для ТОВ "Агро Фонд" прибули 50 власних порожніх вагонів під навантаження зерном кукурудзи.

Крім того, відповідач подав заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд".

Вказана заява мотивована тим, що між ТОВ "Посібл Солюшн" та ТОВ "Кернел-Трейд" було укладено Договір на надання послуг з забезпечення рухомим складом для здійснення перевезень вантажів №02022022 від 02.02.2022. Так, на виконання вказаного Договору 18.02.2022 на станцію Броди Львівської залізниці для ТОВ "Кернел-Трейд" прибули 50 власних порожніх вагонів під навантаження зерном кукурудзи.

23.11.2022 відповідач подав клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

01.12.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд у позові відмовити. Також, зазначав, що у зв`язку з настанням форс - мажорних обставин (не провокована агресія рф проти України) відповідач з незалежних від нього причин не виконав належним чином свої зобов`язання.

06.12.2022 відповідач подав додаткові пояснення в додаток до відзиву на позовну заяву.

12.12.2022 позивач подав відповідь на відзив, в яких заперечував проти доводів відповідача. Вказував щодо відсутності направлення повідомлення відповідачем на його адресу щодо настання форс - мажору.

22.12.2022 позивач подав заперечення на клопотання відповідача про об`єднання справ в одне провадження, розгляд справи в порядку загального позовного провадження та залучення третіх осіб.

22.12.2022 позивач подав заперечення на додаткові пояснення відповідача.

09.01.2023 відповідач подав додаткові заперечення на позовну заяву.

Вирішуючи подану заяву про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Як зазначено у п.1 ч.4 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про залишення заяви відповідача без задоволення

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розглянувши вказану заяву, судом встановлено, що остання подана в межах встановленого судом строку, в той же час, у поданій до суду заяві, як на підставу своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідач посилається на необхідність залучення третіх осіб, об`єднання позовів у справах №910/9988/22, №910/10003/22, №910/10648/22 в одне провадження, обсяг та характер доказів та ціну позову. Крім того, відповідач вказує, що справа є складною через настання форс-мажорних обставин. Проте відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обґрунтованості своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, зокрема, не обґрунтовано необхідності розгляду справи в порядку загального позовного провадження, враховуючи характер спірних правовідносин та ціну позову.

Суд зазначає, що при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідач не позбавлений права подавати відзив у встановлений судом строк, виклавши власні заперечення, обґрунтування та пояснення по суті спору із наданням відповідних доказів щодо їх обґрунтованості, також не обмежений у праві на подання інших заяв та клопотань, у порядку, визначеному ГПК України. Суд зазначає, що зазначеним у поданих до суду документах обставинам, а також доданим доказам на підтвердження викладених доводів, судом буде надана оцінка при розгляді справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст.12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи та можуть бути розглянуті будь-які інші справи, віднесені до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті.

Частиною 5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, беручи до уваги характер спірних правовідносин та ціну позову, суд визнав дану справу малозначною.

Враховуючи ненадання відповідачем доказів щодо обґрунтованості своїх заперечень, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ТОВ "Посібл Солюшн" про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Щодо заяви відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб, суд виходить з наступного.

Вирішуючи вказані заяви, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Отже, з положень статті 50 Господарського процесуального кодексу України слідує, що підставою для залучення особи до участі у справі у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, є та обставина, що рішення у справі може вплинути на її права або обов`язки щодо однієї із сторін. Така особа має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Тобто, норми інституту третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору покликані захистити права та охоронювані законом інтереси осіб, які не є учасниками спірних матеріальних правовідносин, але знаходяться із однією зі сторін процесу у таких відносинах і які можуть змінитись у результаті винесеного рішення.

Необхідною умовою для залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, є вплив рішення у справі на її права, свободи, інтереси або обов`язки.

У поданих відповідачем заявах відсутні визначені статтею 50 Господарського процесуального кодексу України належні обґрунтування та підстави необхідності залучення до участі у справі ТОВ "Агро Фонд" та ТОВ "Кернел-Трейд" в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, відсутні докази перебування зі сторонами у таких матеріальних правовідносинах, які б в результаті прийняття судом рішення у справі зазнали певних змін, у зв`язку з чим судом не встановлено обставин, з якими процесуальний закон пов`язує залучення (допуск) третьої особи.

