СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Харків Справа № 922/894/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

1-го відповідача - не з`явився

2-го відповідача - не з`явився

3-го відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» (вх. №196Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 14.12.2021

у справі №922/894/21 (суддя Погорелова О.В., повний текст рішення підписано 21.12.2021)

за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ

до 1. Харківської міської ради, м. Харків,

2. Державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гвоздович Аліни Ігорівни, м. Харків

3. Приватного акціонерного товариства "Термолайф", м. Харків

про визнання недійсним акту приймання земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора

ВСТАНОВИВ:

Позивач, АТ "Сбербанк", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради, державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гвоздович Аліни Ігорівни та ПАТ "Термолайф" в якому просить суд:

- визнати недійсним акт приймання земельної ділянки до земель запасу міста (кадастровий номер :10:002:0012) за реєстровим №173/20 від 19.05.2020 складений Харківською міською радою;

- скасувати рішення за індексним номером 52358407 державного реєстратора Гвоздович Аліни Ігорівни про припинення іншого речового права (номер запису іншого речового права 3116613) щодо земельної ділянки за кадастровим номер :10:002:0012 від 21.05.2020 о 16:55:03.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.12.2021 у справі №922/894/21 в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 14.12.2021 у справі №922/894/21, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що рішення прийнято з порушенням норм процесуального прав та з неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Крім іншого, апелянт зазначає щодо зміни найменування назви установи позивача - з АТ «Сбербанк» на АТ «Міжнародний резервний банк», що відбулось у відповідності до проведення державної реєстрації 09.12.2021 змін до Статуту АТ «Сбербанк», які 22.11.2021 були погоджені Національний банком України. При цьому, згідно із положеннями Статуту, АТ «МР Банк» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Сбербанк».

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- господарським судом було проігноровано правові висновки із застосування положень ч.6 ст.33 Закону України Про оренду земель, а саме ігнорування факту поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк на тих самих умовах;

- судом не було взято до уваги висновки Верховного Суду щодо застосування положень п. 6 ст. 33 Закону України Про оренду земель стосовно дотримання принципу заборони суперечливої поведінки;

- судом було невірно застосовано положення Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки договір оренди не припинив свою дію, а акт приймання земельної ділянки №173/20 від 19.05.2020 є нікчемним, то реєстраційні дії щодо припинення права оренди є за договором оренди не відповідають вимогам чинного законодавства;

- невірне застосування судом приписів ст.120 Земельного кодексу, ст. 377 Цивільного кодексу України, та ст.7 Закону України Про оренду землі.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2022 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Радіонова О.О., Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Міжнародний резервний банк» (колишня назва якого Акціонерне товариство «Сбербанк») на рішення Господарського суду Харківської області від 14.12.2021 у справі №922/894/21, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 21.02.2022 о 10:30 год.

11.02.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника АТ «Міжнародний резервний банк» надійшло клопотання (вх.№1757) про участь в судовому засіданні по справі №922/894/21, призначеному на 21.02.2022 о 10:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке було задоволено відповідною ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2022.

Також, 11.02.2022 на адресу апеляційного суду від Харківської міської ради надійшли письмові пояснення у справі, в яких перший відповідач просить рішення Господарського суду Харківської області від 14.12.2021 залишити без змін, як законне та обгрунтоване, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судове засідання, призначене на 21.02.2022 о 10:30 год. не відбулося у зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді Істоміної О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 апеляційну скаргу АТ «Міжнародний резервний банк» було знову призначено до розгляду на 14.03.2022.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згідно з Указами Президента України №259/2022 від 14.03.2022, №133/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 18.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" було продовжено.

Таким чином, судове засідання по справі №922/984/21, призначене на 14.03.2022 не відбулось.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 справу №922/894/21 знову призначено до розгляду. Явку представників сторін визнано необов`язковою. Повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість подати документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Офіційна електронна пошта суду: . Доведено до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників) належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Учасники справи (повноважні представники) про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення на їх поштові та електронні адреси, що наявні у матеріалах справи (повідомлені учасниками справи шляхом зазначення у документах, які надавались до суду) копії ухвали суду від 05.12.2022.

Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвала суду у даній справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим. Тобто, ухвала суду від 05.12.2022 оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 08.12.2022 і з цього моменту стала загальнодоступною для ознайомлення.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Суд визнавав явку представників сторін необов`язковою та повідомляв, що їх нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін у даному судовому засіданні.

Другий та третій відповідачі по справі не скористалися процесуальним правом, наданим ст. 263 ГПК України, відзивів на апеляційну скаргу станом на момент розгляду справи не надали та не висловили своїх міркувань з приводу апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням суду першої інстанції встановлено наступне:

- 21.10.2013 укладено між Харківською міською радою (орендодавець) та ПрАТ Термолайф (орендар) договір оренди землі, за умовами якого орендодавець на підставі рішення 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 №1202/13 "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, несільськогосподарського призначення - землі промисловості, яка знаходиться: м. Харків, Карачівське шосе, 44 (п. 1);

- іншими умовами договору передбачено:

предметом оренди є земельна ділянка (кадастровий номер :10:002:0012) загальною площею 11,2724 га, в тому числі: під забудовою - 1,0962 га, інших угідь - 10,1762 га; на земельній ділянці знаходиться об`єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі літ. "ВН-1-6", літ. "ВО-3" (п. 2, 3);

договір було укладено строком до 01.07.2018, з умовою, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію листом-повідомленням (п. 8);

орендар зобов`язувався після припинення дії договору повернути за актом приймання-передачі орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому з тим, у якому він одержав її в оренду (п. 21);

перехід права власності на будівлі та споруди, які розташовані на орендованій земельній ділянці до другої особи є підставою для розірвання договору та укладення договору оренди з новим власником будинків та споруд. Перехід прав та обов`язків орендаря до іншої юридичної особи є підставою для укладення додаткової угоди до цього договору (п. 40).

- 19.05.2020 актом приймання-передачі земельної ділянки до земель запасу міста №173/20 земельна ділянка у м.Харкові, Карачівське шосе, 44, з кадастровим номером :10:002:0012 була повернута до земель запасу міста. При цьому, акт №173/20 за договором оренди землі Харківською міською радою складено в односторонньому порядку, у зв`язку з тим, що орендар у встановлений строк не повернув земельну ділянку до земель запасу міста;

- 21.05.2020 на земельну ділянку площею 11,2724 га з кадастровим номером :10:002:0012 по Карачівському шосе, 44 у м.Харкові проведена державна реєстрація припинення права оренди за ПрАТ Термолайф на підставі акту приймання земельної ділянки до земель запасу міста №173/20 від 19.05.2020, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме №233377541 від 20.11.2020;

- з 21.10.2019 право власності на цілісний майновий комплекс: нежитлові будівлі літ.ВО-3 загальною площею 2267,5 кв.м., літ. ВН-1-6 загальною площею 11221,3 кв.м. по Карачівському шосе, 44 у м.Харкові зареєстроване за АТ Сбербанк на підставі договору про внесення змін №3, №2 та №1 до іпотечного договору від 13.09.2012, іпотечного договору від 13.09.2012 №5135, звіту про незалежну оцінку від 30.07.2019, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності;

- з 02.07.2013 земельна ділянка по Карачівському шосе, 44 у м. Харкові з кадастровим номером :10:002:0012 сформована як об`єкт цивільних прав; площа земельної ділянки 11,2724 га; форма власності - комунальна; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення: цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код ЦВПЗ 11.02); вид використання - для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ.ВН-1-6, літ.ВО-3 та споруд для виробництва теплоізолюючих виробів на основі мінеральної вати та відкритого майданчика для тимчасового зберігання готової продукції, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру №НВ-020 від 09.07.2020. Речові права на зазначену земельну ділянку за АТ Сбербанк не зареєстровані.

Наведені обставини сторонами не заперечуються.

Позивач, не погодившись із проведенням реєстраційних дій з припинення договору оренди, звернувся до господарського суду, в зв`язку із порушенням права АТ Сбербанк як одного з орендарів земельної ділянки на якій знаходиться цілісний майновий комплекс.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовив, зазначив, що матеріали справи не містять додаткової угоди про поновлення укладеного між Харківською міською радою та ПрАТ «Термолайф» договору оренди спірної земельної ділянки від 21.10.2013 або судового рішення про визнання відповідної додаткової угоди укладеною. Під час державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки на підставі спірного акту приймання-передачі земельної ділянки до земель запасу, уповноважені органи діяли виключно в межах компетенції та у спосіб передбачений законодавством.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з правовими висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 5 статті 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов`язковій державній реєстрації підлягають, зокрема, право оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 5 статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Як зазначено вище, п.40 спірного договору оренди землі було передбачено, що перехід права власності на будівлі та споруди, які розташовані на орендованій земельній ділянці до другої особи є підставою для розірвання договору та укладення договору оренди з новим власником будинків та споруд.

Наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що 10.05.2018 ПрАТ «Термолайф» звернулась до Харківської міської ради з листом щодо поновлення договору оренди землі.

На підставі акту приймання-передачі земельної ділянки до земель запасу міста від 19.05.2020 №173/20 земельна ділянка у м. Харкові, Карачівське шосе, 44, з кадастровим номером :10:002:0012 була повернута до земель запасу міста. Даний акт за договором оренди землі складено в односторонньому порядку, у зв`язку з тим, що орендар у встановлений строк не повернув земельну ділянку до земель запасу міста.

Зазначений акт став підставою для проведення 21.05.2020 державної реєстрації припинення права оренди за ПрАТ Термолайф, тож предметом розгляду цієї справи є як правомочність самого акту, так і реєстраційної дії про повернення спірної ділянки до земель запасу міста.

Належне позивачу АТ «Міжнародний резервний банк» нерухоме майно ЦМК - знаходиться на спірній земельній ділянці, яка сформована як окремий об`єкт цивільних прав з метою використання такого майна.

Зважаючи на це, сам факт знаходження на спірній земельній ділянці належного позивачу нерухомого майна свідчить про її використання як єдиного об`єкта цивільних прав з відповідною метою, пов`язаною з розміщенням нерухомості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Аналогічним чином встановлено перехід права користування на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на будівлі або споруди положеннями статті 377 ЦК України.

Згідно ст. 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку.

Отже, за змістом наведених норм, правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. Новий власник будинку (будівлі, споруди) у зв`язку з цим не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень".

При цьому, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є достатньою підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені, та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки, яке перейшло до власника розташованої на цій ділянці нерухомості виникає в результаті його оформлення шляхом укладення відповідного договору, з моменту державної реєстрації цього права.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами за умови дотримання порядку, визначеного частинами 2-5 цієї норми, так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Проте, в обох цих випадках умовою поновлення договору є наявність додаткової угоди або укладеною сторонами в добровільному порядку або визнаною укладеною за рішенням суду, оскільки поновлення договору оренди землі в судовому порядку за наведеними двома процедурами можливо, за наявності вищенаведених умов, лише шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення дії Договору (відповідно - на узгоджених сторонами істотних умовах в порядку переважного права та на тих самих умовах в порядку автоматичної пролонгації).

Зазначена правова позиція щодо застосування статті 33 Закону України Про оренду землі викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №908/2484/17, від 16.09.2019 у справі №908/2314/18.

Тобто, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами 1-5 так і для підстави, передбаченої частиною 6 цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проєкт додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проєкту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Також, пунктом 36 укладеного між Харківською міською радою та ПрАТ Термолайф договору оренди спірної земельної ділянки від 21.10.2013 передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 30 Закону України Про оренду землі передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові №903/1030/19 від 31.08.2021 (провадження 12-4гс-21) зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону Про оренду землі).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина 6 статті 33 Закону Про оренду землі).

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №159/5756/18, від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц, від 21.11.2018 у справі №530/212/17, згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проєкт додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

З матеріалів справи не вбачається наявність додаткової угоди про поновлення укладеного між Харківською міською радою та ПрАТ Термолайф договору оренди спірної земельної ділянки від 21.10.2013 або судового рішення про визнання відповідної додаткової угоди укладеною.

Додатково слід зазначити, що в провадженні Господарського суду Харківської області розглядалася справа №922/3758/20 за позовом Харківської міської ради до Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк», за участю третьої особи, яке не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Термолайф» про стягнення 2.326.260,35 грн внаслідок використання земельної ділянки комунальної власності м. Харкова площею 11,2724 га по Карачівському шосе, 44 у м. Харкові (кадастровий номер :10:002:0012) у період з 01.06.2020 по 31.10.2020 без правовстановлюючих документів. Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.04.2021 позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. Зазначене рішення було залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2021, яка, в свою чергу була залишена без змін постановою Верховного Суду України. В межах справи №922/3758/20, зокрема в постанові апеляційного суду, було ретельно досліджено питання обов`язку необхідності оформлення права на земельну ділянку новим власником будинку (будівлі, споруди) у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень", а також необхідність укладання додаткової угоди у відповідності до ст. 33 Закону України Про оренду землі

Проте, підчас розгляду справи №922/3758/20 судами не було встановлено, що ПрАТ «Термолайф» дотримався вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі», надавши до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі проєкт додаткової угоди.

Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено, що договір оренди земельної ділянки від 21.10.2013 було поновлено після 02.07.2018. Більше того, ані ПрАТ «Термолайф», ані AT «Міжнародний резервний банк» (попереднє найменування АТ «Сбербанк») не скористались своїм правом на звернення до суду з позовом відповідно до вимог ч.11 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, з питань щодо укладання додаткової угоди до договору оренди землі.

Щодо доводів апеляційної скарги AT «Міжнародний резервний банк» про ігнорування судом правових висновків Верховного Суду з питань застосування положень п.6 ст.З ЦК України стосовно дотримання принципу заборони суперечливої поведінки, то колегія суддів вважає його безпідставними та такими, що суперечать наявними в матеріалах справи доказами, оскільки саме орендарем не було дотримано алгоритм дій необхідних для поновлення договору оренди землі, у зв`язку з чим неможливо стверджувати про порушення відповідачем принципу venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки).

Посилання апелянта щодо сплати ПрАТ «Термолайф» орендної плати після 01.07.2018 в даному випадку не є належним та допустимим доказом підтверджуючим поновлення договору оренди відповідно до вимог ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», з огляду на умови договору. Так, апелянтом не враховано, що пунктом 21 спірного договору оренди передбачено, що після припинення дії договору орендар за актом приймання-передачі повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду за актом приймання-передачі. Згідно підпункту «ї» пункту 31 договору оренди неповернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє орендаря від плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за землю у цьому випадку вноситься у розмірах, визначених цим договором.

Таким чином, в зв`язку з неповернення земельної ділянки до земель запасу міста після закінчення строку дії договору ПрАТ «Термолайф» на виконання вказаного пункту договору оренди землі продовжувало сплачувати Харківській міській раді плату за фактичне користування земельною ділянкою.

Стосовно тверджень апелянта про припинення державної реєстрації договору на підставі акту приймання земельної ділянки, колегія суддів вважає його помилковими, оскільки договір оренди було припинено на підставі приписів п.1 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», в редакції станом на 01.07.2018.

Щодо наявності іншого нерухомого майна на земельній ділянці, про яке стверджує апелянт, то AT «Міжнародний резервний банк» не надав належних та допустимих доказів підтверджуючих, що саме на земельній ділянці з кадастровим номером :10:002:0012 розташовано інше нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини справи та застосування господарським судом приписів чинного законодавства, яким регулюються означені правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що під час державної реєстрації припинення права оренди земельної ділянки на підставі спірного акту приймання передачі земельної ділянки до земель запасу, уповноважені органи діяли виключно в межах компетенції та у спосіб передбачений законодавством.

Окремо колегія суддів вважає за необхідне зазначити стосовно обраного позивачем способу захисту.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно із частинами 1, 2 статті 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення,зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

В даній справі позивач обрав спосіб захисту порушеного права у вигляді визнання судом недійсним акту приймання-передачі земельної ділянки до земель запасу міста та скасування рішення державного реєстратора про припинення іншого речового права. Так, позивач вважає, що Харківською міською радою безпідставно проведено реєстраційну дію з припинення права оренди, оскільки на час набуття права власності на нежитлові будівлі у їх власника був поновлений договір оренди земельної ділянки.

В той же час, спосіб захисту визначений позивачем не може призвести до настання реальних наслідків щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, оскільки після закінчення строку, на який було укладено договір, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не укладалась.

Скасування акту приймання земельної ділянки та рішення державного реєстратора про припинення договору оренди землі не призведе до поновлення договору оренди земельної ділянки.

Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою (припинення речових прав) не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи.

Позивачем не спростовано, що після 02.07.2018 між ПрАТ «Термолайф» або АТ «Сбербанк» не укладалась додаткова угода про поновлення договору оренди, тобто договір оренди землі не було поновлено. На час придбання АТ «Сбербанк» нерухомого майна у ПрАТ «Термолайф» договір оренди земельної ділянки не було поновлено, у зв`язку з чим не відбулась автоматична заміна сторони у відповідному договорі оренди землі.

Таким чином, у випадку задоволення позовних вимог AT «Міжнародний резервний банк» у цій справі не призведе до повного захисту прав позивача.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Разом з тим, доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, оскільки не відповідають вимогам закону, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення та задоволення апеляційної скарги.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» на рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2021 у справі №922/894/21 задоволенню не підлягає. Оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та указів №259/2022 від 14.03.2022, №133/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022 на території України діє режим воєнного стану.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, - оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням та продовженням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд апеляційної інстанції був вимушений вийти за межі строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч.1 ст. 273 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» на рішення Господарського суду Харківської області від 14.12.2021 у справі №922/894/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 14.12.2021 у справі №922/894/21 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.01.2023

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя О.О. Радіонова

Суддя О.В. Стойка