РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 м. КиївСправа № 910/11715/22

За позовом: товариства з додатковою відповідальністю "ШАХТА "БІЛОЗЕРСЬКА";

до: акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

про: стягнення 40.353,04 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з додатковою відповідальністю "ШАХТА "БІЛОЗЕРСЬКА" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення 40.353,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем здійснене порушення правил перевезення вантажу, що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням комерційних актів та виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 40.353,04 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11715/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням: відсутності в матеріалах справи податкової накладної, як доказу вартості відправленого вантажу; двовідсоткової норми природної втрати вантажу; технічною справністю вагонів.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138), накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Так, товариством з додатковою відповідальністю "ШАХТА "БІЛОЗЕРСЬКА", як відправником передано відповідачу для перевезення вантаж "вугілля кам`яне марки г-газовий" за накладними: № 53137063 від 03.02.2022, № 53137071 від 03.02.2022, № 45091402 від 04.02.2022 та № 53257515 від 10.02.2022.

Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

На станціях призначення були складені комерційні акти про недостачу вантажу у вагонах, а саме:

- від 04.02.2022 № 450003/7/127 про недостачу у вагоні № 61015947 на 8.200 кг.;

- від 13.02.2022 № 388103/158 про недостачу у вагоні № 56166614 на 0.850 кг.;

- від 13.02.2022 № 388103/159 про недостачу у вагоні № 52225976 на 0.950 кг.;

- від 13.02.2022 № 388103/160 про недостачу у вагоні № 62312533 на 0.950 кг.;

- від 14.02.2022 № 388103/171 про недостачу у вагоні № 56235872 на 4.000 кг.;

- від 14.02.2022 № 388103/173 про недостачу у вагоні № 54038526 на 1.300 кг.;

- від 14.02.2022 № 388103/174 про недостачу у вагоні № 56953532 на 1.250 кг.;

- від 14.02.2022 № 388103/175 про недостачу у вагоні № 56437932 на 3.400 кг.;

- від 14.02.2022 № 388103/176 про недостачу у вагоні № 63485973 на 1.300 кг.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем правил перевезення вантажу що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням комерційних актів та виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 40.353,04 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Згідно з п. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно статті 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Положеннями п. 114 Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затвердженими наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Таким чином, факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 40.353,04 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними (враховуючи норми природної втрати під час перевезення та вартості тони відвантаженого вантажу).

Твердження відповідача викладені в поданому до суду відзиві судом відхилені з огляду на наступне.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затвердженими наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Згідно вказаного пункту Правил норма природної втрати для мінерального палива (згідно даних залізничних накладних, вантажем, що прийнятий до перевезення є - вугілля кам`яне, яке відноситься до класу мінерального палива) становить 1 % маси, зазначеної у перевізних документах.

Відсутність в матеріалах справи податкових накладних, як доказів дійсної вартості втраченого при перевезенні вантажу судом відхилені з урахуванням наявних в матеріалах справи довідок про вартість вантажу, який був відправлений за залізничними накладними, в результаті перевезення якого виявлено недостачу вантажу, що зафіксовано у вказаних вище комерційних актах. Крім того, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість та надає можливість віднести суму сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту. Відтак, податкова накладна не може слугувати виключним доказом дійсної вартості втраченого вантажу.

Приписами статті 127 Статуту, зокрема, встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

При цьому, як встановлено вище, вантаж прибув до станцій призначення з недостачею, що в розумінні приписів статті 127 Статуту є відповідальністю відповідача.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) на користь товариства з додатковою відповідальністю "ШАХТА "БІЛОЗЕРСЬКА" (85013, ДОНЕЦЬКА область, місто БІЛОЗЕРСЬКЕ, вулиця СТРОЇТЕЛЬНА, будинок 17, ідентифікаційний код: 36028628) заборгованість в сумі 40.353 (сорок тисяч триста п`ятдесят три) грн. 04 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац