ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 року м.Дніпро Справа № 904/3415/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач)

суддів: Кощеєва І.М., Чус О.В.

секретар судового засідання: Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Гончаренко Ю.М. (поза межами суду);

від відповідача: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 про відмову в забезпеченні позову (суддя Євстигнеєва Н.М.) у справі №904/3415/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер", м. Кропивницький, Кіровоградська область

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення 1 601 125,82 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Балкер" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на свою користь заборгованості в сумі 784 968,23 грн, штрафу в сумі 174 455,29 грн, пені в сумі 211 086,17 грн, 3 % річних в сумі 46 746,74 грн, інфляційних втрат в сумі 383 869,39 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2022 відкрито провадження у справі №904/3415/22 за зазначеним позовом.

03.11.2022 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" до місцевого господарського суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", які знаходяться в банківських установах та інших фінансово-кредитних установах на рахунках, що будуть виявлені виконавчою службою чи приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, в межах ціни позову 1 601 125,82 грн.

Подана заява про забезпечення позову обґрунтована наступним:

- згідно інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та даних веб-сайту vkursi.pro у відповідача наявні обтяження рухомого майна, з яких діючі 20 на загальну суму 424 935 890 грн;

- згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру боржників, Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" є боржником у 22 виконавчих проваджень, з яких 13 відкрито;

- згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо відповідача майже все нерухоме майно знаходиться за однією адресою: місто Дніпро, просп. Мазепи Івана, буд. 3 та вул. Сухий острів, буд. 3; приміщення за вказаною адресою знаходяться у податковій заставі;

- згідно інформації з офіційного веб-сайту "Судова влада України" за 2022 рік прийнято більше десятка рішень про стягнення заборгованості з АТ "Дніпроважмаш" у зв`язку з неналежним виконанням ним своїх договірних зобов`язань; також наявні інші нерозглянуті позови про стягнення заборгованості відносно відповідача;

- відповідач не вжив жодних дій на погашення заборгованості як до, так і після подання позову та відкриття провадження по цій справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 у справі №904/3415/22 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Балкер" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що існування заборгованості перед іншими контрагентами не є беззаперечним свідченням наявності підстав вважати, що виконання рішення у справі буде ускладнено; посилання позивача на недобросовісне ставлення відповідача до виконання прийнятих на себе зобов`язань перед кредиторами не підтверджено відповідними доказами; долучені до заяви про забезпечення позову дані з Автоматизованої системи виконавчих проваджень свідчать про те, що стосовно відповідача починаючи з 2017 року було відкрито 77 виконавчих проваджень, 48 з яких завершено, тобто АТ "Дніпроважмаш" постійно вживає заходів щодо погашення боргу перед іншими стягувачами; заявником не надано суду належних та допустимих доказів вчинення АТ "Дніпроважмаш" дій, що у подальшому могли б призвести до зменшення обсягів наявних грошових активів, до ускладнення виконання судового рішення; відсутні підстави стверджувати, що виконання відповідачем своїх обов`язків перед іншими контрагентами призведе до такого зменшення активів, що вплине на здатність задовольнити вимоги позивача; саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачем від виконання взятих на себе зобов`язань без наведення відповідного обґрунтування з посиланням на документи чи докази не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Балкер" звернулося з апеляційною скаргою до Центрального апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 у справі №904/3415/22 скасувати, постановити нове рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- існує реальна загроза утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог;

- існування заборгованості перед іншими контрагентами разом із зростанням кількості позовів та виконавчих проваджень до відповідача свідчить про існування реального ризику ускладення виконання рішення суду;

- судом не враховані висновки, викладені в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2022 у справі №904/2378/22;

- про систематичне невиконання договірних зобов`язань АТ «Дніпроважмаш» свідчить зростання позовів про стягнення заборгованості з відповідача;

- дані з Автоматизованої системи виконавчих проваджень свідчать про збільшення кількості виконавчих проваджень за останні 5 місяців;

- судом не взято до уваги, що у відповідача наявні обтяження рухомого майна, з яких діючі 20 на загальну суму 424 935 890,00 грн, що підтверджується даними з Державного реєстру обтяжень рухомого майна;

- у позивача відсутня можливість підтвердити обставини наявності реальних намірів відповідача щодо виведення грошових коштів з рахунків або їх витрачання на погашення заборгованості перед іншими контрагентами;

- відповідачем не вжито жодних дій на погашення заборгованості як до, так і після подання позову та відкриття провадження у справі №904/3415/22; відповіді на претензію позивача №52 від 09.08.2022 відповідач також не надав;

- забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках відповідача, в межах заявлених позовних вимог в сумі 1 601 125,82 грн є адекватним способом захисту можливих порушень майнових прав, охоронюваних законом інтересів позивача;

- судом не розглянуто клопотання позивача про участь в судовому засіданні з розгляду заяви про забезпечення позову в режимі відеоконференції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2022 зазначеною колегією суддів витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області матеріали оскарження ухвали по справі №904/3415/22; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду справи №904/3415/22.

05.12.2022 справа №904/3415/22 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 про відмову в забезпеченні позову у справі №904/3415/22; розгляд апеляційної скарги призначений в судове засідання на 24.01.2023, яке для представника позивача Гончаренко Ю.М. визначено провести за її клопотанням в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 24.01.2023 представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 про відмову в забезпеченні позову у справі №904/3415/22 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідач явку представника в судове засідання 24.01.2023 не забезпечив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтвреджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №817.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими прокурором вимогами, чим врешті досягаються збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Разом з тим, статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням зазначених принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності перед законом і судом в процесуальному аспекті означає рівність суб`єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх особистих якостей (правового статусу, майнового стану), визначення процесуального становища учасників судочинства тільки процесуальним законодавством і ніяким іншим, визначення процесуального порядку розгляду справ певною процесуальною формою.

В матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися так, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб).

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони в процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту за допомогою поданих ними доказів, переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення боржником дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з кредитором, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення боржника від виконання судового рішення або істотного ускладнення ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав (інтересів) позивача без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

З матеріалів справи №904/3415/22 вбачається, що підставою виникнення спору стало невиконанням відповідачем умов договору поставки №61/86 від 05.10.2021 в частині повної та своєчасної оплати за поставлену продукцію.

09.08.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «Балкер» Акціонерному товариству «Дніпроважмаш» було надіслано претензію №52 від 09.08.2022 про невідкладну оплату боргу в сумі 1 825 839,37 грн, штрафу в сумі 146 067,15 грн, відсотків річних в сумі 38 570,68 грн, інфляційних втрат в сумі 327 211,91 грн, яка, за твердженнями позивача, залишилася без відповіді.

В подальшому, за твердженням позивача, ним було надіслано відповідачу претензію №67 від 16.09.2022 про невідкладну сплату боргу в сумі 784 968,23 грн, штрафу в сумі 174 455,29 грн, пені в сумі 211 086,17 грн, 3% річних в сумі 46 746,74 грн, інфляційних втрат в сумі 383 869,39 грн, яка також залишилася без відповіді.

Позивач зазначає, що Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" не вчиняє жодних дій щодо проведення розрахунків з позивачем та погашення заборгованості, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язання. Крім того, позивачу стало відомо, що згідно інформації з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та даних веб-сайту vkursi.pro у відповідача наявні обтяження рухомого майна, з яких діючі 20 на загальну суму 424 935 890 грн; згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру боржників, Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" є боржником у 22 виконавчих проваджень, з яких 13 відкрито; згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо відповідача майже все нерухоме майно знаходиться за однією адресою: місто Дніпро, просп. Мазепи Івана, буд. 3 та вул. Сухий острів, буд. 3; приміщення за вказаною адресою знаходяться у податковій заставі; згідно інформації з офіційного веб-сайту "Судова влада України" за 2022 рік прийнято більше десятка рішень про стягнення заборгованості з АТ "Дніпроважмаш" у зв`язку з неналежним виконанням ним своїх договірних зобов`язань; також наявні інші нерозглянуті позови про стягнення заборгованості відносно відповідача.

Вказані обставини, на думку Товариства з обмеженою відповідальністю «Балкер», є достатніми підставами для забезпечення позову у справі №904/3415/22 шляхом накладення арешту на грошові кошти Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", які знаходяться в банківських установах та інших фінансово-кредитних установах на рахунках, що будуть виявлені виконавчою службою чи приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову в разі її задоволення, в межах ціни позову 1 601 125,82 грн.

Місцевим господарським судом зазначено, що існування заборгованості перед іншими контрагентами, не є беззаперечним свідченням наявності підстав вважати, що виконання рішення у справі буде ускладнено, або унеможливлено; долучені представником позивача до заяви про забезпечення позову дані з Автоматизованої системи виконавчих проваджень свідчать про те, що стосовно відповідача починаючи з 2017 року було відкрито 77 виконавчих проваджень, 48 з яких завершено, тобто Акціонерне товариство "Дніпроважмаш" постійно вживає заходів щодо погашення боргу перед іншими стягувачами; заявником не надано суду належних та допустимих доказів вчинення Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" дій, що у подальшому могли б призвести до зменшення обсягів наявних грошових активів, ускладнення виконання судового рішення; відсутні підстави достеменно стверджувати, що виконання відповідачем своїх обов`язків перед іншими контрагентами призведе до такого зменшення активів, що вплине на здатність задовольнити вимоги позивача.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанцїі.

Судом правильно зазначено, що позивачем не надано належних доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову саме у справі №904/3415/22 та неможливість в подальшому виконати рішення суду у ній, а заява ґрунтується лише на припущеннях можливого невиконання чи утрудненого виконання рішення суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачем від виконання взятих на себе зобов`язань, без наведення відповідного обґрунтування з посиланням на документи чи докази - не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не додано доказів наявності реальних намірів відповідача щодо виведення грошових коштів з рахунків або їх витрачання на погашення заборгованості перед іншими контрагентами, а тільки викладено доводи та міркування позивача щодо ускладнення виконання судового рішення. Подані позивачем докази наявності заборгованості відповідача перед іншими контрагентами, відкритих виконавчих проваджень, обтяжень рухомого майна не свідчать, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду у справі №904/3415/22 в разі задоволення позову чи вчиняє дії, які можуть ускладнити таке виконання. Крім того, як було встановлено з даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, відповідач здійснює дії на погашеня заборгованості перед іншими контрагентами, про що свідчить завершення виконавчих проваджень.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких можна було б дійти висновку про доцільність та необхідність забезпечення позову у визначений заявником спосіб та ймовірність утруднення виконання рішення господарського суду у разі його невжиття. Твердження позивача про наявність обставин, які можуть ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав без надання відповідних доказів, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Аналогічний висновок стосовно того, що самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову викладено в постановах Верховного Суду від 21.01.2019 у справі №902/483/18 та від 12.06.2019 у справі №909/19/19.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи апелянта щодо неврахування судом першої інстанції позиції, викладеної в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2022 у справі №904/2378/22, не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на те, що відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не в ухвалах суду першої інстанції. В постанові Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2022 у справі №904/2777/22, на яку також посилається апелянт, встановлені інші обставини, що вплинули на прийняття судом рішення про забезпечення позову: відсутніть у відповідача будь-якого нерухомого майна, ліквідного рухомого майна (транспортних засобів), за рахунок якого можна було б задовольнити вимоги позивача у випадку задоволення його позовних вимог; відповідач періодично попадає в зону бойових дій, що зумовлює виникнення обґрунтованих сумнівів у можливості виконання у подальшому судового рішення за наслідком розгляду спору.

Апелянтом також зазначено, що судом першої інстанції не розглянуто його клопотання про призначення судового засідання з розгляду заяви про забезпечення позову в режимі відеоконференції, яке викладене в тексті поданої заяви від 03.11.2022

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

З огляду на викладене, нормами процесуального законодавства не передбачено обов`язку суду розглядати заяву про забезпечення позову в судовому засіданні з повідомленям учасників справи, тому судом першої інстанції в цій частині норми Господарського процесуального кодексу не порушені.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення законодавства, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи, наведені в обґрунтування вимог апеляційної скарги, та залишає ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 у справі №904/3415/22 без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281 284, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 про відмову в забезпеченні позову у справі №904/3415/22 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2022 про відмову в забезпеченні позову у справі №904/3415/22 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Балкер".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Право, строк та порядок касаційного оскарження визначені в ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 27.01.2023.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус