УХВАЛА

м. Київ

23.01.2023Справа № 910/776/23

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Державної іпотечної установи

до Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК"

про визнання правочину таким, що не підлягає задоволенню та виконанню

УСТАНОВИВ:

Державна іпотечна установа (далі - позивач, ДІУ) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" (далі - відповідач, АТ "ДЕЛЬТА БАНК") про визнання заяви ДІУ про зарахування однорідних зустрічних вимог від 06.09.2022 № 1819/15/1 такою, що підлягає задоволенню АТ "ДЕЛЬТА БАНК" в порядку, встановленому законом - під час задоволення вимог кредиторів сьомої черги.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відмовив у задоволенні заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог від 06.09.2022 № 1819/15/1, поданої позивачем, який одночасно є боржником і кредитором неплатоспроможного банку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК УКраїни) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши матеріали позовної заяви ДІУ № 37/15/1 від 10.01.2023 (вх. № 776/23 від 16.01.2023), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; правові підстави позову.

Як встановлено судом, позовна заява всупереч п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України не містить правого обґрунтування щодо необхідності застосування вказаного у позові способу захисту порушених прав позивача (про визнання правочину таким, що підлягає задоволенню та виконанню), який не узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 2 ст. 20 ГК України.

Суд відзначає, що спосіб захисту суб`єктивних цивільних прав - це закріплені законом матеріально-правові засоби примусового характеру, за допомогою яких провадиться відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

За загальним правилом (ч. 1 ст. 5 ГПК України) суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Викладене слід розуміти так, що суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, який прямо передбачено нормою матеріального права або договором.

Якщо ж законом або договором не передбачено способу захисту, який би ефективно захищав права, свободи чи інтереси позивача, суд може захистити їх у спосіб, що не суперечить закону (ч. 2 ст. 5 ГПК України).

Наведене з урахуванням положень ч. 1 ст. 2 ГПК України означає, що спосіб захисту, який позивач може обрати, а суд застосувати при здійсненні судочинства, у будь-якому випадку має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, і дає змогу забезпечити реальне поновлення у порушених правах.

Отже, обираючи спосіб захисту, позивач насамперед повинен перевірити, чи не передбачає закон або договір ефективного способу захисту.

Якщо такий спосіб захисту законом або договором передбачено, позивач повинен обрати саме цей спосіб.

Якщо у зазначеному випадку позивач обрав інший спосіб захисту, суд має відмовити у задоволенні позову, крім випадку, коли з урахуванням положень ч. 2 ст. 5 ГПК України дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту спроможний більш ефективно захистити порушені права, свободи чи інтереси особи, але за умови, що такий спосіб захисту є адекватним обставинам справи.

Якщо ефективного способу захисту законом або договором не передбачено і позивач обирає інший ефективний спосіб захисту його прав, свобод чи інтересів, у позовній заяві має бути наведено відповідне обґрунтування необхідності застосування такого способу захисту, інакше суд залишає позовну заяву без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Суд не має права виходити за межі позовних вимог для визначення ефективного способу захисту права замість позивача.

Позивачем обрано такий спосіб захисту своїх прав, свобод чи інтересів як визнання правочину таким, що підлягає задоволенню та виконанню.

Однак обираючи наведений спосіб захисту своїх прав, свобод чи інтересів, позивач мав вказати, чи передбачено відповідний спосіб захисту законом або договором або позивачем обрано інший ефективний спосіб захисту його прав, свобод чи інтересів та у такому випадку навести у позовній заяві відповідне правове обґрунтування необхідності застосування такого способу захисту. Проте, позовна заява не містить правового обгрунтування обраного позивачем способу захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

У якості додатку № 12 до позовної заяви зазначено "Копія довіреності на представника Державної іпотечної служби Чалова А.О.", проте фактично такий документ до позовної заяви не додано, що підтверджується Актом про відсутність вкладень від 16.01.2023.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 4, 5 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- надати належним чином засвідчену копію документа, зазначеного у додатку № 12 до позовної заяви;

- навести правове обґрунтування необхідності застосування обраного позивачем способу захисту.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надати належним чином засвідчену копію документа, зазначеного у додатку № 12 до позовної заяви;

- навести правове обґрунтування необхідності застосування обраного позивачем способу захисту.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Зобов`язати позивача подати до суду разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви докази направлення копії цієї заяви і доданих до неї документів відповідачу.

5. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 23.01.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана ГУМЕГА