СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Харків Справа № 905/942/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Ламанової А.В.

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача 1 - не з`явився;

від відповідача 2 - не з`явився;

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вх. № 1511Д)

на ухвалу Господарського суду Донецької області від 29.11.2022, постановлену суддею Черновою О.В. (повний текст складено та підписано 29.11.2022),

у справі № 905/942/22

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»,

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Фарм №1»,

відповідача 2: ОСОБА_1 ,

про стягнення 748766,88 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» б/н від 20.10.2022 про забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось з апеляційною скаргою (вх. № 1511Д), в якій просить:

- поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі 905/942/22,

- скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі 905/942/22,

- ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову та накласти арешт на наступне майно, яке належить відповідачу 2, а саме: нежитлові приміщення № 22-1 по №22-6, загальною площею: 55.8 кв.м., за адресою: Львівська область, м. Львів, вулиця Городоцька, будинок 82; транспортні засоби: SKODA OKTAVIA 2013 року випуску (об`єм (потужність) двигуна см3 1595) та MITSUBISHI LANCER 2007 року випуску (об`єм (потужність) двигуна 1584.

В обґрунтування вказує, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки фактичним обставинам справи, не врахував необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності, забезпечення збалансованості інтересів сторін наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом судового спору, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів і постановив незаконну ухвалу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2022 у справі № 905/942/22 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 поновлено Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі № 905/942/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі № 905/942/22. Встановлено учасникам справи строк до 16.01.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв та клопотань до 16.01.2022. Призначено справу до розгляду на 19.01.2023 о 12:15 год.

11.01.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Фарм №1» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 310), в якому останній просив апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у справі № 905/942/22 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 залишити без змін.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направленням копії ухвали суду від 27.12.2022 на поштову та електронну адресу останніх.

Крім того, з метою належного повідомлення учасників справи на веб-сайті «Судова влада України» здійснено публікацію ухвали Східного апеляційного господарського суду від 27.12.2022.

Відповідно до ч. 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників учасників справи, у зв`язку з чим, переходить до її розгляду по суті.

Згідно з ч. 1 статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до ч. 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

28.11.2022 на адресу Господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Фарм №1», ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості в розмірі 748766, 88 грн, з яких 690532, 02 грн заборгованість за кредитом; 58234, 86 грн заборгованість за відсотками з користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 1 умов кредитного договору №MRVKLOK116506 від 17.05.2021, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 748766, 88 грн. Кредитний договір №MRVKLOK116506 від 17.05.2021 забезпечений порукою відповідно до договору поруки №MRVKLOK116506/DP від 17.05.2021, який укладено між позивачем та відповідачем 2. З огляду на таке, позивач звернувся до суду з вимогою про солідарне стягнення заборгованості, що утворилася за спірним кредитним договором.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову б/н від 20.10.2022.

В обґрунтування такої заяви позивач зазначає, що відповідач 2 є власником нежитлових приміщень № 22-1 по №22-6, загальною площею: 55.8 кв.м., за адресою: Львівська область, м. Львів, вулиця Городоцька, будинок 82; та власником транспортних засобів: SKODA OKTAVIA 2013 року випуску (об`єм (потужність) двигуна см3 1595) та MITSUBISHI LANCER 2007 року випуску (об`єм (потужність) двигуна 1584), що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна щодо суб`єкта, Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів. Позивач стверджує, що відчуження зазначеного майна на користь третіх осіб до моменту відкриття виконавчого провадження може унеможливити виконання рішення суду у цій справі, та, враховуючи ухилення відповідача 1 від свого обов`язку щодо задоволення вимог кредитора, існує реальний ризик ускладнення виконання рішення суду. Також позивач зазначає, що після накладення арешту на майно відповідача 2, останній ніяким чином не буде обмежений у вільному та безперешкодному володінні та користуванні зазначеним майном, що унеможливлює нанесення будь-яких збитків відповідачу 2.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» б/н від 20.10.2022 про забезпечення позову.

Мотивуючи вказану ухвалу суд першої інстанції вказав, що позивачем не доведено, що у відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФАРМ №1» та ОСОБА_1 , відсутні грошові кошти або інше майно, що може у подальшому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 1, 2 статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

За змістом наведених норм, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Забезпечення позову по суті - це тимчасові обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача чи інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача та недопущення в разі задоволення позову немайнового характеру істотного утруднення чи неможливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача чи інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, а також у здійсненні ефективного захисту або поновленні порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 136 ГПК України, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову чи забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Водночас, адекватність заходів забезпечення позову, що застосовуються господарським судом, визначається їх відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві чи іншим особам вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Положення статті 136 ГПК України пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статей 73,74 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Отже, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень при виконанні судового рішення, забезпеченні ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом залежно від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Так, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову або унеможливлення ефективного захисту чи поновлення прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В даному випадку позивачем подано позов про стягнення солідарно з відповідача 1, 2 заборгованості за неналежне виконання відповідачем 1 умов кредитного договору № MRVKLOK116506 від 17.05.2021 у розмірі 748766, 88 грн, з яких 690532, 02 грн заборгованість за кредитом; 58234, 86 грн заборгованість за відсотками з користування кредитом.

Відповідач 2 є поручителем за виконання відповідачем 1 умов кредитного договору № MRVKLOK116506 від 17.05.2021, що випливає з укладеного договору поруки № MRVKLOK116506 від 17.05.2021.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що відповідач 2 (поручитель) володіє нежитловим приміщенням № 22-1 по 22-6, загальною площею 55,8 кв.м., за адресою Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, 82.

Крім того, відповідно до витягу з Єдиного реєстру Міністерства внутрішніх справ вбачається, що у власності відповідача 2 (поручителя) перебувають транспорті засоби - SKODA OKTAVIA 2013 року випуску (об`єм (потужність) двигуна см3 1595) та MITSUBISHI LANCER 2007 року випуску (об`єм (потужність) двигуна 1584).

Позивач наголошує, що відчуження зазначеного майна на користь третіх осіб до моменту відкриття виконавчого провадження може унеможливити виконання рішення у даній справі.

Втім, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення відповідачем 2 дій, спрямованих на фактичне відчуження належного йому майна.

Також матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем 2 умисних дій, які спрямовані на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі.

Доводи заявника у даному випадку є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, що не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду по даній справі.

Саме лише посилання на можливе ухилення від виконання зобов`язань за договором та наявну заборгованість, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим, підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим, апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вх. № 1511Д) задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі № 905/942/22 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати за її подання покладаються судом на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вх. № 1511Д) залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 29.11.2022 у справі № 905/942/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.01.2023.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін