СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Харків Справа № 922/3802/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М. , суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.,

за участю представників сторін:

від позивача: адвокат Фелді О.В., довіреність від 27.04.2022 №10-2022/legal;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд", м. Київ,

на рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 (суддя Кухар Н.М.), ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області у м. Харків, повний текст якого складений 23.12.2021,

у справі №922/3802/21

за позовом Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд", м. Київ,

до відповідача Приватного підприємства "Східзернагро", смт Сахновщина Харківської області,

про стягнення 2128356,35 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулось ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" з позовною заявою до ПП "Східзернагро" про стягнення збитків у розмірі 1674207,14грн; штрафу в розмірі 275348,00грн; пені в розмірі 178801,21грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ПП "Східзернагро", в порушення умов Договору поставки від 04.09.2020 № 60430561 та приписів чинного законодавства, у строк з 04.09.2020 до 11.09.2020, включно, не поставило ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" весь об`єм товару, передбачений договором.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 у справі №922/3802/21 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПП "Східзернагро" на користь ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" штраф у розмірі 218348,00грн; пеню в розмірі 141787,43грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 5402,03грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано недоведеністю позивачем наявності збитків та причинного зв`язку між порушенням договору ПП "Східзернагро" та заявленими позивачем до стягнення збитками ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд". Разом з тим, встановивши порушення відповідачем умов договору в частині поставки всього обсягу товару, здійснивши відповідний перерахунок штрафу та пені, суд дійшов висновку, що пеня за заявлений у позові період (з 12.09.2020 по 31.08.2021), яка підлягає стягненню з відповідача, має становити 141787,43грн, а штраф у розмірі 20% - 218348,00грн.

ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення збитків, а також зменшення бази розрахунку пені та штрафу, прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апелянт вважає висновок суду першої інстанції про недоведеність понесення позивачем збитків та їх розміру помилковим, зазначає, що у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки позивач був змушений придбати недопоставлену кількість товару у іншого суб`єкта господарювання за ціною, яка існувала на ринку на час заміщення. А тому різниця між ціною товару за контрактом заміщення та ціною цього ж товару за умовами договору, який порушено відповідачем, є прямими збитками позивача.

На думку скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про врахування опціону під час розрахунку штрафних санкцій. Зазначає, що предметом договору поставки є саме 200,00 метричних тон як базова погоджена сторонами кількість товару, про що прямо зазначено в п. 3.1 Договору, в той час як умови про опціон (+15,0/-15,0%) обумовлені специфікою вказаного товару, яка може змінюватися в залежності від різних обставин: точністю завантаження автотранспорту, різними показниками ваг продавця та покупця.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2022 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" та призначено справу до розгляду на 11.04.2022 о 12:30 годині.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Отже, судове засідання, призначене на 11.04.2022 о 12:30 год, не відбулося у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України та активними бойовими діями у м.Харкові.

15.07.2022 до Східного апеляційного господарського суду від ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, а саме: вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн, в якій заявник просить закрити провадження в цій частині позовних вимог, повернути апелянту 50% сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 у справі №922/3802/21 у розмірі 25113,11грн, продовжити розгляд апеляційної скарги позивача в частині позовних вимог про стягнення пені та штрафу.

Розпорядженням керівника апарату апеляційного суду від 20.12.2022 у зв`язку з відпусткою головуючого судді Ільїна О.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, яким визначено колегію суддів для розгляду справи у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 26.01.2023 о 13:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду.

26.01.2023 у судовому засіданні апеляційної інстанції в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду був присутній представник позивача, який підтримав заяву про відмову від частини позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн, наполягав на вимогах апеляційної скарги в частині стягнення пені та штрафу, просив її задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання 26.01.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу 03.01.2023 копії ухвали Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2022.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідача, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника ПП "Східзернагро".

Розглянувши заяву апелянта про відмову від частини позовних вимог, судова колегія зазначає про таке.

Частиною 2 ст. 42 ГПК України передбачені права учасників справи, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Статтею 191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

За ч.ч. 3, 4 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ст. 274 ГПК України у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Отже, позивачу надано право на будь-якій стадії провадження відмовитися від позову, як від всіх, так і від частини позовних вимог.

Із заяви позивача вбачається, що ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" просить прийняти відмову від частини позовних вимог, а саме від позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн, та просить закрити провадження у справі №922/3802/21 в частині позовних вимог ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн, продовжити розгляд апеляційної скарги позивача в частині позовних вимог про стягнення пені та штрафу.

Заява підписана представником позивача адвокатом Фелді О.В. за довіреністю від 27.04.2022 №10-2022/Legal, яка передбачає право представника на відмову від позову.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копія заяви про відмову від частини позовних вимог направлена на адресу відповідача.

Заперечень на заяву ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" про відмову від частини позовних вимог від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходило.

Зазначена заява не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Судовою колегією у відповідності до ст.ст. 191, 274 ГПК України роз`яснено, що судове рішення в частині позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн у зв`язку з відмовою позивача від цих позовних вимог підлягає визнанню нечинним, а провадження у справі в частині позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн підлягає закриттю. При цьому, закриття провадження в частині позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн у зв`язку з відмовою позивача від цих позовних вимог унеможливлює повторне звернення до суду із спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" від частини позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн, визнання рішення нечинним в цій частині та закриття провадження у справі в частині позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн.

Крім того, позивач просить повернути ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" 50 відсотків сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 справі №922/3802/21 (у зв`язку з відмовою від позовної вимоги про відшкодування збитків) у розмірі 25113,11грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Колегія суддів зауважує, оскільки позивач відмовляється від позову в частині позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн, а апеляційна скарга в частині позовних вимог про стягнення штрафу та пені підлягає подальшому розгляду апеляційним судом, тому поверненню у відповідності до ч. 2 ст. 130 ГПК України підлягає 50% судового збору, що був сплачений за апеляційне оскарження відповідних позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн.

До суду апеляційної інстанції щодо оскарження позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн сплаті підлягав судовий збір на підставі пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з положень пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 зазначеного Закону, у розмірі 1674207,14 х 1,5% х150%=37669,66грн.

Отже, у відповідності до ч. 2 ст. 130 ГПК поверненню з державного бюджету ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" у зв`язку з частковою відмовою від позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн підлягає судовий збір у розмірі 18834,83грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 04.09.2020 між ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" (покупцем) та ПП "Східзернагро" (постачальником) укладено Договір поставки № 60430561, за умовами п. 1.1 якого продавець зобов`язався продати та поставити, а покупець зобов`язався оплатити і прийняти товар: соняшник урожаю 2020 року (надалі товар) насипом, у відповідності до умов цього договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору продавець зобов`язується поставити 200 метричних тон з опціоном +15,0/-15,0% за вибором продавця.

Згідно з п. 4.1 Договору базова ціна товару без ПДВ за цим Договором складає 9500,00грн за одну метричну тону товару. Базова ціна товару з ПДВ за цим договором складає 11400,00грн за одну метричну тону.

Загальна базова вартість по цьому договору товару складає без ПДВ 1900000,00грн, загальна базова вартість товару з ПДВ складає 2280000,00грн +15,0/-15,0% згідно з п. 3.1 (п. 4.2 Договору).

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що продавець зобов`язується здійснити поставку автомобільним транспортом товару на умовах FCA (франко-перевізник) Сахновщина ст., Харківська обл., Україна, надалі пункт завантаження або пункт поставки, відповідно до правил Інкотермс 2020 з урахуванням особливостей, які визначені цим договором. Покупець зобов`язаний забезпечити подання автотранспорту до пункту поставки для завантаження та попереднього визначення кількості та якості товару.

За пунктом 5.2 Договору продавець зобов`язується відвантажити весь об`єм товару у подані транспортні засоби згідно з п. 5.1 у строк з 04.09.2020 до 11.09.2020, обидві дати включно.

Відповідно до п. 5.6 Договору поставка товару партіями допускається. Графік поставки товару узгоджується додатково. Незважаючи на наявність чи відсутність погодженого графіку поставки товару продавець зобов`язаний завчасно поінформувати покупця у письмовій формі про свою готовність поставити товар.

Згідно з п. 7.3.1 Договору за непоставку (недопоставку) товару в строк, вказаний в п.5.2 цього Договору, продавець зобов`язується сплатити Покупцю пеню (штрафну санкцію) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості Товару, поставку якого було прострочено, за кожен день прострочення такої поставки. За прострочення поставки більш ніж на 10 календарних днів Продавець, крім пені (додатково) зобов`язується також сплачувати Покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого (недопоставленого) Товару. Пеня та штраф за цим пунктом оплачується Продавцем незалежно від заподіяних Покупцю збитків (штрафна неустойка).

У відповідності до п. 6 ст. 232 ГК України та ст.259 ЦК України сторони домовилися про те, що до вимог щодо стягнення штрафних санкцій (пеня, штраф та інші види неустойки) за прострочення виконання зобов`язань за цим Договором застосовується трирічний строк позовної давності, а саме нарахування таких штрафних санкцій (пеня, штраф інші види неустойки) здійснюється протягом трьох років, починаючи з першого дня прострочення (п. 7.5 Договору).

Пунктом 11.1 Договору передбачено, що він вступає в силу з дати підписання та діє до повного виконання своїх зобов`язань. У випадку поставки всього об`єму товару продавцем в строки по договору (відповідно до п. 5.2 або окремих додатків до Договору), строк дії договору вважається продовженим до моменту оплати поставленого товару.

На виконання умов договору ПП "Східзернагро" здійснено часткову поставку товару 55,08 метричних тон, що підтверджується видатковими накладними від 10.09.2021 № 5 в кількості 32,72 метричних тони, від 11.09.2020 № 6 в кількості 22,36 метричних тони.

У зв`язку з нездійсненням відповідачем поставки в строк, що визначений договором поставки від 04.09.2020 №60430561, ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" звернулось до ПП "Східзернагро" з листом від 08.02.2021 вих. № 10-488, яким попереджено про застосування передбачених Договором заходів відповідальності (пені та штрафу) у разі невиконання зобов`язань за Договором, а також про вимушений пошук позивачем інших продавців для заміщення недопоставленого відповідачем товару та понесення у зв`язку із цим збитків (за рахунок різниці у ціні), які також будуть пред`явлені відповідачу.

Лист позивача від 08.02.2021 за вих. №10-488 отримано відповідачем 01.03.2021.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач жодної відповіді на зазначений лист позивачу не надав.

У зв`язку з невиконанням ПП "Східзернагро" свого обов`язку щодо поставки товару у повному обсязі, ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" звернулось до суду з даним позовом.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 у справі №922/3802/21 позовні вимоги задоволено частково з підстав, що зазначені вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 справі №922/3802/21 оскаржується в частині відмови у стягненні пені у розмірі 37013,78грн та штрафу у розмірі 57000,00грн.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, за якою зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними. У разі визнання погодженої сторонами в договорі ціни такою, що порушує вимоги антимонопольно-конкурентного законодавства, антимонопольний орган має право вимагати від сторін зміни умови договору щодо ціни. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Згідно із статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, умовами п.п. 1.1 та 1.3 Договру відповідач, як продавець, зобов`язався продати та поставити в строк з 04.09.2020 по 11.09.2020 позивачу, як покупцю, а останній - оплатити і прийняти товар - соняшник урожаю 2020 року в кількості 200,00 (двісті) метричних тон з опціоном +15,0/- 15,0 %.

Матеріали справи місять докази часткового виконання відповідачем свого обов`язку щодо поставки товару у розмірі 55,08 метричних тон, про що свідчать видаткові накладні від 10.09.2020 №5, від 11.09.2020 №6.

Факт здійснення часткової поставки товару відповідачем не заперечується.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 7.3.1 договору поставки передбачено, що за непоставку (недопоставку) товару в строк, вказаний в пункті 5.2 договору, продавець зобов`язується сплатити покупцю пеню (штрафну санкцію) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості товару, поставку якого було прострочено, за кожен день прострочення такої поставки. За прострочення поставки більш ніж на 10 календарних днів продавець, крім пені (додатково) зобов`язується також сплачувати покупцю штраф в розмірі 20 % від вартості непоставленого (недопоставленого) товару.

Положеннями статті 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а саме невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 230 ГК України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Згідно із частиною четвертою статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Умовами договору поставки від 04.09.2020 №60430561 сторони погодили одночасне застосування штрафу та пені у разі порушення продавцем його умов.

Верховний Суд у постанові від 01.06.2021 у справі №910/12876/19 зазначив, що право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України та статті 231 ГК України. Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Оскільки продавцем порушено умови договору поставки від 04.09.2020 №60430561, покупець у відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України та п. 7.1.3 Договору має право на нарахування пені та штрафу.

З огляду на положення пункту 3.1 Договору, яким передбачено право покупця поставити товар з опціоном +15,0/-15,0% за його вибором, відповідач на власний розсуд міг поставити позивачу не 200, а 170 метричних тон товару.

При цьому, враховуючи часткову поставку відповідачем товару у кількості 55,08 метричних тон, розрахунок штрафних санкцій необхідно здійснювати із розрахунку 114,92 метричних тон, вартість яких складає 1091740,00грн (114,92 метричних тон х 9500,00грн).

Отже, основою розрахунку розмірів пені та штрафу має бути загальна вартість недопоставленого товару в розмірі 1091740,00грн.

Аналогічного висновку щодо врахування опціону дійшов і Верховний Суд у постанові від 26.07.2022 у справі №922/2567/21.

Здійснивши перевірку розрахунку пені за період прострочення з 12.09.2020 до 31.08.2021 та штрафу у розмірі 20% на суму 1091740,00грн, колегією суддів встановлено правильність розрахунку суду першої інстанції, а тому стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 141787,43грн та штраф у розмірі 218348,00грн.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 справі №922/3802/21 в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, враховуючи задоволення судом апеляційної інстанції заяви позивача про відмову від частини позовних вимог щодо відшкодування збитків, рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 справі №922/3802/21 в частині розгляду позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн підлягає визнанню нечинним, а провадження з розгляду позовних вимог ДП з іноземною інвестицією "Сантрейд" про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 274 - 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" про відмову від частини позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 справі №922/3802/21 в частині розгляду позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн визнати нечинним.

3.Провадження у справі №922/3802/21 в частині розгляду позовних вимог про відшкодування збитків у розмірі 1674207,14грн закрити.

4.Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" залишити без задоволення.

5.Рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2021 справі №922/3802/21 залишити без змін.

6.Повернути Дочірньому підприємству з іноземною інвестицією "Сантрейд" (01030, м.Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 19-21 А, ) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору у розмірі 18834,83грн, сплаченого за апеляційне оскарження рішення в частині позовних вимог про відшкодування збитків.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 30.01.2023.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза