РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.01.2023Справа № 910/12407/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Комунального підприємства "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Бучанського району Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд"

про стягнення 51 585,08 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Бучанського району Київської області звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд" про стягнення 51 585,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором підряду № 02/2207 від 22.07.2021.

Господарським судом міста Києва ухвалою від 21.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12407/22, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Про розгляд справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 21.11.2022, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №578.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.07.2021 між Комунальним підприємством "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд" (відповідач, підрядник) укладений договір підряду на виконання робіт №02/2207 (надалі - договір).

Підрядник бере на себе зобов`язання виконати роботи по встановленню регуляторів температури гарячого водопостачання в підвалі житлового будинку по вул. Машинобудівників, 5 в м. Вишневе Бучанського району Київської області, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов договору (п.1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, підрядник приступає до початку виконання робіт протягом 2-х календарних днів з моменту підписання сторонами цього договору.

Згідно умов п. 2.2. договору датою закінчення виконання робіт вважається дата їх прийняття замовником за актом приймання виконаних підрядних робіт, що підписується сторонами після виконання підрядником повного комплексу робіт.

Відповідно до п. 3.1. договору загальна вартість робіт за цим договором становить 49 950, 00 грн, в т.ч. ПДВ 8 325, 00 грн.

Пунктом 4.1. договору визначено, що оплата робіт здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Розрахунок за виконані роботи здійснюється замовником на підставі акту виконаних робіт ф. КБ-2в та довідки ф. КБ-3 підписаних сторонами в продовж 10 (десяти) календарних днів з моменту їх підписання (п. 4.2. договору).

У пункті 6.1. договору сторони погодили, що передача підрядником виконаних робіт (етапів, комплексів) і приймання їх замовником здійснюється за актом приймання виконаних підрядником робіт форма КБ-2 та Довідкою про вартість виконаних робіт форма КБ-3. Приховані роботи приймаються з оформленням актів огляду прихованих робіт.

У пункті 11.1. договору зазначено, що договір набуває чинності в день його підписання сторонами на діє до 31 грудня 2021 року.

Згідно п. 11.2. закінчення строку дії договору, його припинення в тому числі шляхом розірвання, не звільняє сторони від необхідності повного виконання обов`язків за ним та відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

22.07.2021 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 49 950,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2364 від 22.07.2021 з призначення платежу: «оплата за робот по встановленню регул. темпер., зг.дог. № 02/2207 від 22.07.2021, ПДВ - 20% 8 325, 00 грн, проведення проц. держзакупівлі не передбачено».

15.12.2021 позивач направив відповідачу вимогу вих. №593 про виконання зобов`язань за договором або повернення коштів, а також надіслав акти звірок з супровідним листом за вих. № 594. Направлення листа підтверджується описом вкладення в цінний лист, фіскальним чеком поштового відділення від 15.1.2021, копії яких містяться в матеріалах справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору підряду на виконання робіт №02/2207 від 22.07.2021 не виконав роботи, передбачені договором, відповіді на вимогу не надав, у зв`язку з чим за відповідачем існує заборгованість у розмірі 49 950,00 грн.

Позивач зазначає, що оскільки відповідач роботи не виконав, не повернув сплачені позивачем кошти, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 1 458,54 грн, 3% річних у розмірі 176,54 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до п. 3.1. договору загальна вартість робіт за цим договором становить 49 950, 00 грн, в т.ч. ПДВ 8 325, 00 грн.

22.07.2021 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 49 950,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2364 від 22.07.2021 з призначення платежу: «оплата за робот по встановленню регул. темпер., зг.дог. № 02/2207 від 22.07.2021, ПДВ - 20% 8 325, 00 грн, проведення проц. держзакупівлі не передбачено».

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до п. 2.1. та п. 2.2. договору підрядник приступає до початку виконання робіт протягом 2-х календарних днів з моменту підписання сторонами цього договору. Датою закінчення виконання робіт вважається дата їх прийняття замовником за актом приймання виконаних підрядних робіт, що підписується сторонами після виконання підрядником повного комплексу робіт.

Отже, відповідач повинен був виконати роботи, обумовлені договором у строк до 24.07.2021.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання відповідачем робіт за договором.

Статтею 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Пунктом 10.1. договору визначено, що договір припиняє свою дію по закінченню строку, на який його укладено.

Як встановлено судом, договір набуває чинності в день його підписання сторонами на діє до 31 грудня 2021 року.

Таким чином, договір підряду на виконання робіт № 02/2207 від 22.07.2021 припинив свою дію 31.12.2021.

Оскільки відповідач не виконав роботи передбачені договором у визначений строк, 15.12.2021 позивач направив відповідачу вимогу вих. №593 про виконання зобов`язань за договором або повернення коштів, а також надіслав акти звірок з супровідним листом за вих. № 594.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем обставин наведених у позові належними доказами не спростовано, доказів виконання робіт чи повернення позивачу коштів у розмірі 49 950,00 грн відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, враховуючи факт сплати позивачем відповідачеві грошових коштів за договором підряду на виконання робіт № 02/2207 від 22.07.2021 у сумі 49 950,00 грн, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 49 950,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховані інфляційні втрати у розмірі 1 458,54 грн, 3% річних у розмірі 176,54 грн.

В пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" визначено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Як встановлено судом, позивач вимагав повернути сплачені кошти у розмірі 49 950,00 грн надіславши вимогу № 594 відповідачу 15.12.2021, яку отримано відповідачем 04.01.2022, а тому нарахування 3% річних та інфляційних втрат слід здійснювати у відповідності до вимог ст. 530 Цивільного кодексу України, з 13.01.2022.

Розрахунок 3% річних становить 176,54 грн, у зв`язку із чим вимоги у цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. п. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат судом встановлено, що сума інфляційних втрат становить 1458,54 грн, а тому вимоги у даній частині суд задовольняє повністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище обставини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Комунального підприємства "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Бучанського району Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Капіталмістобуд" (03067, м. Київ, пр-т Перемоги, будинок 53; ідентифікаційний код 42593327) на користь Комунального підприємства "Вишнівськтеплоенерго" Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (08132, Київська обл., р-н Києво-Святошинський, місто Вишневе, вул. Київська, будинок 11; ідентифікаційний код 19417197) основний борг у сумі 49 950,00 грн, 3% річних у сумі 176,54 грн, інфляційні втрати у сумі 1458,54 грн та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 25.01.2023.

Суддя О.В. Гулевець