ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

25.01.2023р. № 905/60/23
за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактична адреса: АДРЕСА_2 ; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність
суддя Величко Н.В.
На адресу суду через підсистему «Електронний суд» 16.01.2023 надійшла заява ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи підприємця, в якій між іншим заявник просить визнати його неплатоспроможним, затвердити кандидатуру ОСОБА_2 та призначити керуючим реструктуризацією боргів, прийняти запропонований План реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, (загальний мораторій), починаючи з дня винесення рішення.
В обґрунтування заяви заявник зазначає, що у нього відсутні фінансові можливості погашати вимоги перед кредиторами, на умовах, передбачених договорами.
Матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи № 905/60/23, за наслідками автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду цієї справи визначено суддю Величко Наталію Вікторівну.
Через підсистему «Електронний суд» 21.01.2023 надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків з додатками за переліком.
Дослідивши матеріали заяви про усунення недоліків, суд констатує, що така заява подана у строк, визначений в ухвалі від 19.01.2023 у справі № 905/60/23.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Кодекс України з процедур банкрутства (21.10.2019 набрав чинності) встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, між іншим, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень (п.12 ч.3 ст.116 КУзПБ).
Згідно з ч. 1 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.
Частиною 2 ст. 30 КУзПБ передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.
Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 30 цього Кодексу, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено з 1 січня 2023 року місячний прожитковий мінімум для працездатних осіб: 2684,00 грн.
Частинами 1, 3, 4 та 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Суд наголошує, що законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб не встановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин 2, 6 ст. 43 Конституції України.
До заяви від 16.01.2023 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано скріншот про сплату на рахунок Господарського суду Донецької області 2570,48 грн. авансування винагороди арбітражному керуючому за договором, квитанцію АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № РААК-НЕ70-КК1А-СЕ43 від 02.12.2022 на суму 2013,00 грн з призначенням платежу: авансування винагороди арбітражному керуючому за договором.
Щодо долученого заявником Договору від 13.01.2023 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, суд зазначає наступне.
Даний договір підписано лише з боку сторони 1 - арбітражним керуючим Хомичем Р.В. та скріплений відтиском його печатки. Підпису сторони 2 - ОСОБА_1 вказаний договір не містить.
Згідно із ст. 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Приписами ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України).
З огляду на викладене, долучений до матеріалів заяви договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 13.01.2023р. не може вважатись належним доказом на підтвердження досягнення домовленостей із арбітражним керуючим щодо мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому.
Водночас, нормами статей 26, 28, 29 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено підстави та випадки заміни арбітражного керуючого у конкретній справі внаслідок відсторонення, припинення діяльності, тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.
Однак, за умови відсутності авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією, новий керуючий реструктуризацію буде позбавлений можливості отримати винагороду, право на яку передбачене п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства.
При цьому наявність угоди боржника з попереднім арбітражним керуючим в такому випадку не зможе замінити отримання визначеної та гарантованої винагороди в розмірі та порядку, що передбачені Кодексом України з процедур банкрутства, оскільки зобов`язання боржника будуть персоналізовані щодо конкретного арбітражного керуючого.
Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ст. 129 Конституції України здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Враховуючи даний принцип господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі, й у питанні звільнення, відстрочення чи розстрочення сплати винагороди керуючому реструктуризацією.
Суд звертає увагу, що, виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення (розстрочка, відстрочка) заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання у повному розмірі винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
Обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою ч. 3 ст. 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 910/2629/20, від 23.11.2020 у справі № 922/1734/20, від 19.11.2020 у справі №927/203/20, від 17.02.2021 у справі № 927/166/20).
З огляду на вищезазначене, враховуючи основні засади господарського судочинства, суд вважає, що надані заявником документи щодо врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому не можуть бути прийняті як належні та допустимі докази здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.
Станом на теперішній час доказів здійснення заявником оплати суми авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень у справі про неплатоспроможність у встановленому розмірі, заявником до суду не подано.
Частиною 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Оскільки заявником, у передбачений ухвалою суду строк, не усунені недоліки заяви та не надано доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність підлягає поверненню без розгляду.
Керуючись частиною 4 статті 174, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 38, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -
Повернути ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника з доданими до неї документами.
Ухвала набирає законної сили 25.01.2023 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.В. Величко