ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/789/22

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИНАМО ІНВЕСТ", код ЄДРПОУ - 38667104, м. Львів, вул. Янева, 10

до відповідача: Приватного підприємства "КАРПАТИ 2000", код ЄДРПОУ - 40850093, м. Мукачеве, вул. Крилова, 15 -А,

про: стягнення заборгованості за договором субпідряду,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДИНАМО ІНВЕСТ" звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення заборгованості з ПП "КАРПАТИ 2000" у розмірі 510 611,55 грн. за договором субпідряду №01/02 від 10.02.2020 року.

Описова частина рішення.

Ухвалою суду від 28.10.2022 позовну заяву ТОВ "ДИНАМО ІНВЕСТ" до ПП "КАРПАТИ 2000" про стягнення заборгованості у розмірі 510 611,55 грн. за договором субпідряду №01/02 від 10.02.2020 - залишено без руху. Позивачу встановлено строк усунути недоліки позовної заяви.

31.10.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до матеріалів справи долучено оригінал платіжного доручення №4480 від 28.10.2022 на суму 7659.18 грн.

Ухвалою суду від 02.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Розгляд справи здійснено судом без виклику сторін, підписано повний текст рішення.

І. Суть спору за позицією Позивача.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач покликається на те, що між ним та відповідачем було укладено договір субпідряду №01/02 від 10.11.2020 - роботи по улаштуванню покриття штучної трави на спортивному майданчику, адреса знаходження об`єкту: м. Мукачево, вул. Духновича, 93.

Відповідно до п. 1.1. договору, підрядник зобов`язується на свій ризик, власними і залученими силами та засобами, виконати роботи по влаштовуванню штучного покриття спортивного майданчика, а замовник зобов`язується прийняти ці роботи та матеріали і оплатити їх. Згідно п. 3.1. договору, замовник здійснює розрахунок за виконання робіт шляхом банківського переказу коштів на поточний рахунок підрядника.

Предметом підряду є роботи по улаштуванню покриття штучної трави на спортивному майданчику, адреса знаходження об`єкту: м. Мукачеве, вул. Духновича, 93.

Позивач зазначає, що сторонами було укладено специфікацію №01 від 10.02.2020 до договору, якою було узгоджено найменування, одиницю виміру та ціну одиниці виміру товару та послуг, кількість, загальну вартість - на загальну суму 1 012 253.00 грн. з ПДВ.

Однак, на ствердження позивача, відповідачем не здійснено оплату таких послуг у розмірі та строк встановлені договором всупереч тому, що позивач виконав свої зобов`язання за договором в частині виконання робіт по улаштуванню покриття штучної трави на спортивному майданчику. Відтак, з відповідача підлягає стягненню розмір основного боргу та штрафні санкції за прострочення грошового зобов`язання.

Зокрема, підрядником (позивачем) були виконані роботи на загальну суму 1 012 253,00 грн. з ПДВ. Замовником (відповідачем) було оплачено на користь позивача за виконані роботи грошову суму в розмірі 700 000,00 грн. Станом на 17.10.2022 у ПП "КАРПАТИ 2000" наявний основний борг за надані послуги у розмірі 312 253.00 грн.

Додатково, позивач заявляє до стягнення 106 260.12 грн. - штрафних санкцій передбачених договором (подвійна облікова ставка НБУ); 11 318.10 ГРН. - 3% річних за прострочення грошового зобов`язання; 80 780.33 грн. - інфляційне збільшення боргу за прострочення грошового зобов`язання.

Позивач вказує, що з метою досудового врегулювання спірних правовідносин 02.05.2022 відповідачу було надіслано претензію на суму 312 253,00 грн. з ПДВ, яка ним отримана 05.05.2022, проте станом на дату подання позовної заяви будь-яких оплат на погашення існуючої заборгованості відповідачем так і не здійснено.

Орієнтований розмір судових витрат становить 25 000,00 грн. на правничу допомогу.

ІІ. Позиція Відповідача.

