ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/348/22

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Русецька Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Невисевич М.В. - голова правління Коростишівської РССТ

від відповідача: Слівінський А.О. - адвокат, діє на підставі ордеру № 1010997 від 23.08.2022,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Коростишівської районної спілки споживчих товариств

до Коростишівської міської ради

про визнання права власності

Процесуальні дії по справі.

Коростишівська РССТ звернулася до суду з позовом до Коростишівської міської ради про визнання права власності на асфальтобетонне покриття площею 10134 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Коростишів, вул.Шевченка, 40.

Ухвалою від 01.07.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 02.08.2022.

Ухвалою суду від 02.08.2022р. відкладено підготовче засідання на 23.08.2022 р.

23.08.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.152).

Також 23.08.2022р. на адресу суду від представника відповідача надійшли клопотання (а.с.151, 153-154):

- про вжиття заходів процесуального примусу до позивача, в зв`язку з невиконанням ним судового рішення у справі №906/1060/18;

- про винесення окремої ухвали відносно керівника Коростишівської районної спілки споживчих товариств за невиконання ним рішення суду у справі №906/1060/18, та направити ухвалу до прокуратури Житомирської області для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.08.2022 суд відклав підготовче судове засідання на 29.09.2022.

15.09.2022р. від позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про витребування доказів (а.с.164, 165).

21.09.2022р. від позивача надійшли:

- заява про проведення письмового опитування відповідача з переліком питань (а.с.168-170);

- клопотання про надання відповідачем документів (а.с.171-172);

- заяву про надання відповідачем позивачу належним чином засвідчених копій відзиву, клопотань, а також документів в підтвердження повноважень представника Слівінського А.О. (а.с.173).

29.09.2022 на електронну адресу суду від представника Коростишівської міської ради надійшла заява про відвід судді Сікорської Н.А. (а.с.175).

В судовому засіданні 29.09.2022р. судом оголошено перерву до вирішення заяви про відвід судді Сікорської Н.А. від розгляду справи; розгляд заяви про відвід судді Сікорської Н.А призначено на 30 вересня 2022 р.

29.09.2022р. від позивача надійшло клопотання про усунення представника відповідача, у зв`язку з поданням ним підроблених документів на представництво інтересів Коростишівської міської ради (а.с.180).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 05.10.2022 суд постановив про продовження підготовчого судового засідання 25.10.2022.

У зв`язку з оголошеною повітряною тривогою, в підготовчому судовому засіданні 25.10.2022р. суд оголосив перерву до 21.11.2022р.

21.11.2022 на електронну адресу суду від представника Коростишівської міської ради Слівінського А.О. надійшла заява про неможливість прибуття у судове засідання (а.с.194). Також, вказав, що не заперечує щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 21.11.2022р. судом вирішувалося заява позивача про проведення письмового опитування відповідача з переліком питань.

Вказана заява судом залишена без розгляду на підставі ч.2 ст.118 ГПК України, оскільки за приписами ст.90 ГПК України учасник справи має право поставити питання про обставини, що мають значення для справи в першій заяві по суті справи.

Позивачем заява про письмове опитування подана поза межами визначеного строку для її подання.

Розглянувши клопотання позивача про надання відповідачем документів в підтвердження своїх заперечень на позовні вимоги, суд дійшов висновку, що воно не відповідає вимогам ч.1 ст.81 ГПК України, оскільки подане поза межами визначеного в ч.2 ст.80 ГПК України строку, а тому підлягає залишенню без задоволення.

За результатами розгляду заяви позивача про надання відповідачем належним чином засвідчених копій відзиву, клопотань, а також документів в підтвердження повноважень представника Слівінського А.О., суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки відзив позивачем було отримано та подано відповідь на нього, з рештою клопотань та документів позивач мав можливість ознайомитися в матеріалах справи.

У підготовчому судовому засідання 21.11.2022р. судом оголошувалась перерва до 28.11.2022.

28.11.2022р. від позивача надійшли пояснення (а.с.198).

В судовому засіданні 28.11.2022р. судом оголошувалася перерва 07.12.2022р.

07.12.2022 на електронну адресу суду від адвоката Слівінського А.О. -представника Коростишівської міської ради надійшов лист про неможливість прийняти участь у судовому засіданні 07.12.2022 (а.с.201).

Ухвалою суду від 07.12.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 січня 2023 р.

В судовому засіданні 12.01.2023р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги Коростишівської районної спілки споживчих товариств мотивовані тим, що Коростишівська РССТ є засновником Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок", яке створено виділенням з Коростишівської райспоживспілки на базі майна Кооперативного підприємства"Кооперативний ринок", згідно рішення зборів Ради засновників від 25.11.2003 року, протокол № 5, з передачею йому прав і зобов`язань Коростишівської райспоживсрілки в межах прав і зобов`язань КП "Кооперативний ринок" (код 31843604), яке, у свою чергу, є правонаступником Кооперативного ринку (ідентифікаційний код 01559040), якому був виданий Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, за адресою: вул. Шевченка, 40, м. Коростишів, який у 2002 році визнаний Коростишівською міською радою недійсним.

До 01.06.1987р. за адресою: вул. Шевченка, 40 знаходився Колгоспний ринок, який був у підпорядкуванні Управління торгівлі Житомирського облвиконкому.

На підставі Постанови ЦК Компартії України і Ради Міністрів УРСР від 14.04.1987р. №124 (0124699-87) "Про заходи по поліпшенню роботи колгоспних ринків", колгоспні ринки були безоплатно передані у встановленому порядку у відання організацій споживчої кооперації.

01.06.1987 року актом прийому-передачі основних засобів передано від Колгоспного ринку Коростишівській райспоживспілці основні засоби, в т.ч. асфальтобетонне покриття площею 10134 кв.м. на суму 10672,00 крб.

Позивач вважає, що згідно чинного станом на 01.06.1987р. законодавства УРСР дане покриття з моменту його передачі в силу закону стало власністю Коростишівської РССТ як об`єкт кооперативної власності.

В подальшому згідно інвентаризаційного опису №2 Коростишівська райспоживспілка передала ПР "Кооперативний ринок" основні засоби за адресою: м.Коростишів, вул.Шевченка, 40, в тому числі асфальтобетонне покриття площею 10134 кв.м.

Позивач вказує, що факт перебування асфальтобетонного покриття на обліку та балансі ПР "Кооперативний ринок" підтверджується актом Державної фінансової інспекції Житомирської області № 06-08-09/014 від 17.11.2015р.

Позивач щорічно проводить поточний ремонт покриття, на підтвердження чого надав договори та акти прийому-передачі виконаних робіт.

Зазначив, що 30.05.2013 року Реєстраційною службою Коростишівського РУЮ Житомирської області, проведено державну реєстрацію права власності Коростишівської райспоживспілки на майновий комплекс, про що видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 4147257.

Однак, незважаючи на те, що за адресою: Коростишів, вул. Шевченка, 40, знаходиться майновий комплекс Коростишівської РСТТ, рішенням 66 сесії Коростишівської міської ради № 602 від 18.12.2018р. прийнято на баланс міської ради об`єкт благоустрою території у вигляді твердого замощення земельної ділянки асфальтобетонним покриттям загальною площею 10200 кв.м.

Зазначене рішення позивачем було оскаржене, однак рішенням Господарського суду Житомирської області від 12.03.219р. у справі № 906/41/19 в задоволені позову відмовлено.

Коростишівська міська рада звернулась до Господарського суду Житомирської області з позовом про звільнення Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" та Коростишівською райспоживспілкою самовільно зайнятої земельної ділянки, на якій знаходиться асфальтобетонне покриття, оскільки вважає, що дане асфальтобетонне покриття після прийняття його на баланс є власністю міської ради.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2021р. у справі №906/1060/18 зобов`язано ПР "Кооперативний ринок" та Коростишівську райспоживспілку звільнити земельну ділянку, на якій знаходиться асфальтобетонне покриття площею 10200 кв.м., за адресою: вул. Шевченка, 40 м.Коростишів.

Позивач вважає, що Коростишівська міська рада намагається заволодіти майном Коростишівської райспоживспілки та втручається в господарську діяльність належного їй підприємства "Кооперативний ринок", порушуючи тим самим, право власника вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майновим комплексом.

Посилаючись на приписи ст.ст.190, 191 ЦК України, які регулюють правовий режим підприємства як єдиного майнового комплексу, просить визнати право власності на асфальтобетонне покриття, за адресою: м. Коростишів, вул. Шевченка, 40, яке фактично належить Коростишівській райспоживспілці з 1987 року і передано, як внесок до статутного капіталу належного їй ПР "Кооперативний ринок".

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що звернення з даним позовом до суду є наміром позивача створити штучний спір, оскільки постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2021р. у справі №906/1060/18 зобов`язано ПКР "Кооперативний ринок" та Коростишівську райспоживспілку звільнити земельну ділянку, на якій знаходиться асфальтобетонне покриття, площею 10 200 кв.м., за адресою: Житомирська область, місто Коростишів, вулиця Шевченко, 40, що використовується ними для організації ведення торгівельної діяльності за відсутності належним чином оформлених документів на землю.

Вказав, що у справі №906/1060/18 суд встановив, що асфальтобетонне покриття не входить до майнового комплексу ПКР "Кооперативний ринок" та Коростишівської райспоживспілки , а є елементом благоустрою земельної ділянки запасу міської ради (аналогічні обставини встановлені у справі №906/41/19).

