РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.01.2023Справа № 910/7023/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Дупляченко Ю.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про зобов`язання вчинити дії шляхом передачі 191 289 485,95 куб.м природного газу,

за участю представників:

позивача: Ербелідзе А.О.;

відповідача: Панченка Ю.В.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2022 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - Підприємство) про зобов`язання відповідача привести оперативний балансовий рахунок (далі - ОБР) у відповідність до умов угоди про взаємодію від 18 березня 2021 року № шляхом передачі до підземних газових сховищ позивача 112 394 515,74 куб.м природного газу, вартістю 3 296 247 701 622,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Підприємство в порушення приписів пункту 4 договору не виконало взятих на себе зобов`язань щодо приведення ОБР у відповідність до ліміту в розмірі ± 15 000 000 куб.м та передало до газосховищ природного газу на 112 394 515,74 куб.м менше, ніж ним було отримано від замовників послуг транспортування. Права та інтереси Товариства є порушеними у зв`язку з фактичним неотриманням природного газу у вищезазначеному обсязі. У зв`язку з цим позивач, посилаючись на статті 11, 15, 509, 526, 530, 610, 612 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 173, 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просив суд зобов`язати Підприємство передати до підземних газових сховищ позивача 112 394 515,74 куб.м природного газу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10 серпня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

18 серпня 2022 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог вказаної ухвали надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 серпня 2022 року відкрито провадження в справі № 910/7023/22, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15 вересня 2022 року.

15 вересня 2022 року через загальний відділ діловодства суду від Товариства надійшла заява від 12 вересня 2022 року № 1001ВИХ-22-3012 про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд зобов`язати відповідача передати до підземних газових сховищ Товариства 191 289 485,95 куб.м природного газу для приведення ОБР у відповідність до умов договору.

15 вересня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 13 жовтня 2022 року.

16 вересня 2022 року через загальний відділ діловодства суду від Підприємства надійшли: відзив на позовну заяву від 13 вересня 2022 року № ТОВВИХ-22-9793, а також клопотання від 13 вересня 2022 року № ТОВВИХ-22-9794 про призначення судової експертизи. У своєму відзиві Підприємство заперечило проти задоволення позову, посилаючись на те, що воно не є замовником послуги зберігання природного газу та не виступає замовником послуги зберігання природного газу, а відтак не є правомочною стороною за відповідними договорами, і тому до нього не можуть застосовуватися положення ЦК України, якими регулюється порядок зберігання майна. Також відповідач зазначив, що Товариство не надало жодних доказів на підтвердження наявності нестачі обсягів природного газу за конкретними договорами зберігання, укладеними із замовниками такої послуги, а також щодо наявності в діях Підприємства порушення приписів чинного законодавства. Заперечуючи проти позову, відповідач також зазначив, що обов`язок по підтриманню ліміту ОБР покладено на обидві сторони, а не виключно на відповідача. Відтак, накопичення ОБР відбулося не в зв`язку із виною Підприємства, а внаслідок взаємних узгоджених дій сторін договору та виконання ними узгодженого режиму закачування/відбору газу до чи із газосховищ.

21 вересня 2022 року на електронну адресу суду від Товариства надійшла відповідь на відзив від 20 вересня 2022 року № 1001ВИХ-22-3216, у якій позивач навів свої аргументи на спростування позиції відповідача, зазначивши, що Підприємство, підписавши акти обліку природного газу на ОБР за газові місяці: травень 2022 року - липень 2022 року, фактично підтвердило перевищення ліміту ОБР, визначеного в пункті 4 угоди, (неотримання природного газу) на 112 394 515,74 куб.м.

26 вересня 2022 року через загальний відділ діловодства суду відповідач подав заперечення на відповідь на відзив від вказаної дати № ТОВВИХ-22-10306, у яких зазначив, що в межах спірної угоди не може бути встановлена будь-яка нестача обсягів природного газу, оскільки акти обліку природного газу на ОБР за своєю правовою природою не є актами приймання-передачі і не фіксують остаточну передачу природного газу однієї сторони іншій. Тому неможливо встановити різницю в обсягах газу між газотранспортною системою та газосховищами позивача. Також відповідач зазначив, що укладеною між позивачем та відповідачем угодою визначено лише тимчасове накопичення обсягів газу на ОБР і таке накопичення може відбуватися виключно за умови погоджених дій обох сторін угоди. Також, заперечуючи проти позову, відповідач вказав, що у нього відсутній обов`язок приводити значення ОБР до нуля, оскільки такий обов`язок покладається на сторін лише на кінець останньої доби дії спірного договору.

