номер провадження справи 35/114/21-9/165/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.01.2023 Справа № 908/1647/21
За позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про визнання недійсним рішення загальних зборів
Колегія суддів у складі: Головуючий: Боєва О.С.
Судді: Корсун В.Л.
Горохов І.С.
при секретарі судового засідання Бичківській О.О.
За участю представників:
від позивача: Першин І.М.;
від відповідача: Кукурудз Р.О.
До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Космос Люкс» про визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Житловий комплекс «Космос Люкс», оформленого протоколом від 15.05.2021 за підписом голови правління Максимової Л.О.
Ухвалою суду від 23.06.2021 (суддя Топчій О.А.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1647/21, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Склад суду у справі неодноразово змінювався і ухвалою господарського суду у складі колегії: головуючий суддя: Боєва О.С., судді: Науменко А.О., Смірнов О.Г. від 19.07.2022 закрито підготовче провадження у справі № 908/1647/21 та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 14.09.2022 справу № 908/1647/21 прийнято до провадження колегією суддів: головуючий суддя Боєва О.С., судді: Корсун В.Л., Ярешко О.В., призначено судове засідання з розгляду справи по суті.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.12.2022 позов ОСОБА_1 у справі № 908/1647/21 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.
15.12.2022 до господарського суду надійшла заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Космос Люкс» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1647/21 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Житловий комплекс «Космос Люкс» судових витрат, зазнаних відповідачем у зв`язку з участю його представника адвоката Кукурудз Р.О. у справі Господарського суду Запорізької області № 908/1647/21, а також витрат, пов`язаних із наданням доказів на вимогу суду, на загальну суму 20 000,00 грн.
Ухвалою суду від 19.12.2022 заяву ОСББ «ЖК «Космос Люкс» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1647/22 прийнято до розгляду, призначено судове засідання з розгляду заяви. Ухвалою суду від 06.01.2022 заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 908/1647/21 прийнято до розгляду колегією суддів: головуючий суддя Боєва О.С., судді: Корсун В.Л., Горохов І.С., судове засідання з її розгляду призначено на 13.01.2023. В судовому засіданні 13.01.2022 оголошено перерву до 16.01.2023.
16.01.2023 заява розглянута, за наслідками розгляду заяви судом прийнято додаткове рішення, оголошено вступну та резолютивну його частини.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення, представник позивача заперечив проти заяви відповідача з підстав, викладених у письмових запереченнях, що надійшли до суду 16.01.2023, згідно з якими просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, мотивуючи наступним. Договір про надання правової допомоги із адвокатом Кукурудз Р.О. б/н укладено 16.08.2022. Разом із тим, 20.07.2021 у відповідності до трудового договору на посаду юриста прийнято ОСОБА_2 із повноваженнями представляти інтереси ОСББ в усіх судах України. Враховуючи, що в порушення положень ч.3 ст.126 ГПК України, учасником справи не подано детального опису робіт (наданих послуг), стверджувати, що зазначений відповідачем обсяг наданих послуг виконано саме адвокатом Кукурудз Р.О., а не юристом ОСББ Никитенко Н.Є. чи іншою особою, немає жодних підстав. Під час підготовчого провадження у справі представником відповідача адвокатом Кукурудз Р.О. на адресу суду направлялась низка процесуальних документів (пояснення, клопотання, відзив на клопотання про призначення експертизи тощо), проте жоден із документів не містив посилання на розмір витрат, які відповідач поніс чи планував понести внаслідок розгляду даної справи. Також позивач вважає, що надані на підтвердження розміру понесених витрат документи не є належними доказами. Грошові перекази на користь адвоката здійснено фізичною особою ОСОБА_3 , шляхом перерахунку коштів з власної банківської карти на банківську карту адвоката (квитанції від 23.12.2021, 27.01.2022, 14.02.2022, 23.07.2022, 30.11.2022), призначення платежу за якими визначено як переказ особистих коштів, за відсутності будь-якого посилання на договір про надання правничої допомоги. Квитанція від 05.11.2021 свідчить про сплату грошової суми в розмірі 4000 гривень адвокату за надання правничої допомоги за договором № 16/08 від 16.08.2021, проте, як свідчать надані відповідачем документи, такий договір із адвокатом Кукурудз Р.О. не укладався. Отже зазначені квитанції не можуть свідчити про сплату відповідачем винагороди адвокату за надані правничі послуги, саме як і звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, які не містять інформації про сплату грошових коштів адвокату Кукурудз Р.О. в межах виконання умов договору про надання правової допомоги від 16.08.2021. Більше того, частина із зазначених звітів або не має посилання на адвоката, або містить посилання на нотаріуса. Звіту про використання виданих коштів має передувати рішення керівника (або іншої уповноваженої ним особи) про необхідність певних витрат, які має здійснити працівник за рахунок коштів підприємства, яке оформлюється наказом (розпорядженням), до якого додається плановий кошторис витрат та перерахунком працівнику необхідних коштів згідно із таким кошторисом, за умови відсутності документів на підтвердження отримання Максимовою Л.О. коштів, за які остання начебто відзвітувала, стверджувати про сплату таких коштів ОСББ на користь адвоката Кукурудз Р.О. немає жодних правових підстав. Окремої уваги заслуговує розписка від 08.12.2022, оскільки згідно даного документа, в тому числі адвокатом отримано грошові кошти згідно актів від 18.08.2021 року та 14.09.2021, в той час, коли у відповідності до положень п.4 зазначених актів, грошова винагорода мала бути сплачена адвокату не пізніше наступного робочого дня з дня підписання актів. Вимога про компенсацію витрат на витребування доказів є безпідставною, оскільки докази, які начебто надано відповідачем у вигляді копій правовстановлюючих документів на певні квартири, витребувано у ТОВ «ЗМБТІ» у відповідності до ухвали суду від 17.08.2021 року, а відтак відповідні документи мали бути надані ТОВ «ЗМБТІ» безоплатно. Довідка ТОВ «ЗМБТІ» та договір про надання послуг від 02.09.2021 року є наслідком прояву особистої волі адвоката щодо укладення такого договору та не мають жодного відношення до судових витрат у цій справі. Більше того, зміст та дата складення довідки дають підстави поставити під сумнів достовірність зазначеної у довідці інформації, оскільки довідка не містить посилання на номер вихідної кореспонденції, а дата складання довідки взагалі написана ручкою. Копія наданого договору про надання послуг від 02.09.2021 взагалі свідчить про те, що такий договір взагалі не укладався, оскільки збоку ТОВ «ЗМБТІ» не підписаний. На підставі викладеного, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст.ст.126, 165 ГПК України щодо надання розрахунку суми судових витрат, які сторона очікує понести під час розгляду справи та відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, позивач просив відмовити у задоволенні клопотання про ухвалення у справі додаткового рішення.
Також 16.01.2023 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення.
Як свідчать матеріали справи, 07.12.2022 до суду від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду, відповідно до якої позивач просив подану ним позовну заяву залишити без розгляду. Обставини якими була обумовлена подача відповідної заяви позивачем наведено не було.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 232 ГПК України ухвали є судовими рішеннями.
Про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету (ч. 2 ст. 226 ГПК України).
Ухвалою суду від 08.12.2022 позов ОСОБА_1 у справі №908/1647/21 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України залишено без розгляду.
В судовому засіданні 08.12.2022 представник відповідача в усній формі заявив про покладення понесених відповідачем судових втрат на позивача та зазначив, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів, що відображено в протоколі судового засідання від 08.12.2022.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частинами 1-3 статті 244 ГПК України встановлено: суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Житловий комплекс «Космос Люкс» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1647/21 з доданими до неї доказами надійшла до господарського суду 15.12.2022 (направлена до суду засобами поштового зв`язку 13.12.2022), тобто у встановлений законом строк.
Згідно з ч. 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.
Залишення позовної заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення справи без ухвалення рішення по суті позовних вимог. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ГПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
Разом із тим, суд враховує, що ініційований позивачем позов призвів до необхідності вчинення відповідачем дій, спрямованих на звернення за правовою допомогою з метою захисту своїх прав та інтересів, який (відповідач) правомірно розраховував на відшкодування пов`язаних із цим судових витрат за рахунок іншої сторони.
Відповідно до ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.
Метою впровадження принципу господарського судочинства щодо відшкодування судових витрат є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
При цьому, необхідність доведення відповідачем необґрунтованості дій позивача щодо подання позову, яким в подальшому подана заява про залишення його без розгляду, не відповідає принципу рівності учасників справи, адже відповідач в даному випадку не міг вплинути на остаточний результат завершення справи, оскільки господарське процесуальне законодавство не передбачає можливість відповідача заперечувати та наполягати на розгляді справи по суті у разі подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду. Доведення ж необґрунтованості дій позивача у зв`язку із поданням ним позову у цій справі здійснювалось відповідачем шляхом надання суду заяв по суті справи, відповідних доказів та заяв з процесуальних питань, в тому числі й через свого представника в особі адвоката.
На підставі викладеного, суд вважає доведеними в даному конкретному випадку наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість покладення на позивача судових витрат відповідача, понесених останнім у зв`язку з оплатою послуг правової допомоги при розгляді даної справи № 908/1647/21, незалежно від підстав для подання позивачем заяви про залишення позову без розгляду.
Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне.
Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України).
Відповідно до приписів частини 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126).
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст.1 Закону).
За змістом статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).
В частині 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Як свідчать матеріали справи, представництво інтересів відповідача у справі ОСББ Житловий комплекс «Космос Люкс» у справі № 908/1647/21 здійснювалось адвокатом Кукурудз Романом Орестовичем (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 776 від 05.02.2010), який діяв на підставі ордеру серія АР № 1058320 від 16.08.2021, виданого на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 16.08.2021.
Відповідно до умов Договору про надання правничої допомоги б/н від 16.08.2021, укладеного між Адвокатом Кукурудз Р.О. та ОСББ «Житловий комплекс «Космос Люкс» (Клієнт), копія якого міститься у справі, Адвокат за дорученням Клієнта зобов`язався надавати правничу допомогу, пов`язану з підготовкою та участю у справі № 908/1647/21 Господарського суду Запорізької області за позовом ОСОБА_1 до Клієнта про визнання недійсним рішень загальних зборів ОСББ від 15.05.2021, а Клієнт приймати та оплачувати послуги Адвоката з надання правничої допомоги.
Відповідно до пункту 1 цього Договору визначено, що правнича допомога може надаватись у таких видах:- надання консультацій та роз`яснень з юридичних питань, усних та письмових довідок із законодавства; - складання заяв по суті справи та з процесуальних питань, запитів, скарг та інших документів правового характеру; - здійснення представництва Клієнта в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, у відносинах з їх посадовими і службовими особами, а також з фізичними та юридичними особами; - надання Клієнту інших видів правничої допомоги, що не суперечить чинному законодавству.
Клієнт здійснює приймання послуг з надання правової допомоги, наданих Адвокатом на виконання цього договору, що оформлюється актами приймання наданих послуг. За надання послуг, передбачених п. 1 цього договору, Клієнт сплачує Адвокату винагороду (п.п. 4, 5).
В пункті 5.1 Договору визначено, що розмір винагороди за складання заяв по суті справи та з процесуальних питань, інших документів правничого характеру, а також за участь у судових засіданнях у процесі здійснення представництва Клієнта в судах за згодою сторін встановлюється у розмірі 2000,00 грн. за один складений документ або факт участі Адвоката у судовому засіданні, призначеному судом у справі, в якій Клієнт виступає стороною, третьою особою (з урахуванням часу на підготовку до участі в судовому засіданні, яке відбулося).
Обсяг наданих Адвокатом послуг та виконаних робіт з надання правничої допомоги за цим договором зазначається сторонами в актах приймання наданих послуг (п.5.3).
Згідно з п. 3 Договору строк, на який укладено договір: з моменту його підписання сторонами і до 16 серпня 2023.
На підтвердження обсягу та вартості наданих адвокатом послуг відповідачем надано копії підписаних актів приймання наданих послуг відповідно до договору б/н від 16.08.2021, а саме:
- б/н від 18.08.2021 на суму 2000,00 грн. представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 17.08.2021;
- б/н від 14.09.2021 на суму 2000,00 грн. отримання документів, витребуваних ухвалою суду від 17.08.2021 від ТОВ «ЗМБТІ», в т.ч.: 1500,00 грн. послуги ТОВ «ЗМБТІ» згідно з договором від 02.09.2021 № 7614/2, 500,00 грн. робота адвоката, пов`язана із отриманням доказів, транспорті витрати адвоката;
- б/н від 03.11.2021 на суму 4000,00 грн., в тому числі: представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 20.10.2021 2000,00 грн., підготовка та складання заперечення на клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи 2000,00 грн.;
- б/н від 23.12.2021 на суму 2000,00 грн. представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 22.12.2021;
- №26-01-1/2022 від 26.01.2022 на суму 2000,00 грн. підготовка та складання пояснення на клопотання позивача про витребування доказів від 22.12.2021;
- №26-01-2/2022 від 26.01.2022 на суму 2000,00 грн. представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 25.01.2022;
- б/н від 19.07.2022 на суму 2000,00 грн. представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 19.07.2022;
- б/н від 30.11.2022 на суму 2000,00 грн. представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 30.11.2022;
- б/н від 08.12.2022 на суму 2000,00 грн. представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні 08.12.2022.
Також відповідач надав копію договору про надання послуг № 7614/2 від 02.09.2021, укладеного між ТОВ «ЗМБТІ» та ОСОБА_4 , копію довідки головного бухгалтера ТОВ «ЗМБТІ» від 28.11.2022.
Крім того, на підтвердження сплати грошових коштів адвокату надано копії платіжних доручень, дублікатів квитанцій, звітів про використання коштів, отриманих на відрядження або під звіт; розписки адвоката від 08.12.2022.
Суд, розглянувши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1647/21 та додані до неї документи, дійшов до висновку, що вона піддягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд насамперед враховує, що господарський процес передбачає необхідність подачі до суду попереднього розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, разом з першою заявою по суті спору. У разі подачі стороною такого розрахунку на більш пізніх стадіях, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.
Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, №905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
У Постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду, зокрема, зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Крім того, у вищевказаній постанові Велика Палата Верхового Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Правомірне очікування стороною відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Вищезазначеним спростовуються доводи позивача про те, що в порушення положень ч.3 ст. 126 ГПК України відповідачем не подано детального опису робіт (наданих послуг).
Крім того, незазначення у відзиві попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, не може бути достатньою підставою для відмови у стягненні судових витрат.
Також суд зазначає, що позивачем про неспівмірність заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, та їх зменшення не заявлено.
Відповідно ж правової позиції висловленої у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постанові Великої Палати Верхового Суду від 16.11.2022 № 922/1964/21 зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Велика Палата вказувала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії на практиці застосовує й Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Викладені у запереченні позивача доводи стосовно того, що 20.07.2021 року, у відповідності до трудового договору, на посаду юриста прийнято Никитенко Н.Є. із повноваженнями представляти інтереси ОСББ в усіх судах України, тому відсутні підстави стверджувати, що зазначений відповідачем обсяг наданих послуг виконано саме адвокатом Кукурудз Р.О., а не юристом ОСББ Никитенко Н.Є. чи іншою особою, суд вважає необґрунтованими.
Відповідно до положень ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Договір про надання правничої допомоги між ОСББ «Житловий комплекс «Космос Люкс» та адвокатом Кукурудзом Р.О. було укладено 16.08.2021. Саме від цієї дати відповідачем заявлені до стягнення судові витрати, зазнані у зв`язку з розглядом справи.
При цьому справа № 908/1647/21 в силу процесуального законодавства належить до розгляду та розглядалась за правилами загального позовного провадження, представництво в яких здійснюється адвокатами, тому укладення відповідачем договору про надання правничої допомоги від 16.08.2021 з адвокатом було цілком виправданим та необхідним, незалежно від наявності трудових відносин з юристом. Надання правничої допомоги у даній справі ОСББ «Житловий комплекс «Космос Люкс» на підставі вказаного договору адвокатом Кукурудз Р.О підтверджується належними доказами.
Представник відповідача адвокат Кукурудз Р.О. приймав участь та представляв інтереси відповідача у судових засіданнях, дати яких вказані у вищезазначених актах, що підтверджується відповідними протоколами судових засідань. В матеріалах справи містяться заперечення відповідача на клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та пояснення на клопотання позивача про витребування доказів, які підписані адвокатом.
Відповідно до змісту частини 8 статті 129 ГПК України судом на підставі поданих доказів (договорів, рахунків) встановлюється розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, зокрема, у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Тобто надання первинних (бухгалтерських) документів (платіжних доручень, квитанцій, прибуткових касових ордерів тощо) на підтвердження сплати таких витрат на час вирішення судом питання про їх розподіл не є обов`язковим.
З огляду на це, судом не приймаються до уваги заперечення позивача, які стосуються викладених ним доводів щодо допустимості та достатності наданих відповідачем доказів на підтвердження сплати відповідачем винагороди адвокату за надані правничі послуги, в тому числі щодо недоліків та розбіжностей, допущених при їх оформленні.
У задоволенні заяви в частині стягнення з позивача вартості наданих послуг, визначених згідно з актом приймання наданих послуг б/н від 14.09.2021 на суму 2000,00 грн. отримання документів, витребуваних ухвалою суду від 17.08.2021 від ТОВ «ЗМБТІ», в т.ч.: 1500,00 грн. послуги ТОВ «ЗМБТІ» згідно з договором від 02.09.2021 № 7614/2, 500,00 грн. робота адвоката, пов`язана із отриманням доказів, транспорті витрати адвоката, судом відмовляється з огляду на наступне.
У заяві ОСББ «ЖК «Космос Люкс» про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1647/22 зазначено, що на виконання ухвали суду від 17.08.2021 представником відповідача з ТОВ «ЗМБТІ» було укладено договір про надання послуг №7614/2 від 02.09.2021. Вартість послуг ТОВ «ЗМБТІ», згідно з п. 3.1 вказаного договору, склала 1500 грн., які було сплачено 13.09.2021.
Так, ухвалою суду від 17.08.2021 у справі № 908/1647/22 судом було задоволено клопотання представника відповідача Кукурудза Р.О. про витребування в порядку ст. 81 ГПК України у Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» належним чином засвідчені копії документів. Копію даної ухвали направлено в тому числі на адресу ТОВ «ЗМБТІ».
Разом із тим, із змісту ухвали суду від 17.08.2021 не вбачається, що відповідача згідно з ч. 6 ст. 81 ГПК України було уповноважено на одержання витребуваних ним доказів. Відповідачем не доведено та судом не встановлено, що понесення витрат, пов`язаних із одержанням відповідних доказів від ТОВ «ЗМБТІ» на загальну сум 2000,00 грн. були необхідними та неминучими, тому у їх стягненні з позивача на користь відповідача судом відмовляється.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 232, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Космос Люкс» про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 908/1647/21 та стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Космос Люкс» витрат на професійну правничу допомогу та витрат пов`язаних із наданням доказів задовольнити частково.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
У задоволенні іншої частини заяви відмовити.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 26.01.2023.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.С. Боєва

Суддя В.Л. Корсун

Суддя І.С. Горохов