ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" січня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2296/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Котова Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про встановлення чи зміну порядку виконання рішення (в порядку ст. 331 ГПК України) за вх.№2-19/23 від 05.01.2023

у справі справу № 916/2296/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСТАНДАРТ"

про зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників:

від позивача (стягувач): Тодорашко А.В. /самопредставництво/;

від відповідача (боржник): Станков С.С. ордер серія ВН №1061228 від 16.09.2021;

від заявника (приватний виконавець): Онощенко К.В. ордер серія ВН №1214937 від 25.01.2023.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.05.2021, яке залишено без змін Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2022, позов Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСТАНДАРТ" у справі №916/2296/21 задоволено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСТАНДАРТ" вчинити певні дії на користь Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство", а саме: продовжити термін дії невикористаних талонів (карток) придбаних згідно Договору постачання скрапленого газу, дизельного палива, бензину автомобільного за №357 СМТП від 05.06.2019 року: а) талонів (картків) по Україні на бензин А-95 у кількості 5280 літрів (528 шт. талонів 10 літрів); б) талонів (картків) по Україні на бензин А-95 у кількості 7840 літрів (392 шт. талонів по 20 літрів); в) талонів (картків) по Україні на бензин А-92 у кількості 880 літрів (88 шт. талонів 10 літрів); г) талонів (картків) на газ скраплений у кількості 2000 літрів (100 шт. по 20 літрів).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСТАНДАРТ" на користь Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

На виконання рішення Господарського суду Одеської області від 12.05.2021, яке набрало законної сили 26.09.2022, видано відповідні накази.

05.01.2023 за вх.№2-19/23 Господарським судом Одеської області одержано заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про встановлення чи зміну порядку виконання рішення, в якому останній просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення господарського суду Одеської області від 25.10.2022 у справі № 916/2296/21 із зобов`язання вчинити певні дії на стягнення грошових коштів шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСТАНДАРТ" на користь Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" сплачених за паливні картки грошових коштів в розмірі 482 755, 20 грн.

В обґрунтування заяви приватний виконавець посилається на те, що виконати рішення Господарського суду Одеської області № 916/2296/21 від 25.10.2022 в тому вигляді, в якому воно прийнято на сьогоднішній день неможливо, про що боржником повідомлено виконавця у листі від 21.11.2022 №21/11-1.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.01.2023 заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича призначено до розгляду у судовому засіданні на 25.01.2023 об 11:00, з повідомленням учасників справи та приватного виконавця про судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.01.2023 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за вх.№ 1867/23від 19.01.2023

У судовому засіданні 25.01.2023 представник приватного виконавця наполягав на задоволенні заяви щодо зміни способу і порядку виконання рішення суду.

Представник позивача (стягувача) у судовому засіданні 25.01.2023 не заперечував проти задоволення заяви приватного виконавця щодо зміни способу і порядку виконання рішення суду.

Представник відповідача (боржника) у судовому засіданні 25.01.2023 підтримав вимоги заяви приватного виконавця щодо зміни способу і порядку виконання рішення суду.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У ст. 326 ГПК України також встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження, у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України „Про виконавче провадження, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 713/1062/17 та постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі № 6-1829цс15.

Господарський суд зауважує, що необхідною та обов`язковою умовою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є факт існування обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В якості доказів, що підтверджують неможливість виконання судового рішення у спосіб та порядок, який встановлений цим рішенням, приватний виконавець надав до суду лист боржника від 21.11.2022 за вих. № 21/11-1, яким останній повідомив приватного виконавця про те, що боржник не має можливості продовжити термін дії невикористаних талонів (карток), придбаних згідно Договору постачання скрапленого газу, дизельного палива, бензину автомобільного за № 357 СМТП від 05.06.2019, та просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, із зобов`язання вчинити певні дії на стягнення грошових коштів в розмірі 482 755,20 гри., що складають загальну вартість коштів, сплачених за паливні талони.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hor№sby v. Greece), від 19.03.1997 р., п. 40, Reports of Judgme№ts a№d Decisio№s 1997-II). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.2005 р. у справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01, п. 84). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці (рішення від 17.05.2005 р. у справі "Чіжов проти України" п. 40, заява N 6962/02). Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Comi№gersoll S. A." проти Португалії", заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

Окрім того, вирішуючи справу Шмалько проти України Європейський суд з прав людини в п. 43 свого рішення від 20.07.2004р. дійшов наступного висновку: Суд наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду однієї зі сторін. Було б незрозуміло, як би стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Також, як зазначив Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012, за практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що боржник не ухиляється від виконання рішення суду від 25.10.2022, проте виконати його в такий спосіб, який визначено у даному рішенні неможливо, та стягувач не заперечує проти виконання цього рішення боржником в іншій спосіб, ніж встановлено відповідним судовим рішенням, господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви приватного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення Господарського суду Одеської області від 25.10.2022 по справі №916/2296/21.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича за вх.№2-19/23 від 05.01.2023 задовольнити.

2.Змінити спосіб і порядок виконання рішення Господарського суду Одеської області №916/2296/21 від 25.10.2022 із зобов`язання вчинити певні дії на стягнення грошових коштів, шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОСТАНДАРТ» () на користь Публічного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» () сплачених за паливні картки грошових в розмірі 482 755 (чотириста вісімдесят дві тисячі сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 20 коп.

Ухвала набирає чинності 25.01.2023р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 27.01.2023р.

Суддя Смелянець Ганна Євгенівна