РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.01.2023Справа № 910/5098/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Дупляченко Ю.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Київгаз" про повернення безпідставно набутого майна,

за участю представників:

позивача: Дудченко В.В.;

відповідача: Шимко Л.М.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2022 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - Підприємство) про зобов`язання відповідача повернути позивачу в натурі безпідставно набутий природний газ в обсязі 513,244 тис. куб.м на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Також у своїй позовній заяві Товариство просило відстрочити сплату судового збору.

28 червня 2022 року через загальний відділ діловодства суду відповідач подав заяву про залишення позову Товариства без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 липня 2022 року в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовлено. У цей же день ухвалою Господарського суду міста Києва позовну заяву залишено без руху та надано Товариству строк для усунення її недоліків.

11 липня 2022 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 4 липня 2022 року надійшла заява від вказаної дати № 1001ВИХ-22-2155 на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18 липня 2022 року відкрито провадження в справі № 910/5098/22, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 18 серпня 2022 року.

18 серпня 2022 року через загальний відділ діловодства суду Підприємство подало заяву від 15 серпня 2022 року про визнання поважними причин пропуску строку для подачі відзиву та поновлення строку для його подачі.

18 серпня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольні ухвали: про відмову в задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку для подачі відзиву в зв`язку з його невідповідністю приписам статті 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 29 вересня 2022 року.

29 вересня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 13 жовтня 2022 року.

6 жовтня 2022 року через загальний відділ діловодства суду відповідач подав відзив від 5 жовтня 2022 року № 2823/09-3, в якому заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що у матеріалах даної справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про відбирання відповідачем природного газу із ресурсу позивача. Спір щодо відбору вказаного газу виник між сторонами на підставі договору зберігання (закачування, відбору) природного газу від 8 серпня 2018 року № , що виключає застосування до даних правовідносин положень статті 1212 ЦК України. Позивач не надав суду доказів того, що у квітні 2019 року у відповідача був негативний небаланс в обсязі 513,244 тис. куб.м, оскільки цей обсяг газу відповідач відібрав з власного ресурсу, який перебував на зберіганні у підземному газосховищі позивача на підставі вищезазначеного договору зберігання, що підтверджується відповідними актом наданих послуг від 30 квітня 2019 року № 2000205/04.19//ПВдоб. Підприємство сплатило позивачу послуги індивідуальної потужності відбору газу на добу, що підтверджується платіжним дорученням від 11 травня 2019 року № 4081 на суму 49 591,69 грн. Саме цей газ у спірному обсязі, відібраний з підземних сховищ, був використаний відповідачем у власній господарській діяльності.

12 жовтня 2022 року через загальний відділ діловодства суду позивач подав відповідь на відзив від вказаної дати № 1001ВИХ-22-3579, у якій навів свої аргументи на спростування позиції відповідача, зазначивши, що доводи Підприємства про відібрання з підземних сховищ (зі свого ресурсу) природного газу, є безпідставними, оскільки були спростовані судовими рішеннями у справі № 910/9865/19. Посилаючись на пункт 10 розділу VІІІ, пункт 6 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, а також враховуючи відсутність договірних відносин між сторонами щодо врегулювання небалансів, позивач вказав, що спірний обсяг газу був відібраний на точці виходу з газотранспортної системи, тому цей відбір здійснено саме з ресурсу Товариства. Також Товариство зазначило, що на підставі договору зберігання (закачування, відбору) природного газу від 8 серпня 2018 року № та договору транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 28 вересня 2011 року № /П19 не міг бути здійснений відбір природного газу з газотранспортної системи, оскільки ці угоди не регулюють надання послуг балансування. Також позивач листом від 15 травня 2019 року № 5001ВИХ-19-692 повідомив відповідача про недійсність акта від 30 квітня 2019 року № 2000205/04.19//ПВдоб по відбору в квітні 2019 року природного газу в спірному обсязі через його помилковість.

