ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2023 р. м. Київ Справа №911/1703/22

Господарський суд Київської області у складі головуючої судді Третьякової О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №911/1703/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Леко Трейд Плюс» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 19)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпроект GMBH» (09400, Київська обл., Ставищенський р-н, смт Ставище, вул. Червоноармійська, 8)

про стягнення 159245,95 грн

без повідомлення (виклику) сторін

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Леко Трейд Плюс» (далі позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпроект GMBH» (далі відповідач) 159245,95 грн основного боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором поставки та монтажу від 08.04.2021 №ЛТП-08-4-21 щодо здійснення повного розрахунку за виконані роботи у строк, визначений договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.09.2022 відкрито провадження у справі №911/1703/22, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у зв`язку з малозначністю справи в порядку п.1 ч.5 ст.12, ч.1 ст.247, ч.1 ст.250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив та ін.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 30.09.2022 про відкриття провадження у даній справі отримано відповідачем 06.10.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №430.

В установлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 30.09.2022 строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Згідно з ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вище перелічених норм Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Леко Трейд Плюс» (далі постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерпроект GMBH» (далі покупець) укладено договір поставки та монтажу від 08.04.2021 №ЛТП-08-4-21 (далі договір) відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити покупцеві обладнання, найменування, кількість, одиниці виміру та вартість якого вказана у специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору (надалі товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар відповідно до положень даного договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору постачальник зобов`язується провести монтажні та пусконалагоджувальні роботи поставленого покупцеві товару (надалі роботи), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно з п.2.1 договору постачальник поставляє товар покупцю на умовах DDP на підставі специфікацій, оформлених у вигляді додатків до цього договору і які є його невід`ємною частиною. Якщо цим договором, або іншим документом будуть узгоджені всі істотні умови, необхідні для виконання зобов`язань сторін, то специфікація до цього договору може не оформлюватись.

Відповідно до п.2.3 договору поставка товару відбувається після попереднього повідомлення покупця постачальником про готовність товару до відвантаження за допомогою електронних засобів комунікації протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту перерахування покупцем постачальникові авансового платежу.

Згідно з п.2.4 договору допускається дострокова поставка товару.

Відповідно до п.4.1 договору приймання товару покупцем за кількістю, асортиментом і комплектністю здійснюється при отриманні товару згідно з видатковою накладною. У випадку, якщо цим договором, додатковою угодою або специфікацією до нього не передбачено проведення окремого приймання товару за якістю із складанням відповідного акту, приймання товару за якістю оформлюється підписанням видаткової накладної. Якщо не було складено відповідний двосторонній акт у порядку, визначеному розділом 6 цього договору, товар вважається прийнятим за якістю та кількістю підписанням видаткової накладної.

Вартість робіт визначається у специфікації до договору та/або у акті здачі-приймання виконаних робіт (п.7.1 договору).

Відповідно до п.7.2 договору постачальник зобов`язується виконати роботи протягом 25 (двадцяти п`яти) робочих дня з моменту поставки товару за умови надання постачальником належного фронту робіт (усунення зайвих речей, надання належного водопостачання та водовідведення, тощо).

Приймання виконаних робіт здійснюється шляхом підписання між сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт. Покупець протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту виконання робіт та отримання відповідного акту здачі-приймання виконаних робіт зобов`язаний розглянути їх та передати постачальнику підписаний, оформлений акт або мотивовану відмову від приймання робіт з посиланням на невиконані пункти договору, відповідні норми, стандарти та правила. Якщо протягом 3 (трьох) робочих днів покупець не підписав акт та не надав мотивованої відмови від його підписання, даний акт вважається підписаним з боку покупця, має юридичну силу та є підставою для здійснення відповідної оплати згідно договору, про що робиться відмітка в самому акті (п.7.3 договору).

Відповідно до п.8.1 договору загальна сума договору складається з сум всіх узгоджених і підписаних сторонами специфікацій, оформлених у вигляді додатків до цього договору, які є його невід`ємною частиною та становить 657830,94 грн (шістсот п`ятдесят сім тисяч вісімсот тридцять гривень, 94 копійок) з ПДВ.

Згідно з п.8.2 договору вартість товару, визначеного п.1.1 договору, складає 255771,42 грн (двісті п`ятдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят одна гривня, 42 копійок) з ПДВ.

Вартість робіт, визначених п.1.2 договору складає 402059,52 грн (чотириста дві тисячі п`ятдесят дев`ять гривень, 52 копійок) з ПДВ (п.8.3 договору).

Відповідно до п.8.5 договору оплата за цим договором відбувається в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Згідно з п.8.7 договору порядок та умови оплати можуть визначатись в специфікаціях оформлених у вигляді додатків до цього договору, які є його невід`ємною частиною. Якщо інше не передбачено специфікацією, покупець сплачує вартість товару та робіт наступним чином:

- авансовим платежем у розмірі 50% вартості товару (партії товару) протягом 10-ти календарних днів з дати формування рахунку-фактури;

- 50% вартості товару (партії товару) не пізніше 45-ти календарних днів з дати поставки товару (партії товару) покупцеві;

- 20% вартості робіт сплачуються покупцем авансовим платежем протягом 10-ти календарних днів з дати формування рахунку-фактури;

- 80% вартості робіт сплачуються покупцем протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання акту здачі-приймання виконаних робіт, згідно п.7.3 договору.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2021 року, а щодо виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором до їх повного виконання (п.11.1 договору).

До вказаного договору поставки та монтажу від 08.04.2021 №ЛТП-08-4-21 сторонами підписано додатки №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, в яких сторонами погоджено кількість та вартість товарів та робіт.

Даний договір за своєю природою є змішаним договором, який містить ознаки договору поставки (купівлі-продажу) та договору підряду.

Відповідачем було здійснено попередню оплату за поставлений товар та виконані роботи на загальну суму 270000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 28.07.2021 №2633 на суму 200000,00 грн та від 01.10.2021 №3091 на суму 70000,00 грн. Копії зазначених документів наявні в матеріалах справи.

На виконання умов даного договору позивач поставив відповідачу товар та виконав роботи з монтажу на загальну суму 429245,95грн, що підтверджується актами виконаних робіт до договору поставки та монтажу від 08.04.2021 №ЛТП-08-4-21 від 23.05.2022 №1 на суму 19835,83 грн, від 10.06.2022 №2 на суму 96976,26 грн, від 10.06.2022 №3 на суму 103191,62, від 10.06.2022 №4 на суму 65667,19 грн, від 10.06.2022 №5 на суму 67580,23 грн, від 10.06.2022 №6 на суму 38634,27 грн, від 10.06.2022 №7 на суму 37360,55 грн, засвідчені копії перелічених актів наявні в матеріалах справи.

Позивач звернувся до відповідача з листом (вимогою) від 23.06.2022 №1608, яким вимагав в термін до 30.06.2022 сплатити заборгованість у сумі 159245,95 грн.

Проте відповідач зазначений лист (вимогу) залишив без відповіді та задоволення, за поставлений товар та виконані роботи за вказаним вище договором не розрахувався, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення 159245,95 грн, різниця між вартістю поставленого товару, виконаними роботами та сплаченими коштами в якості попередньої оплати.

Крім того в матеріалах справи наявний супровідний лист позивача від 26.08.2022 №26/08, яким позивач направляв на адресу відповідача перелічені вище акти виконаних робіт.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Нормами ст.173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визначається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншими учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Приписами ч.1 ст.175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в силу ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона-постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні-покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також викладене у ст.712 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

В силу приписів ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Частиною 1 ст.692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч.1 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідач не здійснив розрахунку за отриманий товар та прийняті ним роботи, він є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Спір у справі виник у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань за вказаним вище договором.

Враховуючи, що відповідач свої грошові зобов`язання за укладеним договором своєчасно не виконав, заявлена до стягнення сума відповідачем не сплачена, доказів протилежного матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позивач правомірно звернувся до суду з заявленими вимогами про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 159245,95 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, як такі, що є обґрунтованими, доведеними, відповідачем не запереченими та належним чином не спростованими.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Леко Трейд Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпроект GMBH» про стягнення 159245,95 грн основного боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпроект GMBH» (09400, Київська обл., Ставищенський р-н, смт Ставище, вул. Червоноармійська, 8, ідентифікаційний код 35402590) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Леко Трейд Плюс» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 19, ідентифікаційний код 40602418) 159245 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч двісті сорок п`ять) грн 95 коп. основного боргу та 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 24.01.2023.

Суддя О.О. Третьякова