РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2023Справа № 915/119/22
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест»

про стягнення коштів в розмірі 257 220,65 грн.

Представники сторін: не викликались.

встановив:

Державна установа "Миколаївський слідчий ізолятор" звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою від 03.02.2022 № 20/12-891/шмш до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ", в якій просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 257 220,65 грн., як суми безпідставно отриманою відповідачем за поставку газу по договору № К-23 08.12.2020, посилаючись на те, що в результаті недобросовісних дій з боку відповідача Державі в особі ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" завдано матеріальної шкоди в розмірі 257 220,65 грн.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ" матеріальної шкоди у розмірі 257 220,65 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.02.2022 у справі №915/119/22 матеріали за позовом Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНОІНВЕСТ" про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 257 220,65 грн., - передано до Господарського суду м. Києва (вулиця Богдана Хмельницького, 44 В, Київ, 01054).

26.09.2022 до Господарського суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.09.2022 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

27.09.2022 до канцелярії суду позивач подав супровідний лист з доданими документами.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.10.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №018 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.08.2022 року, а саме: 04080, м. Київ, вулиця Вікентія Хвойки, будинок 18/14, офіс 311.

Вищезазначена ухвала господарського суду м. Києва від 03.10.2022 р. повернута до суду у зв`язку з: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 915/119/22 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Су зазначає, що на дату звернення із цією позовною заявою до суду товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (ідентифікаційний код: 34933742) було зареєстровано за адресою: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 18/14, оф. 311.

При цьому, згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що 15.11.2022 до реєстру внесено запис про зміну найменування та місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Квінтіс Пром 12» з адресою: Україна, 49031, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр. Поля Олександра, будинок 59.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

08.12.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Екотехноінвест» (постачальник) та державною установою «Миколаївський слідчий ізолятор» (споживач) укладено договір № К-23 постачання природного газу для потреб не побутових споживачів.

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник зобов`язується протягом строку дії даного договору передати споживачеві товар у загальному потоці у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи до газорозподільної системи Оператора ГРМ, на території ліцензованої діяльності, якої знаходиться об`єкти споживача по предмету: ДК 021:2015, код 09120000-6 - Газове паливо (природний газ) включно з урахуванням замовлень (бронювання) потужності (надалі - Газ) щодо кожного періоду та обсягу постачання газу, а споживач зобов`язується приймати та оплачувати газ на умовах даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору, річний плановий об`єм постачання газу - до 185 000 куб м.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що ціна газу становить 4 108,33 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 821,67 грн., всього з ПДВ - 4 930,00 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами).

Ціна, зазначена в п.3.2 договору, може змінюватись протягом дії договору до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Зміна ціни на газ узгоджується шляхом підписання додаткових угод до цього договору.

Відповідно до п.3.8 договору загальна сума цього договору на 2021 рік становить 912 050,00 грн., у т. ч. ПДВ 152 008,33 грн.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін та, відповідно до частини третьої статті 631 Цивільного кодексу України, поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01 січня 2021р. і діє в частині постачання газу до 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11.1 договору).

В подальшому між сторонами укладено 14 додаткових угоди до договору, якими зменшено обсяг постачання газу, проте збільшено ціну газу за 1 куб.м, а саме:

- №1 від 26.01.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 168,19732 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 4,51875 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 0,90375 грн., всього з ПДВ - 5,4225 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)»;

- №2 від 27.01.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 153,26653 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 4,97017 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 0,99403 грн., всього з ПДВ - 5,9642 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)»;

- №3 від 28.01.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 140,08658 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 5,46667 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 1,09333 грн., всього з ПДВ - 6,560 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)»;

- №4 від 29.01.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 128,57907 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 6,01275 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 1,20255 грн., всього з ПДВ - 7,2153 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)»;

- №5 від 31.03.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 122,387428 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 6,61342 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 1,32268 грн., всього з ПДВ - 7,9361 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)»;

- №6 від 26.04.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 118,451759 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 7,14248 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 1,42850 грн., всього з ПДВ - 8,57098 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)»;

- №7 від 21.05.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 115,606824 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 7,61531 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 1,52306 грн., всього з ПДВ - 9,13837 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)»;

- №8 від 24.05.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 111,855108 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 8,37608 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 1,67521 грн., всього з ПДВ - 10,05129 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)»;

- №9 від 31.05.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 108,690869 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 9,15715 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 1,83143 грн., всього з ПДВ - 10,98858 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)»;

- №11 від 29.06.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 105,71263 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 10,07194 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 2,01439 грн., всього з ПДВ - 12,08633 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)»;

- №12 від 15.07.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 103,2381024 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 11,07813 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 2,21562 грн., всього з ПДВ - 13,29375 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)»;

- №13 від 20.07.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 101,851707 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 11,74281 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 2,34856 грн., всього з ПДВ - 14,09137 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)»;

- №14 від 26.07.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 101,851707 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 11,74281 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 2,34856 грн., всього з ПДВ - 14,09137 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)»;

- №15 від 16.08.2021, якою пункт 1.2 договору викладено у наступній редакції: «річний плановий об`єм постачання газу - до 99,918435 тис.куб м.» та п. 3.2 викладено у наступній редакції: «ціна газу становить 12,9159 грн. за 1 куб.м., крім того ПДВ 2,58318 грн., всього з ПДВ - 15,49908 грн. (у ціну природного газу включаються усі витрати, пов`язані з постачанням товару природнього газу, у тому числі компенсації вартості послуги доступу до потужності у відповідності з тарифами)».

При цьому, загальна сума договору не змінювалась.

В додаткових угодах, обґрунтовуючи пропозиції збільшити ціну на газ Відповідач посилався на експертний висновок Київської торгово-промислової палати від 04.01.2021 року за №1/2, 1/3, 1/4, 1/5 від 05.01.2021 року за №5/2 та від 12.01.2021 року за № Ц-22/1, на експертний висновок Харківської торгово-промислової палати від 16.03.21 за № 659/21, від 14.04.2021 року за № 906/21, від 27.04.2021 року за № 997/21, від 11.05.2021 року за № 1086/21, від 14.05.21 за № 1141/21, від 18.06.2021 року за № 1366/21, від 30.06.2021 за № 1439/21, від 02.07.2021 року за № 1464/21, від 29.07.2021 за № 1718/21 якими на думку Відповідача підтверджено збільшення ринкової ціни на газ.

10.09.2021 між сторонами укладено додаткову угоду №17 до договору №К-23 від 08.12.2020, відповідно до умов якої споживач та постачальник дійшли згоди про те, що договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів К-23 від 08.12.2020 в частині постачання природного газу вважати припиненим з 20.09.2021, а в частині проведення розрахунків до моменту їх повного здійснення.

Як зазначено позивачем, за поставлений природний газ в обсязі 84 568,78 куб. м. позивачем перераховано відповідачу кошти на загальну суму 674 144,74 грн.

Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, з 17.12.2021 по 22.12.2021 провідним фінансовим інспектором відділу взаємодії з правоохоронними органами Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області Никаноровим І.О. проведено перевірку закупівель Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» (далі СІЗО). Перевірку проведено відносно закупівель природного газу для опалення та інших потреб СІЗО за період січень 2021 - грудень 2021 року.

По результатам перевірки складений акт перевірки закупівель Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» №15-14-13 від 22.12.2021.

Перевіркою встановлено, що 08.12.2020 на підставі торгів між ТОВ «Екотехноінвест» та ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» укладений договір на постачання газу №К-23 загальним обсягом 185 000 куб.м, з пропозицією закупівлі 4930,00 грн. за куб.м. зміни до договору №К-23, в частині збільшення ціни за одиницю товару, вносились додатковими угодами від 25.01.2021 №1, від 27.01.21 №2, від 28.01.2021 № 3, від 29.01.2021 №4, від 31.03.2021 №5, від 26.04.2021 №6, від 21.05.2021 №7, від 24.05.2021 №8, від 31.05.2021 №9, від 29.06.2021 №11, від 15.07.2021 №12, від 20.07.2021 №13, від 26.07.2021 №14, від 16.08.2021 №15.

В додаткових угодах до договору №К-23 зазначено, що підтвердженням для внесення змін (в бік збільшення) до ціни товару є експертні висновки Київської торгово-промислової палати, складені за результатами електронних біржових торгів та Товарній біржі «Українська енергетична біржа» та експертні висновки Харківської торгово-промислової палати, складені згідно інформації оприлюдненої на офіційному сайті Товарної біржи «Українська енергетична біржа».

Проте, надані експертні висновки не містять інформацію про рівень коливання цін на природний газ (з дати укладення договору (попередньої зміни) до дати внесення наступної зміни, тобто не підтверджують наявність умов, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922.

Отже, в акті перевірки встановлено, що на порушення вимог пунктів 1.6, 3.4 договору №К-23 та пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922, начальником ДУ «Миколаївський СІ» Шамшурою С.М. укладено з ТОВ «Екотехноінвест» додаткові угоди до договору №К-23 за відсутності законодавчо визначених підстав для збільшення ціни за одиницю товару, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету на суму 257 220,65 грн., в т.ч. ПДВ - 42 870,11 грн.

З метою досудового врегулювання даного спору позивачем відповідачу була направлена претензія №20/12-379/шмш від 18.01.2022 з вимогою про сплату 257 220,65 грн. як суми безпідставно отриманою ним за поставку газу по договору №К-23 від 08.12.2020 року.

Як зазначено позивачем, в результаті недобросовісних дій з боку відповідача державі в особі ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» завдано матеріальної шкоди на суму 257 220,65 грн., у зв`язку з чим просить суд стягнути зазначені кошти.

Суд зазначає, що за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки Державної аудиторської служби України, як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, що узгоджується з позицією Верховного Суду України, наведену в постанові №3-69гс12 від 22.01.2013 р., відповідно до якої стверджується, що виявлені внутрішньою ревізією порушення не можуть впливати на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати.

У той же час, виявлення вказаних порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством України порядку.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Вищого господарського суду України від 02.10.2013 зі справи № 922/1609/13.

Збитки є матеріальною шкодою, яка характеризується зовнішніми (фізичними) та внутрішніми (якісними) змінами майнової бази суб`єкта господарювання. Тому збитки в господарських відносинах - це завжди вартісний (грошовий) вираз майнової шкоди.

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 22 ЦК України також унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідальність у вигляді відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди, у тому числі стягнення збитків, заявлених позивачем, настає за наявності таких умов як неправомірна поведінка особи, негативний результат такої поведінки (факт і розмір завданих збитків), причинний зв`язок між неправомірною поведінкою та негативним наслідком.

При цьому, стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань здійснюється в порядку ст. 623 ЦК України, при застосуванні норм якої враховується і те, що згідно норм ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з положеннями частини 1 ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що майнову відповідальність несе особа, яка порушила зобов`язання, лише за наявності її вини (умислу або необережності), крім випадків, встановлених договором або законом.

У відповідності з вимогами п.4 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; наявність збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Тобто, для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних винних дій відповідача у вигляді неналежного виконання договірних зобов`язань, та причинного зв`язку між збитками позивача та діями відповідача.

Суд зазначає, що в акті перевірки Управління південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області Державної аудиторської служби України закупівель Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» від 22.12.2021 зазначено, що перевіркою стану виконання договору №К-23 встановлено, що згідно наданих до перевірки 16 актів АУ «Миколаївський СІ» з 01.01.2021 по 19.09.2021 прийняв від ТОВ «Екотехінвест» природний газ обсягом 84,56878 тис.метрів кубічних загальною вартістю 674 144,47 грн. станом на 20.09.2021 договір №К-23 виконано у повному обсязі. Станом на 20.10.2021 заборгованість за договором №Л-23 відсутня, розрахунки виконані у повному обсязі.

Отже, на думку суду, позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору №К-23 від 08.12.2020 року, а відтак, позовні вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди є безпідставними.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 129, ч.2 ст. 165, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. М. Мудрий