УХВАЛА

23 січня 2023 року

м. Київ

cправа № 908/1957/21(908/3544/21)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Картере В.І. - головуючий, Банасько О.О., Пєсков В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної податкової служби України

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022 (колегія суддів у складі: Чередко А.Є. - головуючий, Коваль Л.А., Мороз В.Ф.)

та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 (суддя Юлдашев О.О.)

у справі № 908/1957/21 (908/3544/21)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль"

до Державної податкової служби України

про оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень

в межах справи № 908/1957/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 19.09.2022 надійшла касаційна скарга Державної податкової служби України (далі - ДПС України) на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2021 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 у справі № 908/1957/21.

Ухвалою Верховного Суду від 07.11.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДПС України на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2021 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 у справі № 908/1957/21 (908/3544/21), розгляд справи призначено на 30.11.2022.

Ухвалою Верховного Суду від 30.11.2022 касаційне провадження у справі № 908/1957/21 (908/3544/21) за касаційною скаргою ДПС України на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2021 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 296 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) .

ДПС України 02.01.2023 повторно подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 у справі № 908/1957/21 (908/3544/21) разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Частиною 1 статті 288 ГПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 4 ст. 293 цього Кодексу.

Положеннями ст.ст. 13, 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З наведеного вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідної заяви (клопотання) скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху, зокрема, у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Касаційна скарга ДПС України повторно подана 02.01.2023 із порушенням встановленого строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 22.08.2022, оскільки повний текст оскаржуваної постанови підписано 26.08.2022, а тому двадцятиденний строк для подання касаційної скарги спливає 15.09.2022.

У своїй касаційній скарзі ДПС України просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022, посилаючись на те, що ухвала Верховного Суду від 30.11.2022 про закриття касаційного провадження у справі №908/1957/21 (908/3544/21) надійшла на адресу скаржника лише 20.12.2022, скаржник не погоджується з висновками, викладеними в оскаржуваному судовому рішенні апеляційної інстанції та просить його скасувати з інших підстав, а саме, п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України та п. 8 ч. 1 ст. 310 ГПК України.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022 за касаційною скаргою ДПС України, поданою повторно 02.01.2023 з інших підстав, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Ухвалою Верховного Суду від 30.11.2022 касаційне провадження за касаційною скаргою ДПС України на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 у справі № 908/1957/21 (908/3544/21) закрито у зв`язку з тим, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена п. 3 ч. 2 статті 287 ГПК України, не отримала свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, а будь-яких інших підстав касаційного оскарження скаржником не зазначено у поданій касаційній скарзі.

Отже, скаржником вже подавалась касаційна скарга на оскаржуване судове рішення, провадження за якою було закрито.

Таким чином, зазначені скаржником причини повторного подання касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними для поновлення вказаного строку, оскільки залежать лише від суб`єктивної волі скаржника, а не від об`єктивно існуючих обставин (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2021 у справі №910/6673/19).

При цьому колегія суддів враховує, що право на суд не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням. Так, у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

З огляду на викладене Суд вважає, що доводи, наведені в клопотанні ДПС України про поновлення строку на касаційне оскарження, є неповажними.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 встановлений у розмірі 2270,00 грн.

Відповідно до підпунктів 2, 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, скаржник повинен був надати суду докази сплати судового збору за подання касаційної скарги до Верховного Суду у розмірі 9080,00 грн (2270 х 2 = 4540,00) х 200%).

Однак ДПС України до касаційної скарги як доказ сплати судового збору у розмірі 9080,00 грн додало копію платіжного доручення № 1774 від 12.09.2022. Проте, вказане платіжне доручення вже було додано як доказ сплати судового збору при первісному зверненні з касаційної скаргою ДПС України у вересні 2022 до Суду, провадження за яким було закрито, відповідно до ухвали Верховного Суду від 30.11.2022. Слід зазначити, що при закритті касаційного провадження у справі повернення судового збору скаржнику не передбачено.

З огляду на викладене, ДПС України при повторному зверненні до суду із касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2021 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 не додало належні докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ДПС України на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2021 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 у справі № 908/1957/21 (908/3544/21) підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 та ч. 3 ст. 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків шляхом наведення підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та подання суду належних доказів поважності причини пропуску строку на касаційне оскарження. Також, скаржнику належить надати докази сплати судового збору у розмірі 9080,00 грн.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 292 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 287, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової служби України на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2021 та рішення Господарського суду Запорізької області від 25.01.2022 у справі № 908/1957/21 (908/3544/21) залишити без руху.

2. Встановити Державній податковій службі України строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені статтею 292 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді О. Банасько

В. Пєсков