12 жовтня 2022 року на електронну адресу суду від Підприємства надійшли заперечення від 11 жовтня 2022 року № ТОВВИХ-22-10870 щодо заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Підготовче засідання, призначене на 13 жовтня 2022 року, не відбулося у зв`язку з запровадженням дистанційного режиму роботи суду з 12 жовтня по 14 жовтня 2022 року згідно з розпорядженням Голови Господарського суду міста Києва від 12 жовтня 2022 року № 16 "Про деякі питання організації роботи Господарського суду міста Києва".

Ухвалами суду від 18 жовтня 2022 року сторін повідомлено, що підготовче засідання призначено на 10 листопада 2022 року.

3 листопада 2022 року через загальний відділ діловодства суду від Товариства надійшли: заперечення від 31 жовтня 2022 року № 1001ВИХ-22-3866 щодо доводів відповідача в частині залишення заяви про збільшення позовних вимог без задоволення, а також заперечення від 31 жовтня 2022 року № 1001ВИХ-22-3865 на клопотання про призначення судової експертизи.

10 листопада 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольні ухвали: про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, про прийняття до розгляду заяви позивача від 12 вересня 2022 року № 1001ВИХ-22-3012 про збільшення розміру позовних вимог, а також про відмову в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи від 13 вересня 2022 року № ТОВВИХ-22-9794.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10 листопада 2022 року закрито підготовче провадження в справі та призначено її до розгляду по суті на 1 грудня 2022 року.

25 листопада 2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача від 24 листопада 2022 року № ТОВВИХ-22-12804 про участь його представника у засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29 листопада 2022 року вказане клопотання Підприємства повернуто без розгляду.

30 листопада 2022 року на електронну адресу суду від Підприємства надійшло клопотання про долучення доказів від вказаної дати № ТОВВИХ-22-13029.

30 листопада 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви до 22 грудня 2022 року.

20 грудня 2022 року через загальний відділ діловодства суду Товариство подало: письмові пояснення від 19 грудня 2022 року № 1001ВИХ-22-4915 та заяву про збільшення розміру позовних вимог від 19 грудня 2022 року № 1001ВИХ-22-4916, у якій просило зобов`язати відповідача передати до підземних сховищ позивача 222 895 603,38 куб.м природного газу. У вказаних поясненнях та заві Товариство просило суд визнати поважними причини пропуску строків для їх подачі, поновити відповідні процесуальні строки та прийняти їх до розгляду.

21 грудня 2022 року через загальний відділ діловодства суду Товариство подало заяву про збільшення розміру позовних вимог від 21 грудня 2022 року № 1001ВИХ-22-4963, у якій позивач просив суд зобов`язати Підприємство передати Товариству 332 182 602,56 куб.м природного газу до його підземних сховищ. У вказаній заві Товариство також просило суд визнати поважними причини пропуску строку для її подачі, поновити відповідний процесуальний строк та прийняти вказану заяву до розгляду.

22 грудня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольні ухвали: про залишення без розгляду заяв позивача від 19 грудня 2022 року № 1001ВИХ-22-4916 та від 21 грудня 2022 року № 1001ВИХ-22-4963 про збільшення розміру позовних вимог, про продовження строку для подачі доказу - копії акта Державної аудиторської служби України від 25 листопада 2022 року № 05-21/4, до 20 грудня 2022 року та про оголошення перерви до 12 січня 2023 року.

6 січня 2023 року через загальний відділ діловодства суду позивач подав заяву від вказаної дати № 1001ВИХ-23-114 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження належного йому на праві власності майна - природного газу, обсягом 191 289 485,95 куб.м. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 6 січня 2023 року відмовлено в задоволені вказаної заяви.

12 січня 2023 року на електронну адресу суду від Підприємства надійшли письмові пояснення від 11 січня 2023 року № ТОВВИХ-23-297, разом із якими відповідач подав копію довідки зустрічної звірки від 18 жовтня 2022 року № 05-21/27-з. Відповідач просив суд поновити процесуальний строк для подачі вказаної довідки та долучити її до матеріалів справи.