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що за нормами ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963р.) момент переходу права власності на майно, в тому числі нерухоме, пов`язувалося з актом прийому-передачі останнього, тому набуте позивачем право власності на асфальтобетонне покриття за адресою: м. Коростишів, вул. Шевченка, 40, не було зареєстроване разом з майновим комплексом, який належить Коростишівській районній спілці споживчих товариств.

Вказує, що відповідач не надав доказів перебування асфальтобетонного покриття, площею 10200 кв.м. за адресою: м. Коростишів, вул. Шевченка. 40, на його балансі з 1987 року, а інвентаризаційний опис складений 2018 року не є належним доказом наявності права власності відповідача на дане покриття.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів та вимог позивача.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до акту прийому-передачі основних засобів по Колгоспному ринку м.Коростишева від 01.06.1987 року передано від Колгоспного ринку Коростишівській райспоживспілці основні засоби, в т.ч. Асфальтобетонне покриття площею 10134 кв.м. на суму 10672,00 крб. (п.11 акту) (а.с.36).

Відповідно до інвентаризаційного опису №2 інженерних комунікацій Коростишівська райспоживспілка передала, а ПРСС "Кооперативний ринок" прийняло інженерні комунікації, в тому числі асфальтове покриття, площею 10134 кв.м. (а.с.37-38).

На виконання розпорядження міського голови від 12.04.2018 №32 проведено інвентаризацію майна в м.Коростишеві по вул.Шевченка, 40, за результатами якої складено інвентаризаційний опис, до якого включено об`єкт благоустрою території у вигляді твердого замощення земельної ділянки асфальтобетонним покриттям загальною площею 10200 кв.м, рік будівництва 1985 (а.с.83).

Згідно рішення Коростишівської міської ради від 18.12.2018 №602 "Про прийняття на баланс Коростишівської міської ради основних засобів" прийнято на баланс міської ради об`єкт благоустрою території у вигляді твердого замощення земельної ділянки асфальтобетонним покриттям загальною площею 10200 кв.м, який розташований за адресою: вул. Шевченка, 40 в м. Коростишеві з ринковою вартістю 214672,00 грн. (а.с.24).

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 12.03.2019р. у справі №906/41/19, яке залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019р., відмовлено у задоволенні позову Коростишівської районної спілки споживчих товариств до Коростишівської міської ради про скасування рішення Коростишівської міської ради №602 від 18.12.2018р. (50-52).

Північно-Західним апеляційним господарським судом за результатами розгляду позову Коростишівської міської ради до Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок", Коростишівської районної спілки споживчих товариств про зобов`язання Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної форми власності площею 1,2 га, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул. Шевченка, 40 та належить територіальній громаді міста Коростишева, та заборонити Підприємству Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" здійснювати незаконну діяльність ринку на самовільно зайнятій земельній ділянці комунальної форми власності площею 1,2 га, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул.Шевченка, 40 та належить територіальній громаді міста Коростишева у справі №906/1060/18 02.09.2021 винесено постанову.

Зобов`язано Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" та Коростишівську районну спілку споживчих товариств звільнити земельну ділянку на якій знаходиться асфальтобетонне покриття площею 10 200 кв.м. за адресою Житомирська область м.Коростишів, вул. Шевченко, 40, що використовується Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" та Коростишівською районною спілкою споживчих товариств для організації ведення торгівельної діяльності за відсутності належним чином оформлених документів на землю.

Приймаючи вказану постанову, суд встановив, що 30 травня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Коростишівського РУЮ було зареєстровано право власності за Райспоживспілкою на майновий комплекс, розташований по вул. Шевченка, 40 в м. Коростишеві у цілому на 8 об`єктів нерухомості за виключенням приміщення кафе "Шинок" загальною площею 1730,1 кв. м. згідно Інвентаризаційної справи № 5481, видано нове свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний №4147257 від 30 травня 2013 року та внесено запис про реєстрацію права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30 травня 2013 року.

Окрім того, в постанові №906/1060/18 02.09.2021 викладено висновок про те, що наявними у справі доказами підтверджено наявність об`єкту благоустрою території у вигляді твердого замощення земельної ділянки асфальтобетонним покриттям загальною площею 10200 кв.м, що розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, прийнятий на баланс Коростишівської міської ради.

Статтею 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в, зокрема, господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вважаючи асфальтобетонне покриття частиною належного йому майнового комплексу, Коростишівська РССТ звернулася до суду з позовом до Коростишівської міської ради про визнання права власності на асфальтобетонне покриття площею 10134 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Коростишів, вул.Шевченка, 40.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, та який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача.

Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Об`єктом права власності є майно, склад якого гл. 23 ЦК України не деталізується, тобто у власності може бути будь-яке майно.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ст.190 ЦК України).

