ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року Справа № 918/631/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Бурштинова Компанія" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04.10.2022 р. у справі № 918/631/19 (суддя Романюк Ю.Г.)

за скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Бурштинова Компанія" на бездіяльність державного виконавця

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Бурштинова Компанія"

до Державного підприємства "Бурштин України"

про стягнення заборгованості в сумі 3 865 700, 89 грн

за участю представників сторін:

позивача - Хомич О.О.

відповідача - не з`явився;

відділу ДВС - Адамчо В.С.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Бурштинова Компанія" звернулося до Господарського суду Рівненської області із скаргами № 2614/22, № 26/16/22 та № 2617/22 від 08.09.2022 р. на бездіяльність державного виконавця у справі № 918/631/19.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.10.2022 р. у справі № 918/631/19 в задоволенні скарг ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" на бездіяльність державного виконавця - відмовлено.

До Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04.10.2022 р. у справі № 918/631/19, зі змісту якої апелянт просить суд скасувати дану ухвалу, а скарги стягувача на бездіяльність державного виконавця задоволити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:

- оскаржувана ухвала суду прийнята у зв`язку із неправильним застосуванням норм ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у співвідношенні з п. 12 ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", а також незастосуванням ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", яка підлягала застосуванню в комплексі із задоволенням скарг стягувача;

- відкривши виконавчі провадження № 69636986, 69595982, 69595641, державний виконавець зобов`язаний був негайно (10.08.2022 р. та 15.08.2022 р.) накласти арешт на кошти боржника, зазначені у заявах представника стягувача. При цьому зупинити ці виконавчі провадження відповідно до п. 12 ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" він мав не пізніше наступного робочого дня після цього (11.08.2022 р. та 16.08.2022 р.);

- у нормі ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" застосовано словосполучення "негайно накладає арешт", що свідчить про те, що це є обов`язком, а не правом, державного виконавця і що вказаний обов`язок має бути виконано негайно (першочергово, як тільки це є можливим, одномоментно), а також те, що вказана норма права є імперативною, а не диспозитивною, і повинна неухильно додержуватися державним виконавцем в силу прямої дії ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 р. скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд апеляційної скарги на 30.11.2022 р. об 15:00 год. Зобов`язано ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" уточнити вимоги прохальної частини апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04.10.2022 р. у справі № 918/631/19.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Олексюк Г.Є. судове засідання у даній справі 30.11.2022 р. об 15:00 год. не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 р. розгляд справи було призначено на 21.12.2022 р. об 16:00 год.

Розпорядженням керівника апарату суду від 20.12.2022 р. № 01-05/725 у зв`язку із відпусткою судді-члена колегії суддів - Розізнаної І.В. у період з 19.12.2022 р. по 06.01.2023 р. включно, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2022 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 р. справу прийнято до провадження у новому складі суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 р. розгляд справи відкладено на 18.01.2023 р. об 14:10 год. Зобов`язано ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" уточнити вимоги прохальної частини апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04.10.2022 р. у справі № 918/631/19.

Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вимога ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" не зобов`язує державного виконавця прийняти рішення саме на наступний день, а лише визначає кінцевий строк прийняття такого рішення. Відповідні обставини, що передбачали зупинення вчинення виконавчих дій не потрібно було додатково встановлювати чи перевіряти, вони вже були відомі ще до пред`явлення TОB "Українська Бурштинова Компанія" виконавчих документів на виконання в силу наявності у відділі зведеного виконавчого провадження, яке вже було зупинено. Тому твердження скаржника про необхідність приймати рішення про зупинення вчинення виконавчих дій не в день відкриття, а на наступний, не ґрунтується на вимогах закону.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" у період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець не здійснює заходи примусового виконання в частині звернення стягнення на майно чи кошти боржника та їх арештів, а має право тільки на звернення до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану. Це, в свою чергу, не дало б можливості реалізувати повноваження щодо списання коштів та реалізації майна державного підприємства (на майно якого розповсюджується дія мораторію відповідно до Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна").

Враховуючи те, що на момент пред`явлення TОB "Українська Бурштинова Компанія" виконавчих документів на виконання у відділі вже перебували виконавчі провадження про стягнення боргів з ДП "Бурштин України", вчинення виконавчих дій за якими зупинено відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", у державного виконавця не було підстав для негайного накладення арешту на кошти боржника відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження". Встановлення обставин щодо наявності підстав для зупинення виконавчого провадження відбулось значно раніше, ніж надійшли до виконання виконавчі документи про стягнення на користь стягувача. Наявність обставин, що зумовлює зупинення вчинення виконавчих дій не могла бути проігнорована державним виконавцем.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська бурштинова компанія" надіслала до суду заяву про уточнення вимог прохальної частини апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04.10.2022 р. у справі № 918/631/19, в якій просить суд скасувати дану ухвалу, а скарги стягувача на бездіяльність державного виконавця задоволити.

В судових засіданнях 21.12.2022 р. та 18.01.2023 р. представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задоволити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким заяву на бездіяльність державного виконавця задоволити.

Державний виконавець в судових засіданнях 21.12.2022 р. та 18.01.2023 р. заперечив доводи апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Пояснив,що по інших виконавчих провадженнях арешт на кошти боржника накладено не було .

Інші учасники справи в судові засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія апеляційного суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, у вересні 2019 р. ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" звернулась до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до ДП "Бурштин України" про стягнення заборгованості в сумі 4 078 101, 72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що відповідачем порушено умови форвардного контракту № 15 від 03.02.2016 р. в частині поставки товару, а саме бурштин-сирець.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 24.12.2019 р. позов задоволено частково; стягнуто з ДП "Бурштин України" на користь ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" 1368078, 19 грн - боргу та 20 521, 17 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору; в задоволенні позовних вимог про стягнення 2 497 622, 70 грн - відмовлено; провадження у справі в частині вимог ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" до ДП "Бурштин України" про стягнення заборгованості в сумі 212 400, 83 грн - закрито.

17.01.2020 р. на виконання рішення суду від 24.12.2019 р., яке набрало законної сили 17.01.2020 р. видано відповідний наказ, згідно з яким: стягнути з ДП "Бурштин України" на користь ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" 1 368 078, 19 грн - боргу та 20 521, 17 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору.

Наказ дійсний для пред`явлення до виконання у строк до 18.01.2023 р.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 р. апеляційну скаргу ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" залишено без задоволення, а рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 518 377, 18 грн, з яких 406 494, 63 грн інфляційне збільшення боргу, 111 882, 55 грн 3% річних - без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 р. касаційну скаргу ТОВ "Українська бурштинова компанія" задоволено, ухвалено постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 р. скасувано, рішення Господарського суду Рівненської області від 24.12.2019 р. скасувано в частині відмови в задоволенні позову про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних й ухвалено в цій частині нове рішення; позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних задоволено, стягнуто з ДП "Бурштин України" на користь ТОВ "Українська бурштинова компанія" 406 494, 63 грн інфляційних втрат, 111 882, 55 грн - 3 % річних; в іншій частині рішення Господарського суду Рівненської області від 24.12.2019 р. залишено без змін; стягнуто з ДП "Бурштин України" на користь ТОВ "Українська бурштинова компанія" 34 990, 47 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.

02.11.2020 р. на виконання постанови Верховного Суду від 22.09.2020 р. видано відповідні накази, згідно з якими:

- стягнути з ДП "Бурштин України" на користь ТОВ "Українська бурштинова компанія" 406 494, 63 грн інфляційних втрат та 111 882, 55 грн 3 % річних;

- стягнути з ДП "Бурштин України" на користь ТОВ "Українська бурштинова компанія" 34990, 47 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.

Накази дійсні для пред`явлення до виконання у строк до 23.09.2023 р.

20.04.2021 р. листом № 918/631/19 на клопотання ТОВ "Українська бурштинова компанія" від 15.04.2021 р. про видачу та направлення наказів, на вказану у клопотанні адресу: вул. Назарівська, б, 23 А, оф. 8, м. Київ, 01032, Господарським судом Рівненської області направлено для ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" накази від 17.01.2020 р. та від 02.11.2020 р.

За заявою представника ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" від 02.08.2022 р., старшим державним виконавцем відділу ДВС Адамчо В.С., відкрито виконавче провадження № 69595982 від 10.08.2022 р. про примусове виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 02.11.2020 р. у справі № 918/631/19 про стягнення з ДП "Бурштин України" на користь ТОВ "Українська бурштинова компанія" 406 494, 63 грн інфляційних втрат, 111 882, 55 грн - 3 % річних.

