ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року Справа №925/934/22
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,
секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,
за участі представників сторін:
від позивача - представник не з`явився,
від відповідача представник не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву приватного підприємства ВІТАЛІНА-РАЙС
про вирішення питання про судові витрати після ухвалення
рішення по суті позовних вимог
у справі
за позовом приватного підприємства ВІТАЛІНА-РАЙС, м. Черкаси
до державного підприємства Служба місцевих автомобільних
доріг у Черкаській області, м. Черкаси
про стягнення 339 832 грн. 00 коп.,
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12 січня 2023 року зі справи №925/934/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з державного підприємства Служба місцевих автомобільних доріг у Черкаській області на користь приватного підприємства ВІТАЛІНА-РАЙС 339 382 грн. 00 коп. боргу за виконані роботи з розроблення проектно-кошторисної документації та 5 097 грн. 48 коп. судового збору.

В судовому засіданні, яке відбулося 12 січня 2023 року представник позивача до закінчення судових дебатів заявив усне клопотання про вирішення судом питання про судові витрати в порядку ст. ст. 221, 244 ГПК України.

Ухвалою суду від 12 січня 2023 року призначено судове засідання для розгляду заяви приватного підприємства ВІТАЛІНА-РАЙС про вирішення питання про судові витрати на 11 год. 30 хв. 24 січня 2023 року.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про отримання відповідної ухвали по електронній пошті.

Крім того, представник відповідача був присутнім у судовому засіданні 12 січня 2023 року, в якому судом було прийнято та проголошено відповідну ухвалу після проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення за наслідками розгляду справи по суті.

Відповідач у своєму відзиві на позов заперечував щодо стягнення витрат на правничу допомогу та зазначав, що дані витрати є необґрунтованими та значно завищеними.

Зокрема, відповідач вказував, що з метою встановлення об`єктивного рівня цін на послуги адвоката при представництві інтересів клієнта в подібних справах Служба зверталася до адвокатів та юридичних компаній з проханням надати відповідну інформацію.

Враховуючи отримані відомості, відповідач вважає, що розмір витрат на правову допомогу в даному випадку не може перевищувати 3 000, 00 грн., а заявлені позивачем витрати в розмірі 20 000, 00 грн. мають бути зменшені до обґрунтованого та справедливого рівня.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 20 000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI Про адвокатуру та адвокатську діяльність (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви, пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід / Захід Альянс Лімітед проти України(заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Крім того, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, зокрема, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Схожа за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, від 24 жовтня 2019 року у справі № 905/1795/18, від 17 вересня 2020 року у справі № 904/3583/19, від 18 березня 2021 року у справі №910/15621/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На підтвердження витрат, які підлягають сплаті за надання професійної правничої допомоги адвокатом Шимановьким А.В. позивачу, останнім до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено наступні документи:

- договір про надання правничої/правової допомоги від 02 вересня 2022 року №1;

- акт приймання передачі виконаних робіт від 12 січня 2023 року;

- розмір витрат відповідно до вимог ст. 126 ГПК України;

- рахунок на оплату №2 від 12 січня 2023 року;

- платіжне доручення №257 від 16 січня 2023 року.

Відповідні докази надано в належним чином завірених копіях.

Судом встановлено, що 02 вересня 2022 року між адвокатським об`єднанням Тищенко та Шимановський (адвокатське об`єднання) та приватним підприємством ВІТАЛІНА-РАЙС (клієнт/замовник) було укладено договір про надання правничої/правової допомоги №1.

Згідно п. 3.1. договору загальна вартість послуг за цим договором становить 20 000 грн. 00 коп. без ПДВ.

Сума вказана в п. 3.1. даного договору є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (п. 3.2. договору).

Згідно п. 4.6. договору оплата винагороди за надання послуг по даному договору здійснюється клієнтом на умовах відстрочки платежу до 10 календарних днів з моменту і на підставі підписаного сторонами відповідного акту наданих послуг або їх узгодження у встановленому у п. 2.2. цього договору порядку.

Судом враховано, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2020 року у справі №910/4201/19).

В даному випадку гонорар визначений сторонами у договорі у фіксованому розмірі.

При зверненні позивача до суду, останній мав право на професійний захист, а тому уклав договір з адвокатським об`єднанням.

Витрати позивача безпосередньо пов`язані з розглядом справи і враховуючи зміст позовних вимог, суд вважає, що укладання позивачем договору та понесення витрат на адвоката були справді необхідними.

З акту приймання передачі наданих виконаних робіт від 12 січня 2023 року вбачається, що відповідно до умов про надання правової допомоги від 02 вересня 2022 року адвокатом клієнту надані в повному обсязі наступні юридичні послуги:

- консультація клієнта з питань господарського судочинства;

- ознайомлення та юридичний аналіз документів, які надані клієнтом;

- обрання клієнтом правової позиції;

- складання процесуальних документів у справі, зокрема, позовної заяви, формування додатків до позовної заяви учасникам справи та суду (витрати на поштову кореспонденцію);

- подання документів до суду;

- ознайомлення та аналіз відзиву на позовну заяву;

- представництво та захист інтересів клієнта у суді.

Вартість вказаних робіт за договором №1 про надання правничої/правової допомоги від 02 вересня 2022 року становить 20 000 грн. 00 коп. без ПДВ,

Надання вказаних у акті послуг підтверджується наявними у справі доказами, зокрема, поданням суду адвокатом відповідних заяв, клопотань, а також участю адвоката в судових засіданнях.

Вартість участі адвоката в судових засіданнях по договору не залежала від часу та кількості судових засідань, як і вартість послуг не залежала від кількості поданих адвокатом заяв до суду.

Будь-яких зауважень від сторони щодо якості та професійності наданих адвокатом послуг в акті не вказано.

Дії та поведінка позивача не була недобросовісною і під час розгляду справи позивач та його представник не зловживали процесуальними правами.

У своїх запереченнях відповідач вказав, що розмір гонорару за послуги завищений та просив суд зменшити їх розмір до 3 000 грн. 00 коп.

На обґрунтування своїх заперечень відповідачем було надано суду копію листа адвоката Колєсніка В.А. від 23 вересня 2022 року за №63/02 в якому було вказано, що у разі виконання адвокатом послуг із складання та подання позовної заяви до господарського суду, із зазначеними відповідачем вихідними даними у запиті (т.2 а.с.31), їх вартість буде складати 3 000 грн. 00 коп. із послідуючим супроводженням справи в суді.

Також було надано суду лист АО ЮК Лойєрз Бразерз від 23 вересня 2022 року №23/09/22 в якому було вказано, що вартість з підготовки та подання до суду позовної заяви складає від 3 000 грн. 00 коп. до 5 000 грн. 00 коп., в залежності від обсягу матеріалів і не включає послуги з представництва інтересів позивача в суді.

Проте, в даному випадку, адвокатом клієнту надавалися також послуги з представництва та захисту інтересів клієнта у суді та інші послуги, що наведені в акті.

Як вже зазначалося вище, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

До того ж судом враховано, що від рівня професійності адвоката (кваліфікації і досвіду) також залежить сума винагороди адвоката. Отже, вартість послуг, а не якість не завжди є вирішальним фактором для клієнта під час укладання договору з адвокатом.

Ціни, що орієнтовно вказані адвокатами (адвокатськими об`єднаннями) в своїх листах без укладання в подальшому відповідних договорів з клієнтом (клієнтами) та без зазначення переліку послуг (об`єму виконаної роботи) не є доказами, що підтверджують дійсну вартість відповідних адвокатських послуг на ринку у даному регіоні.

Крім того, надані відповідачем суду копії листів адвокатів (т.2 а.с. 32, 33) в установленому законом порядку не засвідчені.

Тобто, неспіврозмірність фіксованого гонорару у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг відповідачем документально не підтверджено.

Крім того, з урахуванням ціни позову 339 832 грн. суд вважає, що в даному випадку розмір гонорару 20 000 грн. (5,88% від ціни позову) не є нерозумним та явно завищеним по відношенню до ціни позову, та інших критеріїв.

Розмір понесених позивачем витрат відповідає договірній ціні.

При зверненні до суду позивач у своєму позові вказав, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу складає 20 000 грн., отже, відповідач мав можливість врахувати відповідні наслідки розгляду справи в суді.

Також, суд не вбачає підстав відходити від загальних правил розподілу судових витрат встановлених у ч.4 ст.129 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 129 ГПК України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача в розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Отже, з урахуванням положень ст. 244 ГПК України суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення у справі №925/934/22.

Керуючись ст. 86, 126, 129, 233, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з державного підприємства Служба місцевих автомобільних доріг у Черкаській області, вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, ідентифікаційний код 42009566 на користь приватного підприємства ВІТАЛІНА-РАЙС, вул. Чигиринська, 48, кв. 12, м. Черкаси, ідентифікаційний код 38368673 20 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку та строки визначені ст. 241 ГПК України.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 24 січня 2023 року.

Суддя А.В.Васянович