ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023м. ДніпроСправа № 904/2946/22
за позовом ОСОБА_1 , м. Київ

до ОСОБА_2 , м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Софттрейд", м. Київ

про стягнення 54 088,37 доларів США, у гривнях в еквіваленті офіційного курсу долара США на момент оплати

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Аваєва Н.В., адвокат

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У :

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором купівлі-продажу частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Софттрейд" () у розмірі 50 000,00 доларів США, 3% річних у розмірі 4 088,37 доларів США, а всього 54 088,37 доларів США, у гривнях в еквіваленті офіційного курсу долара США на момент оплати.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу частки у Статутному капіталі Товариства від 13.09.2022 щодо сплати вартості придбаної частки.

Позовна заява містить попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу: розгляд справи в першій інстанції 30 000,00грн, апеляційній інстанції 30 000,00грн, касаційній 30 000,00грн. Інші процесуальні дії, що пов`язані з підготовкою справи до розгляду та її розглядом 1 000,00грн (за кожну).

Відповідач відзиву на позов не надав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ТОВ "Софттрейд" проти задоволення позовних вимог не заперечує, надала відповідні пояснення. Письмові пояснення містять розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які третя особа має понести у зв`язку із розглядом справи: 15000,00 грн при участі в судових засіданнях у справі, 5000,00грн без участі в судових засіданнях.

Згідно витягу з Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2022 справу № 904/2946/22 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2022 зобов`язано Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надіслати на адресу господарського суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 .

03 жовтня 2022 року від Департаменту до суду надійшла відповідь на запитувану інформацію, повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 04.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.11.2022. З 01.11.2022 підготовче засідання відкладено до 22.11.2022. У судовому засіданні 22.11.2022 оголошено перерву до 29.11.2022.

25.11.2022 від позивача надійшло клопотання, у якому просить вважати вірною дату інформаційної довідки № 196092857 13.01.2020.

Ухвалою суду від 29.11.2022 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів; задоволено клопотання ОСОБА_1 про участь представника позивача, ОСОБА_3 , в судовому засіданні в режимі відеоконференції; задоволено клопотання ТОВ "Софттрейд" про участь його представника, ОСОБА_4 , в судовому засіданні в режимі відеоконференції; відкладено підготовче засідання у справі на 21 грудня 2022 року.

Ухвалою суду від 21.12.2022 закрито підготовче провадження у справі №904/2946/22; призначено справу до судового розгляду по суті на 23.01.2023.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 23.01.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, відповідача та третьої особи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2019 року між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Софттрейд".

Відповідно до п.1.1. договору продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність покупця свою частку у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Софттрейд", а покупець зобов`язується прийняти та оплатити названу частку.

Частка продавця у Статутному капіталі ТОВ розміром 50 %, номінальна вартість частки складає 67 500,00грн (п.1.3. Договору).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що за відступлення частки в розмірі 50% в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Софттрейд" покупець зобов`язується сплатити продавцю 1 250 000,00грн, що еквівалентно 50 000,00дол. США. Розрахунок проводиться у національній валюті України (гривня). У разі збільшення/зменшення офіційного курсу НБУ долару США до гривні на день здійснення покупцем оплати, у порівнянні з офіційним курсом НБУ долару США до гривні на день підписання даного договору, суми платежу будуть коригуватись і сплачуватись в гривнях в еквіваленті офіційного курсу долару США на момент оплати.

Суму в розмірі 250 000,00грн, що еквівалентно 10 000,00доларів США, покупець зобов`язується сплатити 13.09.2019 після підписання даного договору (п.2.1.1 договору).

Залишок вартості частки, а саме 1 000 000, 00грн, що еквівалентно 40 000,00 доларів США покупець зобов`язується сплатити протягом трьох днів, але в будь-якому разі, лише після оформлення продавцем права власності на Будинок побуту, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ТОВ "Софттрейд".

Підтвердженням факту оформлення права власності на будинок побуту за Товариством з обмеженою відповідальністю "Софттрейд" є Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Фактом сплати грошових коштів є письмове власноруч оформлене засвідчення отримання грошових коштів продавцем (лист, розписка), п.2.1.2. Договору.

Наслідки відступлення частки:

відступлення частки за цим договором є чинним і покупець набуває відповідні права на частку у ТОВ з моменту підписання сторонами цього договору, акту приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі Товариства та виконання підпункту 2.1.1. п.2.1. Договору (підп.3.1.);

право власності у покупця на частку підлягає державній реєстрації і виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (підп.3.2.).

Договір набуває чинності з моменту його підписання та виконання умов підп.2.1.1 п.2.1. договору.

13.09.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складено Акт приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ Софттрейд, згідно якого ОСОБА_5 отримав частку у статутному капіталі Товариства у розмірі 50%, включаючи корпоративні права, номінальною вартістю 67500,00грн

Справжність підписів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на цьому Акті посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнко Ю.О., реєстровий №№ 2027, 2028.

Згідно п.5.2. Статуту Товариства, який затверджено рішенням загальних зборів учасників товариства від 26.09.2019 (протокол № 10), ОСОБА_2 володіє часткою у розмірі 67 500,00грн, що становить 50 % Статутного капіталу та відповідає 50% голосів на загальних зборах, відповідно є учасником ТОВ "Софттрейд".

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за ТОВ "Софттрейд" зареєстровано цілісний майновий комплекс Будинок побуту за адресою: АДРЕСА_2 , на ТОВ "Софттрейд" (інформаційні довідки № 196138898 від 13.01.2022 та № від 13.01.2022).

Право власності на цей об`єкт відновлено на підставі рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2019 справа № 911/2851/19 від 13.01.2020.

За умовами договору відповідач зобов`язався сплатити 10 000,00доларів США -13.09.2019, а залишок вартості частки у розмірі 40000,00доларів США лише після оформлення продавцем права власності на Будинок побуту, однак свої зобов`язання не виконав.

Предметом розгляду у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ Софтрейд у розмірі 50 000,00доларів США та 3% річних від простроченої суми у розмірі 4088,37 доларів США, у гривнях в еквіваленті офіційного курсу долара США на момент оплати.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Таким чином, якщо зобов`язання в договорі визначено в іноземній валюті, то у позивача є право стягнути заборгованість (кошти) в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 Цивільного кодексу України.

Аналогічні правові висновки містяться і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц.

Договором купівлі-продажу від 13.09.2019 передбачено, що за відступлення частки в розмірі 50% в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Софттрейд" покупець зобов`язується сплатити продавцю 1 250 000,00грн, що еквівалентно 50 000,00дол. США. Суму в розмірі 250 000,00грн, що еквівалентно 10 000,00доларів США, покупець зобов`язується сплатити 13.09.2019 після підписання даного договору (п.2.1.1 договору).

Залишок вартості частки, а саме 1 000 000, 00грн, що еквівалентно 40 000,00 доларів США покупець зобов`язується сплатити протягом трьох днів, але в будь-якому разі, лише після оформлення продавцем права власності на Будинок побуту, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ТОВ "Софттрейд".

З огляду на зазначені вище положення, строк оплати вартості придбаної за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства, настав.

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Доказів оплати вартості частки в статутному капіталі у сумі 50000,00доларів США станом на дату звернення з позовом відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 50000,00доларів США заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Крім основного боргу позивач нарахував 3 % річних у розмірі 4 088,37 доларів США за загальний період з 14.09.2019 по 12.09.2022.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Передбачене частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Тому при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Позивач просить стягнути 3 % річних у розмірі 4 088,37 доларів США, з яких:

899,18 доларів США нараховані на суму боргу у розмірі 10 000,00доларів США за період з 14.09.2019 по 12.09.2022;

3189,19 доларів США нараховані на суму боргу у розмірі 40000,00доларів США за період з 16.01.202 по 12.09.2022.

Перевіркою правильності нарахування 3% річних судом помилок не виявлено.

Щодо можливості стягнення заборгованості та 3% річних в іноземній валюті.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема договору купівлі-продажу, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому належним виконанням зобов`язання з боку покупця є сплата на користь продавця коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), у постанові від 16.01.2019 в справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-44цс18).

Із матеріалів справи убачається, що позовні вимоги визначені позивачем в іноземній валюті, в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на момент оплати.

Проте, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) (п.52, 55, 56 постанови від 04 липня 2018 року).

Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, вносить двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконано примусово за участю державного виконавця.

Таким чином, суд не вбачає підстав задовольнити вимогу позивача в частині зазначення гривневого еквівалента офіційного курсу долара США на момент оплати.

Задоволенню підлягає вимога про стягнення з відповідача зоборгованості у розмірі 50 000,00 доларів США та 3% річних у розмірі 4 088,37 доларів США.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача в розмірі 29669,03грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Софттрейд", про стягнення 54 088,37 доларів США, у гривнях в еквіваленті офіційного курсу долара США на момент оплати задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором купівлі-продажу частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Софттрейд" () у розмірі 50 000,00 доларів США, 3% річних у розмірі 4 088,37 доларів США, видати наказ.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 29669,03грн., видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.01.2023

Суддя Н.М. Євстигнеєва