За заявою представника ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" від 02.08.2022 р., старшим державним виконавцем відділу ДВС Адамчо В.С., відкрито виконавче провадження № 69595641 від 10.08.2022 р. про примусове виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 02.11.2020 р. у справі № 918/631/19 про стягнення з ДП "Бурштин України" на користь ТОВ "Українська бурштинова компанія" 34 990, 47 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг.

За заявою представника ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" від 08.08.2022 р., старшим державним виконавцем відділу ДВС Адамчо В.С., відкрито виконавче провадження № 69595641 від 15.08.2022 р. про примусове виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 17.01.2020 р. у справі № 918/631/19.

Як встановлено апеляційним судом, у п. 4 прохальних частин вказаних вище заяв, представник ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" просив орган ДВС негайно після відкриття виконавчих проваджень накласти арешт на кошти боржника - ДП "Бурштин України", які знаходяться на наступних рахунках боржника у банках:

1) р/р НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАНК", МФО 320478;

2) р/р НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", МФО 305299.

Із інформаційних довідок про виконавчі провадження вбачається, що державний виконавець відділу ДВС Адамчо В.С. в межах виконавчих проваджень № 69595982 від 10.08.2022 р., №69595641 від 10.08.2022 р. та № 69636986 від 15.08.2022 р. прийняв наступні постанови:

- про відкриття виконавчого провадження № 69595982 від 10.08.2022 р., № 69595641 від 10.08.2022 р. та № 69636986 від 15.08.2022 р.;

- про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.08.2022 р. та від 15.08.2022 р.;

- про стягнення виконавчого збору від 10.08.2022 р. та від 15.08.2022 р.;

- про зупинення виконавчих дій від 10.08.2022 р. та від 15.08.2022 р.

Тобто, судом було встановлено, що державний виконавець не приймав постанов про накладення арешту на кошти боржника - ДП "Бурштин України", які знаходяться на рахунках в банках: 1) р/р НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАНК", МФО 320478; 2) р/р НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", МФО 305299, після відкриття виконавчих проваджень № 69595982 від 10.08.2022 р., № 69595641 від 10.08.2022 р. та № 69636986 від 15.08.2022 р.

ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" звернулася до суду першої інстанції із скаргами та доводить суду, що бездіяльність державного виконавця із неприйняття ним постанов про накладення арешту на кошти боржника по вказаних рахунках негайно після відкриття виконавчих проваджень є протиправною та порушує вимоги ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", а також його права та інтереси.

Суд першої інстанції, враховуючи те, що дані скарги обґрунтовані однаковими підставами, дійшов висновку об`єднати їх у одне провадження. Оскаржуваною ухвалою суду від 04.10.2022 р. у справі № 918/631/19 було відмовлено заявнику в задоволенні скарг на бездіяльність державного виконавця з тих підстав, що на момент пред`явлення стягувачем виконавчих документів до виконання у відділі ДВС вже перебували виконавчі провадження про стягнення з ДП "Бурштин України" коштів, вчинення виконавчих дій за якими зупинено на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на момент відкриття виконавчих проваджень №69595982, 69595641, 69636986 у державного виконавця були відсутні підстави накладати арешт на кошти боржника у відповідності до ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з тим, що зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" не є правом державного виконавця, а обов`язком з моменту коли йому стало відомо про відповідні обставини.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав. Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на положення статті 129-1 Конституції України.

Відповідно до статті 326 ГПК судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК).

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 зазначеного Закону).

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

За приписами ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

За змістом статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження").

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 4 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Частиною 4 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Таким чином, Закон зобов`язує державного виконавця негайно, після відкриття виконавчого провадження накласти арешт на кошти боржника, якщо в заяві про відкриття виконавчого провадження стягувачем зазначено рахунки боржника.

Як встановлено апеляційним судом, у п. 4 прохальних частин заяв від 02.08.2022 р. та від 08.08.2022 р., представник стягувача просив орган ДВС негайно після відкриття виконавчих проваджень накласти арешт на кошти боржника - ДП "Бурштин України", які знаходяться на наступних рахунках боржника у банках:

1) р/р НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАНК", МФО 320478;

2) р/р НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", МФО 305299.

Тобто, у даному випадку в заявах стягувача було зазначено рахунки боржника та прохання накласти на них арешт, а тому старший державний виконавець відділу ДВС Адамчо В.С. відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", одразу ж після відкриття виконавчих проваджень № 69595982, № 69595641, № 69636986 мав би накласти арешт на кошти боржника,а після цього винести постанови про зупинення ціх виконавчих проваджень відповідно до п. 12 ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження"..

Однак, як вбачається із матеріалів справи, старшим державним виконавцем відділу ДВС Адамчо В.С. не приймалося постанов про накладення арешту на кошти боржника - ДП "Бурштин України" одразу ж після відкриття виконавчих проваджень № 69595982, № 69595641, № 69636986.

Зважаючи на встановлене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що старшим державним виконавцем допущено бездіяльність в межах виконавчих проваджень № 69595982, №69595641, № 69636986, така бездіяльність є протиправною, порушує вимоги Закону України "Про виконавче провадження", а також права та інтереси стягувача, а тому скарги стягувача в цій частині є обґрунтованими.

Також колегія суддів вказує, що за змістом ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Тобто за результатами розгляду скарги на дії органу державної виконавчої служби виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому апеляційний суд зауважує, що господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарг стягувача в частині зобов`язання старшого державного виконавця відділу ДВС Адамчо В.С. накласти арешт на кошти боржника - ДП "Бурштин України" (відповідно до вказаних рахунків) у межах виконавчих проваджень № 69636986, № 69595982, № 69595641.

Суд вважає безпідставними доводи органу ДВС та висновки суду першої інстанції про те, що заходи примусового виконання, в тому числі арешт рахунків боржника, в даному випадку, не могли бути застосовані, оскільки на момент пред`явлення стягувачем виконавчих документів до виконання у відділі ДВС вже перебували виконавчі провадження про стягнення з боржника коштів, вчинення виконавчих дій за якими зупинено на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", враховуючи наступне.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Так, згідно наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській області № 619 від 29.06.2021 р., прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу ДП "Бурштин України" (м. Рівне, вул. Київська, 64), шляхом продажу на аукціоні.

В свою чергу, ч. 4 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини 1 статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вказаних вище доводів органу ДВС та як наслідок неправильного застосування судом першої інстанції приписів п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Окрім того, суд приймає до уваги те, що наявність підстав для зупинення провадження у виконавчому провадженні не тягне за собою в якості безумовного наслідку зняття арешту (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 р. у справі № 908/2559/17).

На думку суду наявність на виконанні у відділі ДВС інших виконавчих проваджень про стягнення коштів із ДП "Бурштин України", провадження у яких зупинено на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", не свідчить про відсутність підстав для накладення арешту на кошти боржника у виконачих провадженнях № 69595982, № 69595641 та № 69636986 одразу ж після їх відкриття.

А відтак, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена із неправильним застосуванням норм ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у співвідношенні із п. 12 ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Також суд зазначає, що в рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007 р., аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині (п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Українська Бурштинова Компанія" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Рівненської області від 04.10.2022 р. у справі № 918/631/19 скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення скарг заявника на бездіяльність державного виконавця.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв`язку із її задоволенням підлягає покладенню на орган ДВС відповідно до ст. ст. 129, 282 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Бурштинова Компанія" - задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 04.10.2022 р. у справі № 918/631/19 - скасувати.

Прийняти рішення, яким задоволити скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Бурштинова Компанія" на бездіяльність державного виконавця у даній справі.

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Адамчо Володимира Святославовича щодо не накладення арешту на кошти боржника - Державного підприємства "Бурштин України" (), які знаходяться на наступних рахунках в банках:

1) р/р НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАНК", МФО 320478;

2) р/р НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", МФО 305299,

після відкриття виконавчих проваджень № 69636986 від 15.08.2022 р., № 69595982 від 10.08.2022 р., № 69595641 від 10.08.2022 р.

Зобов`язати старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Адамчо Володимира Святославовича накласти у межах виконавчих проваджень № 69636986 від 15.08.2022 р., № 69595982 від 10.08.2022 р., № 69595641 від 10.08.2022 р. арешт на кошти боржника - Державного підприємства "Бурштин України" (), які знаходяться на наступних рахунках в банках:

1) р/р НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "УКРГАЗБАНК", МФО 320478;

2) р/р НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", МФО 305299.

3. Стягнути з Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (33028, м. Рівне, вул. Замкова, 22-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Бурштинова Компанія" (01011, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 5, кім. 213, ) 2 481 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду Рівненської області видати судовий наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

6. Справу повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складено 23 січня 2023

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Мельник О.В.