Відповідно до даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача значиться 89600, м. Мукачево, вул. Крилова, 15 - А.

Згідно приписів ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб.

Суд враховує, що згідно норми ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру. Так, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

На вказану в Єдиному державному реєстрі адресу Відповідача судом була направлена ухвала від 02.11.2022 про відкриття провадження у справі з приписами до відповідача вчинити певні процесуальні дії для розгляду цієї справи. Дане поштове відправлення було вручено особисту відповідачу ПП "КАРПАПИ 2000" 10.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Отже, оскільки вказана у позовній заяві та використана судом для повідомлення відповідача адреса є дійсною, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження і вважається належно повідомленим про відкриття провадження та про необхідність подачі заяв по суті справи.

Однак, станом на дату ухвалення судом рішення, заяв по суті справи від Відповідача не надійшло.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, за правилами, визначеними нормою статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Але, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Отже, з досліджених судом відносин суд виходить з того, що належно повідомлений про справу відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд вирішує спір відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову тощо.

Також, згідно ч. 10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

ІІІ. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, судом встановлено таке:

3.1. 10.02.2020 між сторонами був укладений договір субпідряду №01/02 (далі - договір) (а. с. 11 - 13).

Відповідно до п. 1.1. договору, за цим договором підрядник зобов`язується на свій ризик, власними і залученими силами та засобами/матеріалами, виконати роботи по влаштуванню штучного покриття спортивного майданчика, а власник зобов`язується прийняти ці роботи та матеріали і оплатити їх.

Загальна вартість договору згідно п. 2.1. становить 1 012 253.00 грн. з ПДВ.

Згідно п. 3.1. договору, замовник здійснює розрахунок за виконання робіт шляхом банківського переказу коштів на поточний рахунок Підрядника.

Після підписання договору на протязі 15 днів, замовник перераховує на поточний рахунок підрядника платіж у розмірі 30% від загальної суми договору.

Строки виконання робіт - згідно п. 4.1.1. - початок виконання робіт - 01.06.2020, а строк закінчення виконання робіт - 31.08.2021 року.

Згідно п. 5.1. договору, предметом підряду (результатом виконаних робіт за договором) є роботи по улаштуванню покриття штучної трави на спортивному майданчику, адреса знаходження - м. Мукачево, вул. Духновича, 93.

Пунктом 7.1. передбачено, що здавання - приймання виконаних робіт оформляється наступними документами: актом приймання виконаних робіт.

Згідно п. 8.1. договору, договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до моменту його повного виконання, а саме до 31.12.2021 року.

Пунктом 9.2. договору, у випадку порушення термінів виконання робіт (здачі робіт), підрядник зобов`язаний виплатити замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості робіт відповідно до розділу 2 договору, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, за кожний календарний день прострочення виконання зобов`язань, до повного виконання умов договору.

Згідно п. 9.4. договору, у випадку порушення строку розрахунку за виконані та прийняті роботи, замовник зобов`язаний виплатити постачальнику пеню в розмірі 0,1% вартості робіт відповідно до розділу 2 договору, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, за кожний календарний день прострочення виконання зобов`язань, до повного виконання умов договору.

Специфікацією №01 від 10.02.2020 до договору (а. с. 14) сторони узгодили найменування, одиницю виміру та ціну одиниці виміру товару і послуг на загальну суму 1 012 253,00 грн.

3.2. Актом надання послуг №6 від 02.08.2021 (а. с. 15) підтверджується виконання позивачем на користь відповідача робіт по влаштуванню штучного покриття спортивного майданчика на загальну суму 1 012 253.00 грн. Судом встановлено, що даний акт є підписаний та скріплений печатками 9уповноваженими представниками обох сторін. Відтак, відповідач ПП "КАРПАТИ 2000" підтверджує факт виконання зазначених вище робіт на загальну суму 1 012 253.00 грн.

3.3. Актом звіряння взаємних розрахунків за період - січень 2020 - грудень 2021 між сторонами за договором (а. с. 16) підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 312 253,00 грн. Судом встановлено, що даний акт підписаний та пропечатаний уповноваженими представниками обох сторін. Відтак, відповідач ПП "КАРПАТИ 2000" підтверджує факт наявної непогашеної заборгованості у розмірі 312 253,00 грн.

3.4. Судом встановлено, що позивач направляв відповідачу претензію №1-02/05-22 від 02.05.2022 (а. с. 17 - 22), якою просив виконати свої зобов`яання за договором підряду належним чином у строк, який не повинен перевищувати місячний строк з моменту отримання даної претензії.

3.5. Дослідивши долучені сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ДИНАМО ІНВЕСТ" є обґрунтованими, оскільки належними та допустимими доказами підтверджується існуюча непогашена заборгованість відповідача перед позивачем. Однак, суд дійшов висновку про необхідність зменшення нарахованої позивачем пені відповідно до ст. 233 ГКУ.

Перевіряючи доводи і заперечення сторін, суд зазначає таке.

3.6. Норми законодавства, що регулюють спірні відносини.

Цивільний кодекс України.

Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.

1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

Стаття 509. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення.

1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання.

1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов`язання.

1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 549. Поняття неустойки.

1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 551. Предмет неустойки.

3. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 599. Припинення зобов`язання виконанням.

1. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 611. Правові наслідки порушення зобов`язання.

1. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Стаття 625. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 626. Поняття та види договору.

1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629. Обов`язковість договору.

1. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Стаття 631. Строк договору.

1. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

2. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

3. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

4. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Господарський кодекс України.

Стаття 174. Підстави виникнення господарських зобов`язань.

Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Стаття 193. Загальні умови виконання господарських зобов`язань.

1. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

3. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

4. Управнена сторона має право не приймати виконання зобов`язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов`язання.

5. Зобов`язана сторона має право виконати зобов`язання достроково, якщо інше не передбачено законом, іншим нормативно-правовим актом або договором, або не випливає із змісту зобов`язання.

6. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

7. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

8. Управлена сторона, приймаючи виконання господарського зобов`язання, на вимогу зобов`язаної сторони повинна видати письмове посвідчення виконання зобов`язання повністю або його частини.

Стаття 230. Штрафні санкції.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стаття 233. Зменшення розміру штрафних санкцій.

1. У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

2. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

3.7. Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню.

Як вже зазначалося вище та як підтверджується належними і допустимими доказами непогашена заборгованість відповідача перед позивачем складає 510 611,55 грн., з яких сума заборгованості відповідача перед позивачем за основним боргом склала 312 253,00 грн.; інфляційне збільшення боргу за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 80 780,33 грн.; 3% річних у розмірі 11 318,10 грн. та штрафні санкції, передбачені договором, а саме подвійна облікова ставка НБУ - 106 260,12 грн.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦКУ, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим до виконання.

Здійснивши арифметичний перерахунок заявлених сум подвійної облікової ставки, інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що вказані розрахунки проведені вірно та відповідають умовам чинного законодавства.

В силу вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд звертає увагу на те, що загальна сума штрафних санкцій у у цій справі становить понад 34 % від суми основної заборгованості. При цьому, у Позивач застосовує своє право на стягнення з Відповідача втрат майна, що передбачені законом як річні та інфляційні. Отже, враховуючи обставини, що наведені судом вище, суд зазначає, що загальна сума штрафних санкцій у цих відносинах є надмірною.

Суд звертає увагу на те, що наявність у постачальника можливості стягувати із покупця надмірні грошові суми у вигляді штрафу та пені змінює їхнє дійсне правове призначення. Штраф та пеня мають на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не можуть становити непомірний тягар для покупця і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для постачальника, а для боржника - фактором втрати чи поглиблення його економічної (фінансової) неспроможності.

Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 по справі №7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, як зазначає Верховний Суд, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

При цьому, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафу та пені є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

Таким чином, суд доходить висновку, що накладення і стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді подвійної облікової ставки НБУ у повному розмірі 106 260,12 грн., вірогідно є обтяжливим для нього.

Позивач у своїй позовній заяві не навів доказів щодо того, що внаслідок порушення відповідачем строків виконання зобов`язання постачальнику завдано збитків або, що розмір завданих йому збитків перевищує розмір нарахованих штрафів згідно умов договору.

Окрім того, суд враховує той факт, що відповідач частково погасив свою заборгованість перед позивачем, зокрема оплатив 700 000,00 грн. в рахунок своєї заборгованості перед Позивачем, а кредитор тривалий час (строк) не звертався для захисту свого порушеного права.

Суд також враховує той факт, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено в Україні воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Торгово-промислова палата України у своїй заяві №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стала підставою для введення Указом Президента України №64/2022 військового стану. ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Таким чином, поточна неплатоспроможність та війна є об`єктивними причинами, які цілком імовірно будуть перешкоджати в майбутньому Відповідачеві виконати свої грошові зобов`язання.

Відповідно до ст. 233 ГК України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На підставі викладеного, враховуючи економічні і правові інтереси сторін у швидкому виконанні рішення і збереженні платоспроможності сторін як гарантії виконання судового рішення, суд дійшов висновку щодо необхідності зменшення розміру належної до сплати подвійної облікової ставки НБУ (з 106 260,12 грн. до 20 000,00 грн.), що є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань, проявом балансу між інтересами кредитора і боржника, узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення, та є засобом недопущення використання штрафу ані як інструменту позивача для отримання безпідставних доходів, ані як способу відповідача уникнути відповідальності.

Висновок суду.

З відповідача Приватного підприємства "КАРПАТИ 2000" на користь ТОВ "ДИНАМО ІНВЕСТ", код ЄДРПОУ - 38667104, належить стягнути заборгованість в сумі 424 351,00 грн. (чотириста двадцять чотири тисячі триста п`ятдесят одна гривень 00 копійок) заборгованості за договором субпідряду №01/02 від 10.02.2020, з яких 312 253,00 грн. (триста дванадцять тисяч двісті п`ятдесят три гривень 00 копійок) - сума основного боргу; 80 780,33 грн. (вісімдесят тисяч сімсот вісімдесят гривень 33 копійок) - інфляційне збільшення боргу за прострочення грошового зобов`язання; 11 318.10 грн. (одинадцять тисяч триста вісімнадцять гривень 10 копійок) - 3% річних; 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок) - штрафні санкції, передбачені договором, а саме подвійна облікова ставка НБУ.

Щодо обґрунтованості рішення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У цій справі суд вважає достатніми обґрунтування свого рішення про часткову відмову у задоволенні позовних вимог.

ІV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №4480 від 28.10.2022 (а. с. 40) позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 7 659,18 грн.

Таким чином, судові витрати слід покласти на відповідача повністю згідно п. 1 ч. 4 та п. 9 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 241 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "КАРПАТИ 2000", код ЄДРПОУ - 40850093, м. Мукачеве, вул. Крилова, 15 -А, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИНАМО ІНВЕСТ", код ЄДРПОУ - 38667104, м. Львів, вул. Янева, 10, заборгованість за договором субпідряду №01/02 від 10.02.2020 року в сумі 424 351,00 грн. (чотириста двадцять чотири тисячі триста п`ятдесят одна гривень 00 копійок)

3. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

4. Судові витрати покласти на відповідача повінстю.

5. Стягнути з Приватного підприємства "КАРПАТИ 2000", код ЄДРПОУ - 40850093, м. Мукачеве, вул. Крилова, 15 -А, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИНАМО ІНВЕСТ", код ЄДРПОУ - 38667104, м. Львів, вул. Янева, 10, сплачений судовий збір при поданні позовної заяви в сумі 7659.18 грн. (сім тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять гривень 18 копійок) -

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя П.Д. Пригуза