10.01.2023Справа №910/7857/22
За заявоюПриватного підприємства "Тренд Секюріті Груп 03"
проухвалення додаткового рішення
у справі№910/7857/22
за позовомПриватного підприємства "Тренд Секюріті Груп 03"
доФізичної особи-підприємця Вишневського Олександра Валерійовича
простягнення 114 706,52 грн.
Суддя Бойко Р.В. секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Мацелюк В.А.;
від відповідача:не з`явився.
В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/7857/22 за позовом Приватного підприємства "Тренд Секюріті Груп 03" до Фізичної особи-підприємця Вишневського Олександра Валерійовича про стягнення 114 706,52 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 позовні вимоги Приватного підприємства "Тренд Секюріті Груп 03" задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Вишневського Олександра Валерійовича на користь Приватного підприємства "Тренд Секюріті Груп 03" безпідставно набуті кошти у розмірі 114 415,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 474,69 грн.

30.11.2022 через відділ діловодства суду від Приватного підприємства "Тренд Секюріті Груп 03" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій заявник просить суд вирішити питання розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 призначено розгляд заяви Приватного підприємства "Тренд Секюріті Груп 03" про ухвалення додаткового рішення на 13.12.2022.

У зв`язку з неявкою представників сторін в судове засідання 13.12.2022 ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2022 було відкладено судове засідання на 10.01.2023.

В судове засідання 10.01.2023 з`явився представник позивача, заяву про винесення додаткового рішення підтримав та просив покласти на відповідача витрати Приватного підприємства "Тренд Секюріті Груп 03" на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 10.01.2023 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наступним.

Ухвала суду від 14.12.2022, якою було повідомлено сторін про призначення засідання, була надіслана відповідачу 16.12.2022 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місця проживання відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03162, м. Київ, бульвар Роллана Ромена, буд. 5Б, кв. 18.

Однак, поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 28.12.2022 у зв`язку з закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 26.12.2022 на відповідному конверті.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що ухвала суду від 14.12.2022 була вручена відповідачу 26.12.2022 (день проставлення в довідці відділення поштового зв`язку відмітки про причини повернення поштового відправлення).

За змістом частин 2 та 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 221, ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи належне повідомлення відповідача про призначене на 10.01.2023 судове засідання, його неявка не є перешкодою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи встановлені ст.ст. 221, 244 Господарського процесуального кодексу України скорочені строки розгляду заяв про відшкодування судових витрат та керуючись наведеними положеннями господарського процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду відповідної заяви без участі представників учасників справи за наявними в матеріалах справи доказами в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим датою ухвалення даного додаткового рішення є дата складення повного тексту цього судового рішення.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 у справі №910/2223/22 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених Приватним підприємством "Тренд Секюріті Груп 03" під час розгляду даної справи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Отже, Приватне підприємство "Тренд Секюріті Груп 03" просить покласти на Фізичну особу-підприємця Вишневського Олександра Валерійовича судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви Приватне підприємство "Тренд Секюріті Груп 03" виклав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач очікував понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 15 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу Приватним підприємством "Тренд Секюріті Груп 03" було надано Договір про надання правової допомоги №01/07/2022-8 від 01.07.2022 (надалі - Договір про надання правової допомоги), укладений між Адвокатським об`єднанням "Артіус", як виконавцем, та Приватним підприємством "Тренд Секюріті Груп 03", як клієнтом.

Пунктом 1.1 Договору про надання правової допомоги визначено, що відповідно до цього договору виконавець здійснює надання оплатної правової допомоги з питань захисту прав та законних інтересів клієнта в організаціях, установах, підприємствах усіх форм власності, господарських судах всіх інстанцій (у тому числі у Господарському суді міста Києва) щодо стягнення заборгованості з фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб на користь клієнта.

Відповідно до п. 4.1 Договору про надання правової допомоги сторони дійшли взаємної згоди, що вартість юридичних послуг за цим договором є фіксованою і становить 15 000,00 грн.

На підтвердження виконання зобов`язань за Договором про надання правової допомоги позивачем надано копію Акту виконаних робіт від 22.11.2022 до Договору №01/07/2022-8 про надання правової допомоги, з п. 1 якого вбачається, що виконавцем надано наступний обсяг правової допомоги (юридичних послуг):

- проаналізовано документи, надані клієнтом;

- надано усну консультацію стосовно правових підстав стягнення заборгованості;

- зібрано докази по справі;

- підготовлено та подано до Господарського суду міста Києва позовну заяву до фізичної особи-підприємця Вишневського Олександра Валерійовича про стягнення безпідставно набутих коштів, нараховано пеню на невиконане зобов`язання;

- проконтрольовано рух справи №910/7857/22.

Пунктом 3 Акту виконаних робіт від 22.11.2022 визначено, що клієнт підтверджує, що отримав рахунок про сплату гонорару у розмірі 15 000,00 грн., який підлягає оплаті в строк 30 календарних днів.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, як зазначає Об`єднана палата Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Тобто, в цілому нормами процесуального та матеріального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, додаткова постанова Верховного Суду від 08.04.2021 у справі №922/2321/20).

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вважає необґрунтованими заявлені позивачем витрати у визначеному розмірі з урахуванням наступного.

Дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову не перевищувала ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі свідчать про її незначну складність враховуючи, що предметом спору є стягнення безпідставно набутих коштів на підставі платіжного доручення №1175 від 13.04.2022 та вимоги про повернення коштів, а також 3% річних, нарахованих у зв`язку з простроченням відповідачем виконання своїх зобов`язань з повернення безпідставно набутих коштів.

Як вбачається із матеріалів справи документами, що регулюють взаємовідносини сторін є платіжне доручення №1175 від 13.04.2022 та вимога про повернення коштів, тобто лише 2 документи, в той час як адвокатом надано послуги (вартістю 15 000,00 грн.), з аналізу документів, наданих клієнтом; надання усної консультації стосовно правових підстав стягнення заборгованості; збору доказів по справі; підготовки та подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви до фізичної особи-підприємця Вишневського Олександра Валерійовича про стягнення безпідставно набутих коштів, нарахування пені на невиконане зобов`язання; контроль руху справи №910/7857/22.

При цьому, суд не вбачає за необхідне надання одночасно таких послуг, як аналіз документів, наданих клієнтом, та збір доказів по справі, враховуючи, що таких доказів лише 2 і вони були надані адвокату позивачем.

Відтак, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем до відшкодування судові витрати на правову допомогу у загальному розмірі 15 000,00 грн. не відповідають критеріям розумності, співмірності та пропорційності до предмету спору у даній справі, яка, зокрема, є незначної складності та суть її вирішення зводилась до повернення безпідставно набутих коштів, та стягнення 3% річних нарахованих у зв`язку з простроченням відповідачем виконання своїх зобов`язань з повернення безпідставно набутих коштів, а також з урахуванням обсягу документів, які регулюють спірні відносини (2 документи),

Таким чином, здійснюючи розподіл понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд вважає за необхідне покласти на Фізичну особу-підприємця Вишневського Олександра Валерійовича витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "Тренд Секюріті Груп 03" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/7857/22 задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Вишневського Олександра Валерійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "Тренд Секюріті Груп 03" (11400, Житомирська обл., Коростенський р-н, село Лозниця, вул. Народицька, буд. 16; ідентифікаційний код 37961725) відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст додаткового рішення складено 20.01.2023.

Суддя Р.В. Бойко