РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/924/22
Господарський суд Чернігівської області у складі: судді Ноувен М.П.,

за участю секретаря судового засідання Ткачової А.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №927/924/22

за позовом: Приватного підприємства «Трансагроуспіх»,

вул. Пушкіна,буд.122, смт. Білозерка, Херсонський р-н, Херсонська обл.,75000;

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова»,

вул. Комарова,59, смт. Варва, Прилуцький р-н, Чернігівська обл., 17600;

про стягнення 500324,61 грн;

представники сторін у судове засідання не з`явились;

Приватне підприємство ТРАНСАГРОУСПІХ звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Дружба Нова про стягнення 500324,61 грн заборгованості, з яких 330 582,00 грн сума основного богу, 89 809,62 грн пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань, 72 080,54 грн інфляційних збитків, 7 852,45 грн 3% річних від суми боргу.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 31.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 30.11.2022.

У судовому засіданні 30.11.2022 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання до 20.12.2022.

У зв`язку з виробничою необхідністю розгляд справи відбувся 21.12.2022.

У судовому засіданні 21.12.2022 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви до 26.12.2022.

Ухвалою від 23.12.2022 суд повідомив сторін про те, що у зв`язку з перебуванням судді Ноувен М.П. у відпустці, розгляд справи, призначений на 26.12.2022 не відбудеться, а також повідомлено сторін про те, що судове засідання у справі відбудеться 18.01.2023.

У судове засідання 18.01.2023 представники сторін не з`явились.

18.01.2023 у нарадчій кімнаті судом підписано вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Позиції учасників справи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує несвоєчасним виконанням договору суборенди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) № ОТЕ 30/07/2021-ТГСП від 30.07.2021.

21.11.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній зазначає наступне:

- договір суборенди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 30.07.2021 з боку суборендаря було укладено представником за довіреністю Плодієнко І.П., яка не мала відповідних повноважень на укладення такого договору. В подальшому схвалення такого правочину також не відбулось, оскільки всі документи по даному договору також підписувались представником за довіреністю;

- між сторонами укладались відповідні додатки, які визначали розмір орендної плати за визначений у п. 2.1. договору період/строк оренди техніки. Як убачається з останнього погодженого сторонами додатку (№5), сторони визначили розмір орендної плати за весь період дії договору суборенди в розмірі 330582,00 грн. Відтак, загальний розмір орендної плати за весь період дії договору складає 330582,00 грн. В свою чергу, СТОВ «Дружба Нова» в якості орендної плати сплатила аванс, що передбачений п. 6.3. договору в сумі 10670542,44 грн;

- нарахування позивачем штрафних санкцій є необґрунтованим, оскільки свій обов`язок зі сплати орендної плати відповідач виконав завчасно. Крім того, відповідач посилається на те, що нарахування позивачем пені здійснено без урахуванням норм ч.6 ст.232 ГК України.

Відзив прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається з урахуванням поданого відзиву на позов.

24.11.2022 відповідачем через електронний суд подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме додаткових угод до договору.

Суд клопотання задовольнив. Докази долучені до матеріалів справи.

12.12.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Відповідно до ст. 166 ГПК України відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 31.10.2022 позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позовну заяву.

Відзив на позов направлений відповідачем позивачу рекомендованим листом №5357, який, відповідно до даних трекінгу Укрпошти, отриманий відповідачем 26.11.2022.

У той же час позивач у відповіді на відзив посилається на те, що відзив на позов ним отримано 03.12.2022.

Отже, останній день подачі відповіді на відзив є 01.12.2022.

Відповідь на відзив сформована представником позивача у системі «Електронний суд» 09.12.2022, тобто з пропуском строку на подання останньої.

Клопотання про поновлення пропущеного строку позивачем не заявлялось.

З урахуванням положень ст. 118 ГПК України, відповідь на відзив позивача залишається без розгляду.

09.12.2022 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 916/3137/22.

З приводу заявленого клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

При цьому, відповідно до норм даної статті суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У даному випадку, судом встановлено, що у матеріалах справи № 927/924/22 наявні докази, які дозволяють оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ухвали суду від 30.10.2022 провадження у даній справі здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу судового засідання, розгляд справи по суті розпочався 30.11.2022.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Відтак, зупинення провадження у справі відповідно до п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України не є можливим на стадії розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Перелік обставин, які є предметом доказування. Перелік доказів.

Враховуючи предмет і підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі належать: наявність правових підстав для виникнення грошових зобов`язань у Відповідача перед Позивачем по суті спору, наявність факту прострочення грошових зобов`язань Відповідачем, доведеність суми боргу та наявність правових підстав для застосування до Відповідача наслідків порушення грошових зобов`язань по суті спору.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано копії:

- договору ОТЕ 30/07/2021-ТГСП від 30.07.2021,

- акта приймання-передачі виконаних робіт,

- рахунку на оплату,

- претензії.

Відповідачем надано відзив на позов, копії платіжних доручень, додаткових угод.

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно правове обґрунтування.

30.07.2021 між Приватним підприємством «Трансагроуспіх» (Орендар) та Сільськогосподарським підприємством «Дружба-Нова» (Суборендар) укладено договір суборенди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) №30/07/2021-ТГСП (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору:

п.1.1. У порядку та на умовах, визначених цим Договором Орендар зобов`язується передати Суборендарю в тимчасове платне володіння та користування сільськогосподарську техніку (далі «Техніка» або «Майно»), перелік якої наведений в Додатку № 1 до даного Договору, з персоналом (екіпажем) Орендаря, який безпосередньо її обслуговує (водії механізатори, якими здійснюється управління та технічна експлуатація техніки), а Суборендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування техніку Орендаря та зобов`язується сплачувати Орендарю орендну плату.

Перелік техніки, що передається в суборенду за цим Договором, її балансова вартість (з урахуванням індексації) на момент укладення Договору, наведені в Додатку № 1 до цього Договору.

п.2.1. Строк оренди Техніки становить - 1 місяць з дати складання та підписання Сторонами Акту приймання-передачі Техніки в суборенду.

п.2.2. Строк суборенди договору може бути скорочений або продовжений за письмовою згодою Сторін, яка оформлюється відповідним додатком (додатковою угодою) до даного Договору.

п.3.1. Передача Техніки в суборенду оформлюється Актом приймання-передачі техніки в суборенду, який підписується уповноваженими представниками Сторін. Техніка вважається переданою в суборенду із дня підписання Акту приймання-передачі техніки в суборенду.

п.6.1. Розмір орендної плати за користування Технікою встановлюється за погодженням Сторін та буде визначений останніми в Додатку до даного Договору, який є його невід`ємною частиною.

п.6.3. Суборендар зобов`язується сплатити орендну плату Орендарю на протязі 5 (п`яти) календарних днів із дня підписання Сторонами Акту приймання-передачі послуг суборенди.

п.7.2. За прострочення оплати оренди Суборендар сплачує Орендарю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

п.11.1. Цей Договір набуває чинності з моменту його укладення/підписання та діє до 31.12.2021, а в частині виконання Сторонами прийнятих на себе по договору зобов`язань до моменту їх повного виконання Сторонами.

п.12.1. Сторони домовилися визнавати (готувати, підписувати та отримувати) документи, які складені в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (надалі - ЕЦП) та які передаються між Сторонами засобами спеціальних програмних комплексів, що підтримують електронний документообіг.

30.07.2021 між Сторонами підписано Додаток №1 до Договору Перелік техніки, яка передається в суборенду за договором.

11.10.2021 між Сторонами підписано Додаткову угоду №2 до Договору, відповідно до якого Сторони дійшли взаємної згоди щодо внесення змін до Договору в частині продовження строку суборенди на один місяць.

12.11.2021 між Сторонами підписано Додаткову угоду №3 до Договору, відповідно до якої Сторони дійшли взаємної згоди щодо внесення змін до Договору в частині продовження строку суборенди на один місяць.

13.12.2021 між Сторонами підписано Додаткову угоду №4 до Договору, відповідно до якої Сторони дійшли взаємної згоди щодо внесення змін до Договору в частині продовження строку суборенди до 25.12.2021.

30.07.2021 між Сторонами підписано Додаток № 2, відповідно до умов якого:

п.1. Керуючись положеннями п.6.1 Договору суборенди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) № ОТЕ 30/07/2021-ТГСП від 30.07.2021 Сторони дійшли взаємної згоди щодо розміру орендної плати за користування Технікою, яка становить 814375,68 грн в т.ч. ПДВ, за весь визначений п. 2.1. Договору, період/строк оренди Техніки.

п.2. Суборендар зобов`язується сплатити Орендарю орендну плату, у визначеному в п. 1 даного Додатку розмірі, у порядку, визначеному в п. 6.3. та п. 6.4. Договору.

11.10.2021 між Сторонами підписано Додаток № 3, відповідно до умов якого:

п.1. Керуючись положеннями п.6.1 Договору суборенди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) № ОТЕ 30/07/2021-ТГСП від 30.07.2021 Сторони дійшли взаємної згоди щодо розміру орендної плати за користування Технікою, яка становить 6302508,24 грн в т.ч. ПДВ, за весь визначений п. 2.1. Договору, період/строк оренди Техніки.

п.2. Суборендар зобов`язується сплатити Орендарю орендну плату, у визначеному в п. 1 даного Додатку розмірі, у порядку, визначеному в п. 6.3. та п. 6.4. Договору.

12.11.2021 між Сторонами підписано Додаток № 4, відповідно до умов якого:

п.1. Керуючись положеннями п.6.1 Договору суборенди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) № ОТЕ 30/07/2021-ТГСП від 30.07.2021 Сторони дійшли взаємної згоди щодо розміру орендної плати за користування Технікою, яка становить 3553658,52 грн в т.ч. ПДВ, за весь визначений п. 2.1. Договору, період/строк оренди Техніки.

п.2. Суборендар зобов`язується сплатити Орендарю орендну плату, у визначеному в п. 1 даного Додатку розмірі, у порядку, визначеному в п. 6.3. та п. 6.4. Договору.

26.11.2021 між Сторонами підписано Додаток № 5, відповідно до умов якого:

п.1. Керуючись положеннями п.6.1 Договору суборенди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) № ОТЕ 30/07/2021-ТГСП від 30.07.2021 Сторони дійшли взаємної згоди щодо розміру орендної плати за користування Технікою, яка становить 330582,00 грн в т.ч. ПДВ, за весь визначений п. 2.1. Договору, період/строк оренди Техніки.

п.2. Суборендар зобов`язується сплатити Орендарю орендну плату, у визначеному в п. 1 даного Додатку розмірі, у порядку, визначеному в п. 6.3. та п. 6.4. Договору.

29.12.2021 між сторонами підписано Акт приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг № ДН000042818 від 28.12.2021 на суму 330582,00 грн.

Орендарем виставлено Суборендарю рахунок на оплату № 61 від 28.12.2021 на суму 330582,00 грн.

Відповідно до наявних у матеріалах справи платіжних доручень № 30636 від 05.10.2021 на суму 678646,40 грн, №35811 від 04.11.2021 на суму 135729,28 грн, № 35821 від 04.11.2021 на суму 5252090,20 грн, № 39233 від 25.11.2021 на суму 1050418,04 грн, № 41442 від 07.12.2021 на суму 645821,50 грн, № 41443 від 07.12.2021 на суму 2240079,84 грн, № 44526 від 21.12.2021 на суму 667757,18 грн Суборендарем сплачено Орендарю орендну плату в загальній сумі 10670542,44 грн.

Позивачем пред`явлено відповідачу претензію № 1 від 29.08.2022 на оплату заборгованості в сумі 330582,00 грн.

За прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті вартості наданих послуг позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення пеню, 3% річних та інфляційні, а саме:

89809,62 грн пені, 7852,45 грн 3% річних за період з 04.01.2022 по 19.10.2022, 72080,54 інфляційних за період з січня 2022 рокі по вересень 2022 року.

Станом на день винесення рішення відповідач доказів сплати заборгованості не надав.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права у зв`язку з невиконанням умов договору відповідачем.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю юридичною природою, укладений між сторонами договір є договором оренди.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ст. 762 ЦК України).

Статтею 343 ГК України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Частинами 4 та 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі. Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, позивачем в період з 26.11.2021 по 28.12.2021 надано послуги з суборенди сільськогосподарської техніки з екіпажем на суму 330582,00 грн, що підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг № ДН000042818 від 28.12.2021 по Договору.

Акт підписано шляхом накладення електронних підписів, що не суперечить умовам Договору, а саме п. 12.1.

З урахуванням умов Договору, строк оплати - до 03.01.2022.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінка доказів має свій зміст: визнання допустимості, належності, достовірності, вірогідності, достатності і взаємозв`язку всієї сукупності доказів.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи платіжні доручення підтверджують оплату оренди за користування Технікою з екіпажем за період до 26.11.2021.

Послуги по оренді Техніки за період з 26.11.2021 по 28.12.2021 в сумі 330582,00 грн (Додаток №5 до Договору) залишились не оплаченими.

Станом на день винесення рішення судом відповідач не надав доказів сплати 330582,00 грн.

Стосовно нарахованих та пред`явлених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних суд зазначає наступне.

Здійснивши перерахунок 7852,45 грн 3% річних та 72080,54 грн інфляційних суд встановив, що дані суми нараховані позивачем правомірно у відповідності до умов договору та вимог законодавства та підлягають задоволенню.

Позивачем пред`явлено до стягнення 89809,62 грн пені за період з 04.01.2022 по 19.10.2022.

Оскільки умовами Договору сторони не обумовили продовження строку нарахування штрафних санкцій, пеня, належна до стягнення, за перерахунком суду та з урахуванням ч.6 ст. 232 ГК України, становить 41354,45 грн за період з 04.01.2022 по 04.07.2022, тобто за 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Щодо заперечень відповідача стосовно того, що договір суборенди сільськогосподарської техніки (з екіпажем) від 30.07.2021 з боку суборендаря було укладено представником за довіреністю Плодієнко І.П., яка не мала на укладення такого договору відповідних повноважень. В подальшому схвалення такого правочину також не відбулось, оскільки всі документи по даному договору також підписувались представником за довіреністю суд зазначає наступне.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 цього ж Кодексу).

Таким чином, цивільну дієздатність, тобто здатність власними діями і у власному інтересі створювати відповідні права та обов`язки, юридична особа реалізує через свої органи, які формуються та діють відповідно до установчих документів та вимог законодавства.

Правочини юридична особа вчиняє через свої органи, що з огляду на положення статті 237 ЦК України утворює правовідносини представництва, в яких орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи у правовідносини з третіми особами.

На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають з юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Таким чином, частина третя статті 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником з перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча би відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

Таке обмеження повноважень набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність в органу юридичної особи чи її представника необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину (стаття 241 Цивільного кодексу України).

Правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №926/2308/19.

Настання передбачених статтею 241 ЦК України наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів та ін.).

Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/11079/17, від 02.04.2019 у справі №908/6214/14, від 12.06.2019 у справі №922/2178/18, від 19.06.2019 у справі №904/9795/16, від 01.10.2019 у справі №910/8287/18, від 24.02.2021 у справі №926/2308/19 та від 02.11.2021 у справі №908/1866/16.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказах, відповідач у відповідності до визначених умовами Договору та додатків до нього, порядку і розмірі здійснив часткові оплати орендної плати, а саме: згідно з наявними у матеріалах справи платіжних доручень (а.с. 103-109) відповідач сплатив 10670542,44 грн, визначивши призначення платежу «оплата за оренду (суборенду) с/г техніки з екіпажем зг. дог. № ОТЕ 30/70/2021- ТГАС від 30.07.2021».

Доказів звернення, як до моменту подання до суду даного позову, так і під час судового розгляду справи, до позивача з вимогою повернути сплачені кошти, як і доказів помилковості їх сплати суду не надав.

При цьому, суд зазначає, що саме бухгалтер чи інша уповноважена особа для здійснення фінансових розрахунків має перевіряти відповідність чинному законодавству первинних документів перед оплатою, а управління товариством, відповідно, й роботою бухгалтерії, здійснює директор підприємства, несе повну відповідальність за фінансовий звіт та результати господарської діяльності товариства.

Відтак, суд доходить висновку щодо дійсності спірного правочину, а тому заперечення відповідача не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При аналізі доводів сторін суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який у рішенні "Трофимчук проти України" зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід (рішення від 28.10.2010, заява № 4241/03).

Всі інші доводи та заперечення сторін не приймаються судом до уваги, оскільки вони спростовуються вищевикладеними висновками суду.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства «Трансагроуспіх» підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 330582,00 грн боргу, 7852,45 грн 3% річних, 72080,54 грн інфляційних та 41354,45 грн пені.

В решті вимог по стягненню 48455,17 грн пені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлено до стягнення 500324,61 грн заборгованості.

Отже, судовий збір становить 7504,87 грн (500324,61*1,5%).

З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені судом частково, судовий збір в сумі 6778,04 грн покладається на відповідача, в решті 726,83 грн судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства «Трансагроуспіх», код 43562724 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова», код 31333767 про стягнення 500324,61 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова», вул. Комарова,59, смт Варва, Прилуцький р-н, Чернігівська обл., 17600, код 31333767 на користь Приватного підприємства «Трансагроуспіх», вул. Пушкіна, 122, смт Білозерка, Херсонська обл., 75000, код 43562724, борг в сумі 330582 грн, пеню в сумі 41354,45 грн, інфляційні в сумі 72080,54 грн, 3% річних в сумі 7852,45 грн, судовий збір в сумі 6778,04 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

4. В решті вимог по стягненню 48455,17 грн пені у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 23.01.2023.

Суддя М.П. Ноувен