У судовому засіданні 12 січня 2023 року представник відповідача підтримав подане ним клопотання від 12 січня 2023 року про поновлення строку для подачі доказу.

Представник позивача не заперечувала щодо долучення вказаного документа до матеріалів справи.

Суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про поновлення процесуального строку для подання вищезазначеної довідки та долучив її до матеріалів справи.

У цьому ж судовому засіданні представник Товариства підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях та наполягав на їх задоволенні.

Представник Підприємства у цьому судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, запереченнях та відповідь на відзив та письмових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2021 року між Підприємством та Товариством було укладено угоду про взаємодію № .

Даний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Згідно з пунктом 1 цієї угоди ОБР - це негрошовий рахунок, на якому відображається технологічно обумовлена різниця між обсягами газу, номінованими замовниками послуг транспортування та замовниками послуг зберігання природного газу на віртуальну точку входу або виходу до або з газотранспортної системи, з або до газосховищ, що узгоджені позивачем та відповідачем (далі - підтверджені номінації/реномації), і фактичними фізичними обсягами передачі або приймання газу між сторонами у фізичних точках входу чи виходу до чи з газотранспортної системи, з або до газосховищ.

Перелік віртуальних та фізичних точок входу чи виходу до чи з газотранспортної системи, з або до газосховищ зазначений у додатку № 1 до цієї угоди (пункт 2 вказаного правочину).

Відповідно до пункту 4 угоди сторони встановили значення ліміту накопиченого ОБР у розмірі ± 15 000 000 куб.м. У цьому пункті сторони визначили, що вони докладають усіх зусиль для підтримання значення накопиченого ОБР у межах встановленого ліміту з урахуванням ефективності, надійності та належного функціонування обох систем. Якщо значення накопиченого ОБР перевищує встановлений ліміт, сторони зобов`язані докласти всіх зусиль, щоб відновити його до меж встановленого ліміту протягом наступних трьох газових діб.

Пунктами 5 та 6 цієї угоди визначено, що від`ємне значення ОБР означає, що газ на стороні Товариства, а додатне значення ОБР означає, що газ на стороні підприємства.

Згідно з пунктом 7 договору сторони зобов`язалися щомісяця до 12-го числа наступного календарного місяця погоджувати значення накопиченого ОБР на кінець газового місяця та оформлювати належним чином акт обліку природного газу на ОБР за формою, визначеною в додатку № 2 до цієї угоди, та реєстр обсягів природного газу замовників послуг транспортування, які були отримані чи передані на точках входу чи виходу до чи з газотранспортної системи, з або до газосховищ, за формою, визначеною в додатку № 3 до цієї угоди.

Сторони до 10 години газової доби D узгоджують режим закачування або відбору газу до чи з газосховищ з урахуванням: ефективності, надійності, належного функціонування обох систем; підтверджених номінацій чи реномінацій та очікуваних їх значень на кінець газової доби; значення накопиченого ОБР за попередню газову добу D-1 та значення ліміту накопиченого ОБР, визначеного пунктом 4 договору (пункт 8 угоди).

Пунктом 9 вказаного правочину визначено, що позивач та відповідач контролюють фізичні обсяги природного газу, що подаються чи відбираються в точках входу або виходу до чи з газотранспортної системи або газосховища з метою дотримання узгодженого режиму, відповідно до вимог пункту 8 договору.

Сторони докладають усіх зусиль, щоб фізичні обсяги передачі чи приймання газу між Підприємством та Товариством за газову добу D відповідали підтвердженим номінаціям чи реномінаціям за цю газову добу D з урахуванням значення ліміту накопиченого ОБР, визначеного в пункті 4 угоди (пункт 10 договору).

Згідно з пунктом 11 угоди сторони можуть домовитися про виконання підтверджених номінацій чи реномінацій без фізичних обсягів передачі або приймання газу між Підприємством та Товариством у газовій добі D, якщо значення підтверджених номінацій або реномінацій на вказану газову добу D перебуває в межах значення ліміту накопиченого ОБР з урахуванням накопиченого ОБР за попередню газову добу D-1. У таких випадках виконання підтверджених номінацій чи реномінацій враховується при розрахунку накопиченого ОБР.

Ця угода набуває чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2021 року (пункт 12 договору).

Разом із цим, за умовами пункту 13 спірної угоди вона вважається укладеною на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, якщо не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії угоди жодна із сторін не заявить про припинення її дії або перегляду її умов.

Відповідно до пункту 14 угоди сторони зобов`язалися привести значення ОБР до нуля на кінець останньої доби дії цього договору. У разі дострокового припинення угоди, сторони зобов`язалися привести значення ОБР до нуля в строк, що не перевищує одного календарного місяця з дати припинення дії угоди.

Судом встановлено, що на виконання умов договору між сторонами підписано та скріплено печатками акт обліку природного газу на ОБР за травень 2022 року, за яким станом на 31 травня 2022 року значення ОБР становило 112 394 515,74 куб.м.

У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача претензією від 23 червня 2022 року № 1001ВИХ-22-1977, у якій вимагав від Підприємства привести ОБР у відповідність до ліміту, визначено пунктом 4 угоди, шляхом передачі до газосховищ Товариства 112 394 515,74 куб.м природного газу. Проте вказана претензія була залишена Підприємством без відповіді та задоволення.

Також судом встановлено, що на виконання умов договору між сторонами підписано та скріплено печатками акт обліку природного газу на ОБР за червень 2022 року та липень 2022 року, за якими станом на 30 червня 2022 року значення ОБР становило 120 482 357,25 куб.м, а станом на 31 липня 2022 року - 191 289 485,95 куб.м.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Правові, технічні, організаційні і економічні засади функціонування газосховищ природного газу, зокрема: права та обов`язки оператора газосховищ та замовників послуг, умови доступу до газосховищ, умови та порядок надання послуг із зберігання (закачування, відбору) природного газу, механізми взаємодії оператора газосховищ з оператором газотранспортної системи, іншими суб`єктами ринку природного газу, основні правила технічної експлуатації газосховищ, визначаються Кодексом газосховищ, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2495.

Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу I Кодексу газосховищ OБР - це документ, який укладається оператором газосховищ та оператором газотранспортної системи і який відображає технологічно обумовлену різницю між узгодженими номінованими обсягами і фактично переміщеними обсягами природного газу. Номінація - це заявка замовника, надана оператору газосховища стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником природного газу протягом певного періоду (у розрізі доби) для закачування до газосховищ та/або відібрані з газосховищ. Реномінація - це зміна підтвердженої номінації.

Вказані положення Кодексу газосховищ узгоджуються з положеннями пункту 5 глави 1 розділу I Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2493 (далі - Кодекс ГТС).

Згідно з пунктом 3 глави 4 розділу I Кодексу газосховищ оператор газотранспортної системи постійно співпрацює з оператором газосховищ щодо забезпечення поточного та планового режиму роботи газотранспортної системи та газосховищ, якості та кількості природного газу, що закачується та відбирається. Розпорядження оператора газотранспортної системи в межах узгоджених режимів роботи газосховищ під час закачування та відбору є обов`язковими для виконання оператором газосховищ.

Відповідно до пункту 6 глави 2 розділу ІІІ Кодексу газосховищ особливості обліку природного газу у точках входу/виходу між оператором газосховищ та оператором газотранспортної системи регулюються цим Кодексом, Кодексом газотранспортної системи, технічною угодою, що укладається між вказаними суб`єктами.

За умовами пунктів 1, 2 глави 5 розділу ІІІ Кодексу газосховищ спірні питання (розбіжності), які виникають при здійсненні обліку природного газу, у тому числі визначення добового чи місячного обсягу, мають вирішуватися шляхом переговорів. Сторона, яка не погоджується з визначенням добового чи місячного обсягу, повинна заявити про це іншій стороні протягом п`яти днів з дати оформлення акта або іншого документа, що підтверджує значення обсягу поданого (прийнятого) газу.

Відповідно до глави 8 розділу ХІІ Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи може укласти угоду про впровадження оперативного балансового рахунку з оператором газосховища, що має фізичне з`єднання з газотранспортною системою, для підтримання подачі природного газу на точку входу до газотранспортної системи або відбору з точки виходу з газотранспортної системи. Угода може бути укладена, якщо існують технічні можливості для впровадження такого рахунку.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 глави 7 розділу III Кодексу ГТС приймання-передача природного газу між оператором газотранспортної системи та оператором газосховища оформлюється актами приймання-передачі, що підписуються представниками цих сторін не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним.

Судом встановлено, що між сторонами підписано та скріплено печатками акти обліку природного газу на ОБР у період з травня 2022 року по липень 2022 року та з вересня 2022 року по листопад 2022 року, копії яких містяться в матеріалах справи.

Зі змісту вказаних актів вбачається, що станом на 31 січня 2022 року значення накопиченого ОБР складало: 20 458 195,27 куб.м, станом на 28 лютого 2022 року: 56 531 122,27 куб.м, станом на 31 березня 2022 року: - 10 464 166,18 куб.м, станом на 30 квітня 2022 року: 533 711,41 куб.м, станом на 31 травня 2022 року значення накопиченого ОБР складало 112 394 515,74 куб.м, на 30 червня 2022 року - 120 482 357,25 куб.м, станом на 31 липня 2022 року: 191 289 485,95 куб.м, станом на 30 вересня 2022 року: 178 853 635,07 куб.м, станом на 31 жовтня 2022 року: 222 895 603,38 куб.м., станом на 30 листопада 2022 року: 332 182 602,56 куб.м.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду справи рівень накопиченого ОБР складав 332 182 602,56 куб.м, що перевищувало ліміт накопиченого ОБР, встановленого в пункті 4 угоди.

Як вбачається з пунктів 4, 10 спірної угоди, у випадку перевищення вказаного ліміту як Підприємство, так і Товариство зобов`язані докладати всіх зусиль для відновлення нормативного рівня ОБР.

Отже, судом встановлено, що ні умови укладеного між сторонами договору, ні приписи чинного законодавства України не встановлюють обов`язку саме відповідача передати до газосховищ позивача необхідний обсяг газу для відновлення значення накопиченого ОБР у випадку перевищення його ліміту. В угоді зазначено, що обидві сторони повинні докладати всіх зусиль, щоб відновити встановлене значення ОБР.

Також зі змісту прохальної частини позову, з урахуванням заяви Товариства про збільшення розміру позовних вимог від 12 вересня 2022 року № 1001ВИХ-22-3012, вбачається, що позивач просить суд зобов`язати Підприємство передати до газосховища позивача природний газ в обсязі 191 289 485,95 куб.м.

За наслідками такої передачі рівень ОБР встановився б на межі 0 куб.м. Проте згідно з пунктом 14 угоди сторони зобов`язані привести значення ОБР до нуля лише в разі закінчення дії вказаного договору.

Водночас судом встановлено, що на момент розгляду даного спору вказана угода є чинною. Дана обставина не заперечувалася представниками сторін у судовому засіданні.

Посилання позивача на акт Державної аудиторської служби України від 25 листопада 2022 року № 05-21/4, у якому зазначено, що: "Умовами угоди передбачено, що за наявності у оператора ГТС природного газу на рахунку зберігання, останній для покриття переміщення ліміту ОБР подає номінацію чи реномінацію на відбір природного газу зі сховища, що дорівнює перевищенню", - не беруться до уваги, оскільки судом встановлено, що дана угода не містить такого положення.

Оскільки умовами угоди не встановлено обов`язку Підприємства відновлювати нормативний рівень ОБР саме шляхом передачі позивачу необхідних обсягів газу і такий обов`язок не встановлений чинним законодавством України, а також враховуючи те, що вищезазначена угода є діючою на момент розгляду справи, тому позовна вимога про зобов`язання відповідача передати до газосховищ позивача 191 289 485,95 куб.м є необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню.

У той же час, з метою ефективного захисту своїх прав, позивач не позбавлений можливості у визначений законом спосіб ініціювати питання щодо конкретизації умов вказаної угоди в частині встановлення більш чіткого порядку із зазначенням обов`язків кожної із сторін щодо відновлення визначеного значення накопиченого ліміту ОБР. Крім того, позивач не позбавлений можливості у встановленому договором порядку ініціювати питання щодо припинення дії даного правочину для можливості застосування положень пункту 14 угоди, яким прямо передбачено обов`язок сторін привести значення ОБР до нуля на кінець останньої доби цієї угоди.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо відмови у задоволенні позову.

За частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтями 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Товариства не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача та не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 24 січня 2023 року.

СуддяЄ.В. Павленко