РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.01.2023Справа № 910/9702/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України

до Дочірнього підприємства «Самміт - Книга»

про стягнення 144430,76 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Самміт - Книга» про стягнення 144430,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладених між сторонами Договору №64 оренди нерухомого майна від 10.02.2016, Договору №113 про відшкодування орендарем витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг від 02.06.2020 та Договору №62 щодо плати за користування земельною ділянкою від 02.04.2020 в частині оплати передбачених цими правочинами платежів у встановлений строк. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 64037,85 грн, інфляційні втрати у розмірі 22351,66 грн та пеню у розмірі 26815,75 грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат на утримання орендованого нерухомого майна та комунальних послуг у розмірі 17817,32 грн та пеню у розмірі 6133,96 грн, а також заборгованість по відшкодуванню земельного податку у розмірі 558,15 грн та пеню у розмірі 233,60 грн. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення 7% штрафу у розмірі 4482,65 грн та 2000 грн за проведення незалежної оцінки майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 04.11.2022, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 14.11.2022 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 24.11.2022. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 18.11.2022.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.10.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дійсну станом на дату винесення ухвали про відкриття провадження у справі, а саме: 01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, 26.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення Дочірньому підприємству «Самміт - Книга» у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Крім того, відповідач мав право та можливість ознайомитись з ухвалою суду 24.10.2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Дочірнє підприємство «Самміт - Книга» в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Положеннями ч.9 ст.165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.02.2016 між Управлінням адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України (далі - Орендодавець) та Дочірнім підприємством «Самміт - Книга» укладено Договір №64 оренди нерухомого майна (далі - Договір №64).

Додатковими угодами №1 від 12.12.2018 та №2 від 29.01.2020 до Договору вносилися зміни щодо терміну його дії, вартості орендованого майна та розміру орендної плати.

Відповідно до п.1.1. Договору (в редакції додаткової угоди №2 від 29.01.2020) орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 9,0 м.кв., розміщене за адресою: місто Київ, вул. Михайла Грушевського, 5, під`їзд №3, на першому поверсі будинку, що перебуває на балансі Орендодавця, вартість якого визначена відповідно до висновку про вартість майна на 30.11.2019 і становить 526700 грн без ПДВ (далі - Майно).

Згідно п.3.1. Договору (в редакції додаткової угоди №2 від 29.01.2020) орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2019 року - 4389,17 грн.

Відповідно до п.п.3.2., 3.3. Договору №64 нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Розмір орендної плати за січень 2016 року визначається шляхом коригування розміру орендної плати за грудень 2015 року на індекс інфляції за січень 2016. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Орендна плата перераховується Орендодавцю не пізніше 25 числа наступного за звітним місяцем. А у грудні до 20 грудня поточного року. (п.3.7. Договору №64)

У разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Орендодавцю. (п.3.12. Договору №64)

Пунктом 3.13. Договору №64 визначено, що орендар зобов`язується сплатити кошти за проведення незалежної оцінки вартості орендованого Майна згідно рахунку наданого Орендодавцем.

Цей Договір укладено строком на 2 роки та 326 днів, що діє з 10.02.2016 до 31ю12ю2018 включно. А в частині розрахунків, до повного їх виконання.

Додатковою угодою №2 від 29.01.2020 до Договору термін дії Договору №64 було продовжено на 1 рік до 31.12.2020 включно.

Крім того, вказаною Додатковою угодою №2, сторони виклали Додаток №2 до Договору «Розрахунок орендної плати за базовий місяць оренди» в новій редакції.

Як вбачається з акту приймання-передачі орендованого майна від 10.02.2016 Орендодавець передав, а Орендар прийняв, в орендне користування Майно.

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором оренди.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 283 Господарського кодексу України (у редакції, чинній до 13.06.2021) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній до 13.06.2021) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній до 13.06.2021) передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За приписами ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем зобов`язання зі сплати орендної плати належним чином не виконувались, внаслідок чого у відповідача за період з січня 2020 року по грудень 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 64037,85 грн.

Доказів сплати заборгованості по оплаті орендної плати матеріали справи не містять, що свідчить про неналежне виконання відповідачем господарських зобов`язань.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 64037,85 грн за період з січня 2020 року по грудень 2020 року.

Щодо заявленої до стягнення з відповідача заборгованості зі сплати за користування земельною ділянкою за період з січня 2020 по грудень 2020 у сумі 558,15 грн, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 02.04.2020 між Управлінням адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України та Дочірнім підприємством «Самміт - Книга» укладено Договір №62 щодо плати за користування земельною ділянкою (далі - Договір №62) предметом якого є плата за користування земельною ділянкою, на якій розташоване орендоване приміщення. (п.1.1. Договору №62)

Згідно з п.2.1. Договору №62 орієнтована вартість Договору становить 596,31 грн без ПДВ. Розрахунок плати за користування земельною ділянкою наведений в Додатку №1, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Розрахунок плати за користування земельною ділянкою, здійснюється пропорційно до орендованої площі та на підставі довідки про грошову оцінку земельних ділянок (їх частини, що відповідають орендованій площі), наданих Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації. (п.2.2. Договору №62)

Плата за користування земельною ділянкою перераховується Орендодавцю не пізніше 25 числа наступного за звітним місяцем на рахунок Орендодавця Майна вказаний в цьому Договорі. (п.2.4. Договору)

Відповідно до п.3.3. Договору №62 орендар зобов`язується своєчасно й у повному обсязі сплачувати плату за користування земельною ділянкою.

Додатком №1 до Договору №62 сторони визначали Розрахунок плати за користування земельною ділянкою, на якій розташоване орендоване приміщення.

Так, сторони погодили чіткий розмір та строки сплати відповідачем плати за користування земельною ділянкою.

Проте, доказів внесення плати за користування земельною ділянкою у спірний період матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати плати за користування земельною ділянкою за період з січня по грудень 2020 року у сумі 558,15 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачем вимог стосовно стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 22351,66 грн, пені у розмірі 26815,75 грн за прострочення виконання зобов`язання зі сплати орендної плати за Договором №64 та пені у розмірі 233,60 грн за прострочення виконання зобов`язання зі сплати плати за користування земельною ділянкою за період з 26.02.2020 по 09.09.2022, а також 7% штрафу у розмірі 4482,65 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що вказаний розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, умовам договору та є арифметично вірним, а тому позовна вимога в даній частині підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (частина 2 статті 549 ЦК України)

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (частина 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до п.3.8. Договору №64 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Орендодавцю з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з п.3.9. Договору №64 у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Відповідно до п.3.4 Договору №62 при несвоєчасному внесені плати, Орендар зобов`язується сплачувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом встановлено, що позивачем розрахунки пені здійснено позивачем без урахування ч.6 ст.232 ГК України.

Здійснивши власний розрахунок пені, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 4162,18 грн за прострочення виконання зобов`язання зі сплати орендної плати за Договором №64 від 10.02.2016 та пеня у розмірі 36,48 грн за прострочення виконання зобов`язання зі сплати плати за користування земельною ділянкою за Договором №62 від 02.04.2020.

Перевіривши розрахунок штрафу, судом встановлено, що наданий розрахунок позивача відповідає вимогам чинного законодавства та умовам Договору №64, є арифметично вірними, а тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості по сплаті відшкодування витрат позивача на утримання нерухомого майна та комунальних послуг, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що 02.06.2020 між Управлінням адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України та Дочірнім підприємством «Самміт - Книга» укладено Договір №113 про відшкодування орендарем витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг (далі - Договір №113) відповідно до умов якого Орендодавець забезпечує обслуговування, експлуатацію адміністративного будинку, що знаходиться за адресою: вул. М. Грушевського, 5 у м. Києві, а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Орендодавця щодо комунальних та експлуатаційних послуг відповідно до фактичних витрат (п.1.1. Договору №113)

Орієнтовна вартість Договору 7197,19 грн без ПДВ. Розрахунок відшкодування комунальних витрат та інших послуг наведений у Додатку №1, що є невід`ємною частиною Договору. Розрахунки за Договором здійснюються Орендарем у безготівковому порядку на реєстраційний рахунок Орендодавця, за фактично отримані послуги. (п.2.1. Договору №113)

Відповідно до п.2.2. Договору №113 відшкодування Орендарем витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг перераховується Орендодавцю не пізніше 25 числа наступного за звітним місяцем. А у грудні до 25 грудня поточного року.

Згідно з п.3.2.3. Договору №113 орендар зобов`язується при несвоєчасного внесенні плати, сплачувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Додатком №1 до Договору №113 сторони встановили орієнтовний розрахунок відшкодування комунальних витрат та інших послуг.

Разом з тим, за приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності саме Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної ради України як позивач у справі та особа, яка стверджує про порушення відповідачем зобов`язань за Договором, мав довести ту обставину, на яку він посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог - факт здійснення позивачем витрат на утримання нерухомого майна у конкретному розмірі та отримання відповідачем комунальних послуг у обсягах, виходячи з яких позивачем розраховано суму заборгованості за заявлений до стягнення період.

Однак, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження факту надання відповідачу комунальних послуг, зокрема, постачання газу, електроенергії, водопостачання, опалення за спірний період, таких як, наприклад, договорів, укладених з постачальниками/виробниками відповідних послуг, актів приймання-передачі робіт/послуг, складених з постачальниками/виробниками відповідних послуг тощо, а також понесення таких витрат позивачем.

За таких обставин, оскільки позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не доведено факту здійснення витрат на утримання майна та надання відповідачу комунальних послуг на суму 17817,32 грн, а також понесення таких витрат позивачем, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті відшкодування витрат позивача на утримання нерухомого майна та комунальних послуг та нарахована в цій частині пеня задоволенню не підлягають.

Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача 2000 грн за проведення незалежної оцінки майна.

Судом встановлено, що 17.12.2019 між Управлінням адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ан Константа-Груп» (далі - Виконавець) укладено Договір №308 на проведення незалежної оцінки майна (далі - Договір №308) відповідно до умов якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника виконати, а Замовник прийняти та оплатити послуги з проведення незалежної оцінки державного нерухомого майна - частини нежитлового приміщення, загальною площею 9,0 кв.м., яке розташоване за адресою: місто Київ, вул. М. Грушевського, 5, перший поверх, під`їзд №3. (п.1.1. Договору №308)

Загальна вартість послуг із проведення незалежної оцінки згідно Калькуляції (додаток №1) складає 2000 грн без ПДВ. (п.2.1. Договору №308)

Відповідно до п.2.2. Договору №308 оплата вартості наданих послуг здійснюється протягом 3 днів з дати підписання Акту приймання-передачі наданих послуг, шляхом перерахування відповідної суми Замовника на поточний рахунок Виконавця.

Згідно з п.4.3. Договору №308 Замовник зобов`язується оплатити вартість послуг у порядку та строки, визначені Договором.

Суд зазначає, що у матеріалах справи наявний Висновок про вартість майна виконаного ТОВ «АН Константа-Груп».

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували сплату позивачем послуг з оцінки вартості майна, так само, які відсутній акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до Договору №308.

З огляду на вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення вищевказаної вимоги позивача.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин чи погашення заборгованості за договором оренди.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Самміт - Книга» (01010, м. Київ, вул. І.Мазепи, 26; ідентифікаційний код 35760108) на користь Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України (01009, м. Київ, вул. Банкова, 6-8; ідентифікаційний код 26252302) заборгованість з орендної плати у розмірі 64037 (шістдесят чотири тисячі тридцять сім) грн 85 коп., заборгованість зі сплати за користування земельною ділянкою у розмірі 17817 (сімнадцять тисяч вісімсот сімнадцять) грн 32 коп., інфляційні втрати у розмірі 22351 (двадцять дві тисячі триста п`ятдесят одна) грн 66 коп., пеню у розмірі 4198 (чотири тисячі сто дев`яносто вісім) грн 66 коп., 7% штрафу у розмірі 4482 (чотири тисячі чотириста вісімдесят дві) грн 65 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1642 (одна тисяча шістсот сорок дві) грн 69 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 25.01.2023

Суддя Я.В. Маринченко