А тому заяви відповідача про залучення ТОВ "Агро Фонд" та ТОВ "Кернел-Трейд" в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено подані сторонами позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; та додані до них докази.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Посібл Солюшн" (Замовник/Відповідач) та AT "Українська залізниця" (Залізниця/Перевізник/Позивач) було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом за № 99-42174050/2021-G001.

Згідно даного Договору Залізниця зобов`язується здійснювати перевезення та надавати додаткові послуги Замовнику, а Замовник (Відповідач) у свою чергу здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткові послуги шляхом перерахування коштів.

Відповідно до п. 1.1. Договору, предметом цього Договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги, де Перевізник акціонерне товариство «Українська залізниця», а Замовник (вантажовласник, вантажовідправник, вантажоодержувач, платник) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Посібл Солюшн".

Відповідно до п. 1.5. Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, Договір є публічним договором, за яким Перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно п 2.1.7. вказаного Договору Відповідач зобов`язаний підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ- 46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу Замовника - підписувати та надавати Перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги.

Матеріали справи свідчать, що 18.02.2022 згідно відправки № 42082719 на станцію Броди Львівської залізниці прибуло 50 власних порожніх вагонів (вантаж на своїх осях) на адресу ТОВ "Посібл Солюшн" під навантаження.

Як слідує з Акту загальної форми ГУ-23 № 262 від 18.02.2022, з вини ТОВ "Посібл Солюшн" (Клієнта) вагони були затримані у зв`язку із зайнятістю вантажного фронту під`їзної колії. Вказаний акт підписано директором ТОВ "Посібл Солюшн" Василенком Д.В. без будь - яких зауважень.

Також, з матеріалів справи вбачається, що о 20 год. 20 хв. 22.02.2022 на 10 вагонів-зерновозів №№58524679, 53223533, 58541574, 58515115, 58504945, 58559196, 95168837, 58538745, 58529975, 95134268 складено акт загальної форми ГУ-23 №284 про закінчення затримки та вагони згідно листа №22/22/1 від 22.02.2022. Подано під навантаження відповідно до Письмової угоди № 17 від 22.02.2022 на під`їзну колію ТОВ «Компанія Дністер» (пам`ятка форми ГУ-45 від 22.02.2022 №35 про подачу вагонів, яка підписана ТОВ "Посібл Солюшн" Василенко Д.В. у відповідності до вимог п.4 розділу 6 Правил користування вагонами і контейнерами).

Далі, 23.02.2022 о 22 год. 50 хв. на підставі повідомлення про закінчення вантажних операцій № 41 вантажовласник повідомив про завантаження вагонів №№58524679, 53223533, 58541574, 58515115, 58504945, 58559196, 95168837, 58538745, 58529975, 95134268.

23.02.2022 о 22 год. 50 хв. вагони №№58524679, 53223533, 58541574, 58515115, 58504945, 58559196, 95168837, 58538745, 58529975, 95134268 забрані із під`їзної колії, що підтверджується пам`яткою форми ГУ-45 №39 про забирання вагонів. Суд зауважує, що вказана пам`ятка також підписана директором відповідача Василенком Д.В.

Із 23.02.2022 о 22 год. 50 хв. вагони №№58524679, 53223533, 58541574, 58515115, 58504945, 58559196, 95168837, 58538745, 58529975, 95134268 до 25.03.2022 19 год. 30 хв. знаходились на місцях загального користування в очікуванні оформлення перевізного документу, що підтверджується актами загальної форми №295 від 23.02.2022 та №428 від 25.03.2022. Вказані акти підписані директором ТОВ "Посібл Солюшн" Василенком Д.В., без зауважень.

Далі, о 15 год. 00 хв. 22.02.2022 вагон №95779807 згідно листа №22/22/1 від 22.02.2022 подано під навантаження на відповідно до Письмової угоди № 7 від 22.02.2022 на під`їзну колію ТОВ «АГРО ФОНД» (пам`ятка форми ГУ-45 від 22.02.2022 №26 про подачу вагонів, яка підписана директором ТОВ "Посібл Солюшн" Василенком Д.В., у відповідності до вимог п.4 розділу 6 Правил користування вагонами і контейнерами.

З матеріалів справи слідує, що 17.03.2022 об 11 год. 00 хв. вагон №95779807 забрано із під`їзної колії, що підтверджується пам`яткою форми ГУ-45 №30 про забирання вагонів (підписана директором ТОВ "Посібл Солюшн" Василенком Д.В.).

Із 17.03.2022 об 11 год. 00 хв. вагон №95779807 до 25.03.2022 19 год. 30 хв. знаходився на місцях загального користування в очікуванні оформлення перевізного документу та митного оформлення, що підтверджується актами загальної форми №403 від 17.02.2022, №417 від 24.03.2022 та №424 від 24.03.2022, №427 від 25.03.2022 (вказані акти підписано директором ТОВ "Посібл Солюшн" Василенком Д.В. без будь - яких зауважень).

Далі, о 15 год. 00 хв. 22.02.2022 вагони №№ 53229456, 53233755, 53235016, 53237715, 58501388, 58506239, 58513375, 58514530, 58516238, 58519885, 58525890, 58540741, 58543372, 95583895, 95746368 згідно листа №22/22/1 від 22.02.2022 подано під навантаження та відповідно до Письмової угоди № 7 від 22.02.2022 на під`їзну колію ТОВ «АГРО ФОНД» (пам`ятка форми ГУ-45 від 22.02.2022 №26 про подачу вагонів, яка підписана представником ТОВ "Посібл Солюшн" Василенком Д.В. у відповідності до вимог п.4 розділу 6 Правил користування вагонами і контейнерами).

23.02.2022 о 10 год. 00 хв. згідно пам`ятки №29 забрані з під`їзної колії та відповідно до акту ГУ-23 №288 затримані в очікуванні оформлення вантажу після забирання їх з місць навантаження. Відповідно до акта ГУ-23 №426 вагони знаходились на коліях загального користування до 19 год. 30 хв.

У подальшому, 25.03.2022 Відповідачем, на підставі відправки №37174786, вагони №№58524679, 53223533, 58541574, 58515115, 58504945, 58559196, 95168837, 58538745, 58529975, 95134268, 95779807, 53229456, 53233755, 53235016, 53237715, 58501388, 58506239, 58513375, 58514530, 58516238, 58519885, 58525890, 58540741, 58543372, 95583895, 95746368 відправлено на станцію Воля Барановская, Польща.

У зв`язку із зберіганням вантажу власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях з 18.02.2022 по 25.03.2022 відповідачу нараховано збір на підставі вказаних актів загальної форми, на загальну суму 669 355,68 грн. в тому числі ПДВ 11 559,28 грн.

Відповідно до накопичувальної картки форми ФДУ-92 №28030183 відповідачем було внесено запис, де останній визнав зберігання вантажу впродовж 2-х діб (19.02.2022 - 20.02.2022).

Судом встановлено, що позивач з метою досудового врегулювання спору, 29.07.2022 на адресу Відповідача направив претензію № ДН-3-03/854, проте така залишена без відповіді та задоволення.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду міста Києва

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

Згідно із частиною 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Згідно частини 1 статті 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до п.3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.02 №3342 акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Згідно п. 4.14. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, що затверджено наказом Міністерства інфраструктури України 29.01.2015 № 17, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за № 168/26613 перевезення власних вантажних вагонів із заводськими номерами (від вагонобудівного підприємства до покупця, на утилізацію тощо) здійснюється за погодженням із відправником і залізницею як "вантаж на своїх осях».

Порядок нарахування збору за зберігання вантажу визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Відповідно до статті 46 Статуту Залізниць України, п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Мінтрансу від 21.11.2000 №644, зареєстрованого в Мін`юсті 24.11.2000 за № 866/5087, нарахування збору за зберігання вантажів в разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

При цьому, у разі затримки вантажу на одній станції (призначення чи на шляху прямування) з вини одержувача (відправника) оформленій декількома актами загальної форми, термін безоплатного зберігання визначається виходячи із загального часу затримки по всім актам станції, при цьому враховується одна пільгова доба терміну безоплатного зберігання вантажу.