Підготовче засідання, призначене на 13 жовтня 2022 року, не відбулося у зв`язку з запровадженням дистанційного режиму роботи суду з 12 жовтня по 14 жовтня 2022 року згідно з розпорядженням Голови Господарського суду міста Києва від 12 жовтня 2022 року № 16 "Про деякі питання організації роботи Господарського суду міста Києва".

Ухвалами суду від 18 жовтня 2022 року сторін повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 10 листопада 2022 року.

20 жовтня 2022 року на адресу суду від Підприємства надійшли заперечення від 18 жовтня 2022 року № 2899/09-3 на відповідь на відзив, у яких відповідач заперечив проти позову та вказав, що Товариство не надало жодних первинних документів, які свідчать про відбір належного йому природного газу, оскільки із газотранспортної системи відповідач відібрав природний газ із власного ресурсу, який був піднятий позивачем із газосховища.

3 листопада 2022 року через загальний відділ діловодства суду відповідач подав письмові пояснення від 1 листопада 2022 року № 315709-3.

9 листопада 2022 року через загальний відділ діловодства суду позивач подав письмові пояснення від вказаної дати № 1001ВИХ-22-4061.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10 листопада 2022 року закрито підготовче провадження в справі та призначено її до розгляду по суті на 1 грудня 2022 року.

У судовому засіданні 1 грудня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви до 22 грудня 2022 року.

19 грудня 2022 року через загальний відділ діловодства суду Товариство подало узагальнену письмову позицію в цій справі від 16 грудня 2022 року № 1001ВИХ-22-4897, а відповідач - письмові пояснення від 19 грудня 2022 року.

У судовому засіданні 22 грудня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви до 12 січня 2023 року.

11 січня 2023 року через загальний відділ діловодства суду сторони подали додаткові письмові пояснення.

У судовому засіданні 12 січня 2023 року представник Товариства підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, відповіді на відзив і письмових поясненнях, та наполягав на їх задоволенні.

Представник Підприємства у цьому судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив та письмових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

За приписами частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського від 10 лютого 2020 року та постановою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 8 вересня 2020 року в справі № 910/9865/19 за позовом Підприємства до Товариства про зобов`язання вчинити дії, захист ділової інформації та стягнення моральної шкоди встановлено, що між сторонами був укладений договір зберігання (закачування, відбору) природного газу від 8 серпня 2018 року № , за умовами якого Товариство надає Підприємству послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу шляхом надання йому доступу до потужності газосховища (газосховищ) на умовах, визначених у договорі, а відповідач зобов`язався оплачувати позивачу вартість таких послуг на умовах, визначених вказаною угодою.

Відповідно до пунктів 3.11., 3.12 вказаного договору, порядок обліку природного газу, приймання-передача природного газу та документальне оформлення зазначених операцій здійснюється відповідно до вимог Кодексу газосховищ. Адміністрування передачі природного газу, що зберігається в газосховищах, здійснюється оператором згідно з Кодексом газосховищ.

Правові, технічні, організаційні і економічні засади функціонування газосховищ природного газу, зокрема: права та обов`язки оператора газосховищ та замовників послуг, умови доступу до газосховищ, умови та порядок надання послуг із зберігання (закачування, відбору) природного газу, механізми взаємодії оператора газосховищ з оператором газотранспортної системи, іншими суб`єктами ринку природного газу, основні правила технічної експлуатації газосховищ, визначаються Кодексом газосховищ, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2495.

Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу I Кодексу газосховищ адміністрування передачі розподіленої потужності - це процес внесення оператором газосховища відомостей про перехід права користування послугою річної потужності зберігання (закачування, відбору) природного газу від одного замовника іншому замовнику, який здійснюється за процедурою, визначеною цим Кодексом. Номінація - це заявка замовника, надана оператору газосховища стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником природного газу протягом певного періоду (у розрізі доби) для закачування до газосховищ та/або відібрані з газосховищ. Реномінація - це зміна підтвердженої номінації. Алокація - це підтвердження фактичного обсягу (об`єму) природного газу за певний розрахунковий період, поданого замовником послуг зберігання до газосховищ в точці виходу з газотранспортної системи або відібраного з газосховищ в точці входу до газотранспортної системи. Торгове сповіщення - це інформаційне повідомлення встановленої цим Кодексом форми, що направляється оператору газосховища або від замовника, на рахунку зберігання якого обліковується певний обсяг природного газу, який він має намір відчужити, або від замовника, який має намір набути відповідний обсяг природного газу.

Відповідно до положень пункту 5 глави 2 і пункту 1 глави 3 розділу І Кодексу газосховищ до основних функцій оператора газосховищ належать, зокрема, забезпечення обліку природного газу під час його зберігання (закачування, відбору). Оператор газосховищ зобов`язаний документально оформлювати приймання-передачу природного газу в зв`язку з його зберіганням (закачуванням, відбором); забезпечувати адміністрування передачі природного газу, що зберігається в газосховищах, та адміністрування розподіленої потужності у порядку, визначеному цим Кодексом.

З огляду на положення пункту 3 глави 1 розділу VIII Кодексу газосховищ адміністрування передачі природного газу, що зберігається в газосховищах, здійснюється оператором газосховищ на підставі торгових сповіщень про передачу природного газу, що надаються оператору замовниками, з використанням інформаційної платформи (веб-сайту) оператора. Після підтвердження торгового сповіщення оператор газосховища збільшує обсяг природного газу на рахунку зберігання замовника, який приймає природний газ, та зменшує обсяг природного газу на рахунку зберігання замовника, який передає природний газ, на обсяг природного газу, який був вказаний у торговому сповіщенні (пункти 3, 5 глави 1 розділу VIІІ Кодексу газосховищ).

Крім того, відповідно до пункту 1 глави 1 розділу IX Кодексу газосховищ з метою користування послугами зберігання (закачування, відбору) замовник подає оператору газосховища номінацїї/реномінацїї на закачування та/або відбір відповідно до умов цього Кодексу та договору зберігання (закачування, відбору) природного газу.

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу IX Кодексу газосховищ замовник подає номінацію оператору газосховища не пізніше ніж до 13:00 UTC (15:00 за київським часом) години газової доби для зимового періоду та 12:00 UTC (15:00 за київським часом) години газової доби для літнього періоду, що передує газовій добі, яка стосується номінації. Якщо замовник надає більш ніж одну таку номінацію в цей самий строк, оператор газосховища розгляне номінацію, яка була одержана останньою. Оператор газосховища повідомляє замовника про прийняття або відхилення номінації до 15:00 UTC (17:00 за київським часом) години газової доби для зимового періоду та 14:00 UTC (17:00 за київським часом) години газової доби для літнього періоду, що передує газовій добі, яка стосується номінації.

Тобто, згідно вимог Кодексу газосховищ, позивач для того, щоб скористатися послугою відбору природного газу, мав подати оператору газосховища (відповідачу) номінацію на відбір природного газу не пізніше ніж до 12:00 UTC (15:00 за київським часом) години газової доби для літнього періоду, що передує газовій добі, яка стосується номінації.

Разом із цим, як встановлено судовими рішеннями в справі № 910/9865/19, у квітні 2019 року Підприємство не подавало номінації чи реномінацїї на відбір газу, а також відповідних торгових сповіщень.

У той же час судами в межах справи № 910/9865/19 встановлено, що згідно з актом наданих послуг від 30 квітня 2019 року № 2000205/04.19//ПВдоб Підприємство у квітні 2019 року здійснило відбір природного газу в спірному обсязі 513,244 тис. куб.м. та листом від 7 травня 2019 року № 1198/20 просило Товариство погодити цей відбір зі сховища. Послуга з транспортування зазначеного обсягу газу відповідачем отримана за договором транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 28 вересня 2011 року № /П19 та оформлена підписаним сторонами актом наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30 квітня 2019 року. Послуги з відбору та транспортування природного газу Підприємством були оплачені на підставі платіжних доручень: від 11 травня 2019 року № 4081 і від 15 травня 2019 року № 4189.

Відмовляючи у задоволенні позову Підприємства, суди в межах вказаної справи дійшли висновку про відсутність у Товариства підстав для відображення в обліку відбору природного газу Підприємством у квітні 2019 року в обсязі 513,244 тис. куб.м шляхом зменшення обсягу природного газу на рахунку зберігання Підприємства на зазначений обсяг, оскільки листом від 15 травня 2019 №5001ВИХ-19-692 позивач повідомив відповідача про недійсність вищезазначеного акта наданих послуг, так як він був оформлений помилково, а господарської операції по відбору 513,244 тис. куб.м газу, щодо якої він був оформлений, в дійсності не існувало. У той же час Товариство вказало на можливість використання перерахованих коштів у поточному та/або наступних періодах.

Позивач на підставі пункту 3 глави 7 розділу III Кодексу газосховищ в односторонньому порядку склав акт про рух природного газу в газосховищах, що обліковується на рахунку зберігання Підприємства в підземних сховищах газу за квітень 2019 року. Згідно із зазначеним актом на рахунку зберігання відповідача на кінець звітного місяця (квітень 2019 року) обліковувалось 1871,335 тис. куб.м природного газу.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 10 вересня 2021 року № 1001ВИХ-21-6738, у якій вказав, що згідно з розподілом природного газу за квітень 2019 року витрати Підприємства становлять 820,401 тис. куб.м та вимагав повернути 513,244 тис. куб.м безпідставно набутого майна (природного газу), відібраного з газотранспортної системи.

У своїй відповіді від 13 жовтня 2021 року № 3524/09-3 на вказану претензію Підприємство вказало, що для забезпечення власної господарської діяльності, виробничо-технічних потреб, фактичних втрат і виробнично-технологічних витрат природного газу в газорозподільній мережі у квітні 2019 року ним було використано: 307,157 тис. куб.м природного газу, який був придбаний у Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгазтрейд", а спірний обсяг газу (513,244 тис. куб.м) є власним газом відповідача та відібраний з підземного газового сховища.

Пунктами 1, 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2493 передбачено, що остаточна алокація щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу газового місяця (М) здійснюється оператором газотранспортної системи з урахуванням вимог цієї глави. У точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 8 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Зі змісту звіту з розподілу природного газу по Підприємству за квітень 2019 року вбачається, що витрати та втрати по відповідачу складають 820,401 тис. куб.м, зокрема, 807,149 тис куб.м - втрати при транспортуванні, 13,252 тис. куб.м - власні потреби.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечує того, що ним у квітні 2019 року з газотранспортної системи було відібрано 820,401 тис. куб.м природного газу. Однак Підприємство стверджує, що 513,244 тис. куб.м з цього обсягу - це газ, який є власністю відповідача та був відібраний з підземного газового сховища.

Разом із тим, відповідно до акта про рух природного газу в газосховищах, що обліковуються на рахунку зберігання Підприємства від 30 квітня 2019 року № 107/04-19-Од вбачається, що на цьому рахунку на початок та на кінець звітного періоду обсяг природного газу є незмінним та складає 1 871,335 тис. куб.м. Також з вказаного документа випливає, що на рахунок зберігання відповідача природний газ не закачувався та не відбирався відповідно до здійснених алокацій, не передавався та не приймався згідно торгових сповіщень. Показники за вказаними операціями складають нуль куб.м природного газу.

Посилання відповідача на те, що відбір спірного об`єму газу з газосховищ було здійснено не підставі договору зберігання (закачування, відбору) природного газу від 8 серпня 2018 року № та договору транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 28 вересня 2011 року № /П19 є необґрунтованими, оскільки вказані правочини не регулюють відносини відбору природного газу з газотранспортної системи та надання послуг балансування.

Отже, доводи Підприємства спростовуються наявними у цій справі доказами та обставинами, встановленими судовими рішеннями в справі № 910/9865/19.

У той же час, відповідно до інформації, відображеної в звіті з розподілу природного газу по відповідачу за квітень 2019 року, втрати природного газу при транспортуванні останнього становили 807,149 тис. куб.м, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що спірний обсяг природного газу було відібрано з газотранспортної системи, як ресурсу Товариства (оператора газотранспортної системи).

Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу IV Кодексу газотранспортної системи оператор газорозподільної системи зобов`язаний укласти договір (договори) на закупівлю або постачання природного газу для покриття об`ємів (обсягів) втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі та у відносинах з оператором газотранспортної системи діє як: замовник послуг транспортування - у випадку укладення договору (договорів) закупівлі природного газу в оптового продавця; споживач - у випадку укладення договору постачання природного газу з постачальником.

Згідно з пунктом 10 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи у випадку якщо оператор газорозподільної системи здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, то оператор газорозподільної системи зобов`язаний здійснити реєстрацію за собою ЕІС-коду з атрибутом типу Y для обліку втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі.

Пунктом 6 розділу XIII Кодексу газотранспортної системи встановлено, що оператор газотранспортної системи для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для балансування, власних виробничо-технічних треб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбаває природний газ у власника природного газу (у тому числі у газовидобувного підприємства, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2019 року на виконання наведених положень законодавства Товариство придбало наступні обсяги природного газу: 90 900,00 тис. куб.м - згідно з актом приймання-передачі газу від 30 квітня 2019 року за укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕРУ Трейдінг" (далі - ТОВ "ЕРУ Трейдінг ") договором купівлі-продажу природного газу від 25 вересня 2018 року № ; 20 000,00 тис. куб.м - згідно з актом приймання-передачі газу від 30 квітня 2019 року за укладеним з ТОВ "ЕРУ Трейдінг" договором купівлі-продажу природного газу 25 вересня 2018 року № ; 7 000,00 тис. куб.м - згідно з актом приймання-передачі газу від 30 квітня 2019 за укладеним з ТОВ "ЕРУ Трейдінг" договором купівлі-продажу природного газу 22 листопада 2018 року № ; 7 000,00 тис. куб.м - згідно з актом приймання-передачі газу від 30 квітня 2019 за укладеним з ТОВ "ЕРУ Трейдінг" договором купівлі-продажу природного газу від 22 листопада 2018 року № ; 17 000,00 тис. куб.м - згідно з актом приймання-передачі газу від 30 квітня 2019 року за укладеним з ТОВ "ЕРУ Трейдінг" договором купівлі-продажу природного газу 22 листопада 2018 року № ; 900,00 тис. куб.м - згідно з актом приймання-передачі газу від 30 квітня 2019 року за укладеним з НАК "Нафтогаз України" договором купівлі-продажу природного газу від 28 серпня 2018 року № -ВТВ; 900,00 тис. куб.м - згідно з актом приймання-передачі газу від 30 квітня 2019 за укладеним з НАК "Нафтогаз України" договором купівлі-продажу природного газу від 28 серпня 2018 року № -ВТВ; 20 000,00 тис. куб.м - згідно з актом приймання-передачі газу від 30 квітня 2019 за укладеним з ТОВ "Трафігура Юкрейн" договором купівлі-продажу природного газу від 25 вересня 2018 року № ; 84 900,000 тис. куб.м - згідно з актом приймання-передачі газу від 30 квітня 2019 року за укладеним з ТОВ "Трафігура Юкрейн" договором купівлі-продажу природного газу від 28 серпня 2018 року № .

Положеннями частини 1 статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина 2 статті 1212 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Оскільки судом встановлено, що 513,244 тис. куб.м природного газу було відібрано відповідачем з газотранспортної системи (ресурсу Товариства) без достатньої на те правової підстави, тому вимога позивача про повернення йому в натурі вищезазначеного об`єму газу підлягає задоволенню.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

За частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтями 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Товариства підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство "Київгаз" (01103, місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, будинок 4Б; ідентифікаційний код 03346331) повернути Акціонерному товариству "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1; ідентифікаційний код 30019801) в натурі майно - природній газ, в обсязі 513,244 тис. куб.м.

Стягнути з Акціонерного товариства "Київгаз" (01103, місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, будинок 4Б; ідентифікаційний код 03346331) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок 9/1; ідентифікаційний код 30019801) 235 886 (двісті тридцять п`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн 94 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 26 січня 2023 року.

СуддяЄ.В. Павленко