Відповідно до статті 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно положень статті 184 ЦК України розрізняються речі, визначені індивідуальними та родовими ознаками.

Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її.

Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою.

Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Матеріалами справи підтверджено наявність асфальтобетонного покриття за адресою м. Коростишів, вул.Шевченка, 40.

Позивач, вказує, що він є власником асфальтобетонного покриття, яке є складовою належного йому майнового комплексу.

Відносно твердження позивача слід вказати, що майновий комплекс визначається як господарський об`єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання.

За приписами ст.191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.

До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач помилково відносить асфальтобетонне покриття до майнового комплексу ринку, оскільки воно є складовою покриття земельної ділянки.

В законодавчих актах відсутнє визначення асфальтобетонного покриття, лише Законом України "Про автомобільні дороги" визначено, що дорожнє покриття - це укріплені верхні шари дороги, що сприймають навантаження від транспортних засобів (стаття 1).

Виходячи з аналізу приписів ДБН В.2.3-4:2015 Автомобільні дороги, асфальтобетонне покриття - це покриття капітального типу, яке збудовано з ущільнених асфальтобетонних сумішей, яке використовується як складова об`єктів, які мають різне функціональне призначення, зокрема - як складова дорожнього покриття, тротуару, тощо.

Тобто, асфальтобетонне покриття - це верхній шар землі з твердим покриттям, яке впливає на довговічність, зокрема, дороги.

Отже, виходячи з юридичної природи асфальтобетонного покриття, воно належить до об`єктів благоустрою, тобто є типом покриття доріг і тротуарів, а не окремим об`єктом нерухомого майна.

Даний об`єкт не відповідає головним ознакам нерухомості, а основним його призначенням є допоміжне обладнання відповідної частини земельної ділянки (дороги, тротуару) з метою задоволення потреб у покращенні можливостей її експлуатації за призначенням.

Згідно ст.186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю.

Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

І приналежність, і головна річ є фізично самостійними речами, але головна річ має самостійне значення, а приналежність - допоміжне і служить найбільш повному і найкращому використанню головної речі. Головна та приналежна речі утворюють одне ціле, яке передбачає їх використання за єдиним призначенням, а тому вони розглядаються як одна річ.

Головною визнається та річ, яка сама по собі задовольняє повну потребу особи в її господарській чи побутовій діяльності, а приналежністю вважається та річ, яка робить користування головною річчю більш зручним або ефективним і при цьому самостійно задовольняти потребу особи не може.

Приналежність не має самостійного значення та за призначенням без головної речі використовуватись не може, у зв`язку з чим є залежною від головної речі і має допоміжний статус. Визначення речі приналежністю визначається її природними властивостями, а також характером відносин, що виникають з приводу господарської призначення речі.

Як вказувалося вище, асфальтобетонне покриття є допоміжним обладнанням відповідної частини земельної ділянки з метою задоволення потреб у покращенні можливостей її експлуатації за призначенням, тобто воно є приналежністю до головної речі - земельної ділянки.

Необхідно вказати, що судовому захисту в порядку статей 387, 388 ЦК України підлягає право власності на окрему, самостійну річ, якою приналежність не є та не може бути в силу своєї правової природи

Виходячи з правової природи приналежності, вона не може бути самостійним (окремим) об`єктом права власності.

Окремо слід зазначити, що відповідно до частини 4 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі.

Отже право власності на асфальтобетонне покриття, як на приналежність, набувається автоматично з набуттям права власності на головну річ (у даному випадку - земельну ділянку) в силу особливої правової природи такого майна.

Відносно факту перебування спірного асфальтобетонного покриття на балансі як позивача, так і відповідача, суд зазначає, що відповідно до п.3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом міністерства фінансів України №73 від 07.02.2013р., баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов`язання і власний капітал.

Перебування майна, у тому числі приміщень, споруд, будинків на балансі підприємства (організації) не є безспірною ознакою його права власності.

Баланс підприємства є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов`язань на конкретну дату.

Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності підприємства (організації).

Відносно посилань позивача на приписи ст.392 ЦК України, як правову підставу визнання права власності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Слід зазначити, що ст.392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві спірного майна.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі №914/904/17, від 27 червня 2018 року у справі №904/8186/17, від 11 квітня 2019 року у справі №910/8880/18 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 та від 02.09.2020р. по справі №19/6.

В даному випадку приписи ст.392 ЦК України не підлягають застосуванню, оскільки, як вказувалося вище, не може бути визнано право власності на приналежну річ, яка не наділена індивідуальними ознаками.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні в справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Коростишівської районної спілки споживчих товариств відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.01.23

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - до справи

2,3 - сторонам (рек. з повід)