Відповідно до розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у в межах України та пов`язані з ними послуги:

п. 2.1 Термін безоплатного зберігання обчислюється згідно з відповідними Правилами.

Після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі:

-4,0 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах (у тому числі контейнерах);

-2,5 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів в критих складах;

-1,6 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів на відкритих складах ( у тому числі контейнерах).

За зберігання небезпечних вантажів нараховується збір за кожну добу в розмірі:

-3,4 грн за одну тонну - при зберіганні в критих складах;

-2,1 грн за одну тонну - при зберіганні на відкритих складах ( у тому числі у контейнерах).

Збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях, а також за зберігання тварин (з голови ) справляється в розмірі 5,9 грн за добу.

У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округлюється до повної.

Відповідно до п.9 Правил зберігання вантажів, встановлено, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Позивачем доведено суду належними та допустимими доказами, факт затримки відповідачем (з вини вантажовласника, відповідача) та зберігання позивачем власного рухомого складу на своїх осях на підставі актів загальної форми ГУ-23 №№262, 280, 403, 417. Як вказано вище, обставини вини відповідача визнані відповідачем, шляхом проставлення підпису, без будь - яких зауважень директора Василенка Д.В. на таких Актах загальної форми.

Щодо розрахунку нарахованого збору, суд зазначає наступне, по кожному акту.

Як зазначено судом вище згідно нормативної бази, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях справляється в розмірі 5,9 грн за добу.

Так, час затримки по актах ГУ-23 №№ 262, 280 становить 90 год. 30 хв.

Час затримки по актах ГУ-23 №№ 403, 417 становить 172 год. 30 хв.

Відтак, загальний час затримки по актах загальної форми складає 90 год. 30 хв. + 172 год. 30 хв. = 263 год. 00 хв.

При цьому, відповідно до Правил зберігання вантажів, вантажовласнику надається одна пільгова доба (24 год. 00хв.).

Отже, 263 год. 00 хв. - 24 год. 00 хв. ( пільгова доба) = 239 год. 00 хв. / 24год = 9,96 діб = 10 діб.

У зв`язку з вказаним, суд зазначає, що коригуючий коефіцієнт до плат та зборів "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаними з ними послуги" станом на 25.03.2022 (дата відправлення вагонів) становить - 3,023. Вказаний коефіцієнт встановлений вказівкою № Ц-69/90-21 від 03.12.2021 відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 29.10.2021 за № 586, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.11. 2021 за № 1408/37030.

Згідно п.5.1, 5.2 , 5.4 p. II Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуг порядок округлення застосовується при розрахунках кінцевого результату за кожним видом плати та зборів.

Тобто, базова ставка збору Збірника тарифів множиться на коригуючий коефіцієнт та на кількість показників (тонн, години, вагони/контейнера, вісі, комплекти документів, повідомлення, пломби, та ін.), за які нараховується збір, після чого округлюється кінцевий результат.

Отже, розрахунок збору здійснюється наступним чином:

5,9 грн * 3,023 * 1 ваг. * 10 діб = 178,40 грн., податок на додану вартість в розмірі 20 %, що становить 35,8 грн., сума платежу складає: 214,08 грн (разом з ПДВ).

Збір за зберігання вантажу у вагонах на підставі актів загальної форми ГУ- 23 №424, 427 затримка протягом 2 год. 30 хв. завантаженого вагона №95779807 в очікуванні митного оформлення, вантаж кукурудза 70 тон.

За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери ), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці, збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округлюється до повної. Відповідно до розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та пов`язані з ними послуги : п. 2.1 - 4,0 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах ( у тому числі контейнерах).

Отже, відповідно до правил нарахування, слідує такий розрахунок: 4,0 грн * 3,023 * 70тон * 1доба = 846,40 грн., податок на додану вартість в розмірі 20 %, що становить 169,28 грн., сума збору складає : 1 015,68 грн.(разом з ПДВ).

Збір за зберігання власного рухомого складу на своїх осях на підставі актів загальної форми ГУ-23 №№262, 280 затримка порожніх вагонів на своїх осях з вини ватажовласника : вагони №№ - 53229456, 53233755, 53235016, 53237715, 58501388, 58506239, 58513375, 58514530, 58516238, 58519885, 58525890, 58540741, 58543372, 95583985, 95746368.

Як вказано судом вище, згідно Збірника тарифів, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці), справляється в розмірі 5,9 грн за добу.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що час затримки по актах ГУ-23 №№262, 280 становить 90 год. 30 хв. = 91 год.

91 год -24 год. ( пільгова доба) = 67год/24год = 2,79доби = 3 доби 5,9грн * 3,023 * 15ваг. * 3 доби = 802,60 грн., ПДВ (20 %) = 160,52 грн., сума збору складає: 963,12 грн.(разом з ПДВ).

Збір за зберігання вантажу у вагонах на підставі актів загальної форми ГУ-23 №288, 426 затримка завантажених вагонів №№ 53229456, 53233755, 53235016, 53237715, 58501388, 58506239, 58513375, 58514530, 58516238, 58519885, 58525890, 58540741, 58543372, 95583985, 95746368 в очікуванні оформлення перевізних документів після забирання їх з місць навантаження протягом 729 год. 30 хв. - 904 тонни.

Відповідно до розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у в межах України та пов`язані з ними послуги, встановленого п. 2.1:

-4,0 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах (у тому числі контейнерах);

729 год. 30 хв./24 год. = 30,79 доби = 31 доба

4,0 грн.*3,023* 904 тонни* 3 добу = 338 866,20 грн., ПДВ становить 67 773,24 грн., сума збору складає : 406 639,44 грн.(разом з ПДВ).

Збір за зберігання власного рухомого складу на своїх осях на підставі актів загальної форми ГУ-23 №№262, 284 затримка порожніх вагонів на своїх осях з вини вантажовласника №№ вагонів: 53223533, 58504945, 58515115, 58524679, 58529975, 58538745, 58541574, 58559196, 95134268, 95168837.

Час затримки по актах ГУ-23 №№262, 284 становить 95 год. 50 хв. = 96 год.

96 год -24 год. (пільгова доба) = 72год/24год = 3 доби.

5,9грн * 3,023 * 10 ваг. * 3доби = 535,10 грн., в т.ч. ПДВ 107,02 грн., сума збору складає 642,12 грн.(разом з ПДВ).

Збір за зберігання вантажу у вагонах на підставі актів загальної форми ГУ-23 №295, 428 затримка завантажених вагонів №№: 53223533, 58504945, 58515115, 58524679, 58529975, 58538745, 58541574, 58559196, 95134268, 95168837 в очікуванні оформлення перевізних документів після забирання їх з місць навантаження протягом 716 год. 40 хв., 597 тон.

Відповідно до розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, а саме п. 2.1:

4,0 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах (у тому числі контейнерах)

716 год. 40 хв./24год. = 29,85 доби = 30 діб

4,0грн * 3,023* 597тон * 30 діб = 216 567,70 грн., ПДВ становить 43 313, 54 грн., сума збору складає 259 881,24 грн.(разом з ПДВ).

Отже, загальна сума збору за зберігання вантажу у вагонах складає 669 355,68 грн. (в т.ч. ПДВ 11 559,28 грн.).

Суд акцентує увагу, що відповідачем не заперечується сума нарахованого позивачем збору, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Також, відповідачем і не подано контр розрахунку.

Щодо посилань відповідача на настання форс - мажорних обставин, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, з огляду на що наявні обставини для звільнення його від відповідальності за зберігання вантажу у вигляді сплати нарахованого позивачем збору, суд зазначає наступне.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договірні зобов`язання мають виконуватися належним чином, а одностороння відмова від зобов`язань не допускається. Цивільним законодавством передбачено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, зокрема, сплата штрафних санкцій.

Проте, статтею 617 Цивільного кодексу України, а також статтею 218 Господарського кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Судом встановлено, що Торгово-промисловою палатою України було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

Поряд з цим, суд зазначає, що за змістом частини 2 статті 218 ГК України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, норма частини другої статті 218 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що Касаційний господарський суд у складі Верховний Суд у постанові від 14.06.2022 у справі № 922/2394/21 зазначив: «форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21.»

Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс- мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Тобто, в даному конкретному випадку відповідачу слід довести суду зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні.

Також, у постанові від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21 Касаційний господарський суд у складі Верховний Суд зазначив: «Цивільний та Господарський кодекси України не містять чіткої регламентації підстав звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Суди повинні у кожному конкретному випадку, за наслідками встановлення змісту правовідносин сторін, оцінки обставин справи, дослідження доказів, встановити порушення зобов`язання особою, правові наслідки такого порушення, неможливість виконання внаслідок, зокрема дії форс-мажорних обставин (непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин), відсутності вини особи та встановити наявність обставин для звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання.»

Посилаючись на форс-мажор як на підставу для звільнення від відповідальності, зацікавленій стороні (у даному випадку Відповідачу) обов`язково потрібно довести, як саме проявився форс-мажор у конкретному зобов`язанні. Одного лише абстрактного посилання на наявність форс-мажору буде однозначно недостатньо.

З огляду на викладене, загальний лист ТПП України від 28.02.2022 на який посилається відповідач не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

Суд зазначає, що Відповідачем не доведено у встановленому нормами чинного законодавства порядку, що саме введення в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 воєнного стану спричинило порушення ним свого зобов`язання в частині своєчасності термінів забирання вагонів, встановлених Договором.

Додатково щодо погоджених умов договору в розрізі форс- мажору, суд зазначає таке.

Так, вказані господарські відносини склалися на підставі договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом за № 99-42174050/2021-0001.

Відповідно до п. 6.2 та п.6.3 вказаного Договору сторони погодили, що Сторона, яка не може виконувати зобов`язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення, повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів.

Так, відповідач посилається на направлення позивачу листа - повідомлення №28/22/02 від 28.02.2022 щодо настання форс - мажорних обставин, при цьому суд зазначає, що доказів направлення/отримання вказаного листа позивачем не надано. Судом береться до уваги та обставина, що отримання вказаного листа позивачем заперечується. При цьому, надання доказів є обов`язком учасників господарського процесу.

За таких обставин, суд доходить висновку що відповідачем не виконано обов`язку встановленого п. 6.2,6.3.Договору, щодо повідомлення сторону про настання форс - мажору, з огляду на що відповідач не може бути звільнений від відповідальності за неналежне виконання своїх договірних зобов`язань у вигляді нарахованої позивачем плати за зберігання вантажу - збору у розмірі 669 355,68 грн.

За таких обставин, суд відхиляє як необґрунтовані і безпідставні посилання відповідача на форс - мажор та звільнення його від відповідальності у вигляді сплати нарахованого позивачем збору за зберігання вантажів.

Щодо наданого відповідачем (зазначення витягу в тексті відзиві) повідомлення Укрзалізниці №ЦТЛ-19/178 від 02.03.2022 про настання форс - мажору, суд зазначає, що вказане повідомлення опубліковане в силу умов договору про надання послуг з організації перевезень (п.6.2) зі сторони Залізниці. Проте, суд зазначає, що таке повідомлення не впливає на суть вирішення спору у даному конкретному випадку, оскільки підставою нарахування збору є порушення договірних зобов`язань саме відповідачем. При цьому, відповідачем не заявляється про порушення зобов`язань з боку залізниці, в тому числі її вини та причинного - наслідкового зв`язку з не можливістю відповідачем виконати належним чином свої зобов`язання за укладеним договором.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, доводи Позивача, викладені у його позовній заяві підтверджені належними та допустимими доказами, а Відповідачем не надано доказів на спростування доводів і тверджень позивача чи сплати наявної суми боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ) задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Посібл Солюшн" (01004, м. Київ, вул. Льва Толстого, 9, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" (79000, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ) 669 355 (шістсот шістдесят дев`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 68 коп. заборгованості 10 040 (десять тисяч сорок) грн. 34 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко