ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2023 р. Справа № 927/528/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Корсака В.А.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Майборода А.Л.

від відповідача: Борисович О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2022 (повний текст рішення складено та підписано 14.10.2022) (суддя Моцьор В.В.)

у справі № 927/528/22 Господарського суду Чернігівської області

за позовом Товариства з обмежено відповідальністю "Чернігівгаз Збут"

до Військової частини НОМЕР_1

про стягнення 350 724,74 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Товариство з обмежено відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (далі - ТОВ "Чернігівгаз Збут", позивач) звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач) про стягнення 277 524,79 грн заборгованості, 129,23 грн пені, 49 767,10 грн втрат від інфляції, 3 876,88 грн трьох відсотків річних та 19 426,74 грн штрафу.

2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 60АР147-610-21 про постачання електричної енергії споживачу від 15.11.2021 з оплати за спожиту електроенергію, у зв`язку з чим позивач стверджує про наявність заборгованості за грудень 2021 року в розмірі 277 524,79 грн, яку заявлено до стягнення. Крім суми основного боргу, позивачем також заявлено до стягнення 129,23 грн пені, нарахованої з 03.02.2022 по 30.06.2022, 49 767,10 грн втрат від інфляції, нарахованих за період з 01.02.2022 по 30.06.2022, 3 876,88 грн трьох відсотків річних, нарахованих за період з 03.02.2022 по 30.06.2022 та 19 426,74 грн штрафу в розмірі 7 % від суми боргу за прострочення понад 30 днів за розрахунковий період - грудень 2021 року.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

3. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2022 у справі № 927/528/22 позовні вимоги ТОВ "Чернігівгаз Збут" задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача борг у сумі 277 524,79 грн та судовий збір у сумі 4 162,87 грн. У частині стягнення 129,23 грн пені, 19 426,74 грн штрафу, 49 767,10 грн втрат від інфляції, 3 876,88 грн 3 % річних відмовлено.

4. Суд першої інстанції зазначив, що відповідачем у листопаді 2021 року - січні 2022 року спожито 391 520 кВт/год електроенергії та проведено розрахунки з оплати електричної енергії, отриманої в обсязі 312 000 кВт/год на суму 1 088 880,00 грн. Таким чином, не оплаченою залишилась вартість спожитої електроенергії в сумі 277 524,79 грн в обсязі 79 520 кВт/год.

5. Разом з тим, на підставі наявних у матеріалах справи доказів місцевим господарським судом встановлено, що отримана електроенергія в обсязі 79 520 кВт/год на суму 277 524,79 грн є електроенергією, отриманою без достатньої правової підстави, а не на підставі договору № 60АР147-610-21 про постачання електричної енергії споживачу від 15.11.2021.

6. Надавши правову кваліфікацію спірних відносин, що склались між сторонами, за результатами дослідження та оцінки усіх обставин справи, керуючись положеннями ст. 8, ч. 3 ст. 670 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), враховуючи встановлення судом факту отримання відповідачем спірної електричної енергії у сумі 277 524,79 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що саме ця сума має бути стягнута з відповідача на користь позивача як така, що без належної правової підстави утримується відповідачем в якості плати за отриману електричну енергію.

7. Встановивши, що електроенергія на суму 277 524,79 грн отримана відповідачем без достатньої правової підстави, а не на підставі договору № 60АР147-610-21 про постачання електричної енергії споживачу від 15.11.2021, місцевий господарський суд дійшов висновків про безпідставність нарахування відповідачем та заявлення до стягнення сум пені та штрафу за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором та, відповідно, про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення пені та штрафу.

8. Щодо позовних вимог про стягнення втрат від інфляції та трьох процентів річних, суд першої інстанції зазначив, що приписи ч. 1 ст. 1212 ЦК України встановлюють обов`язок набувача безпідставно отриманого майна повернути таке майно відповідній особі, причому обов`язок з повернення такого майна виникає з моменту, коли особа дізналася про безпідставність одержання цього майна.

9. З огляду на те, що тільки під час розгляду справи було встановлено, що сума 277 524,79 грн утримується відповідачем без достатньої правової підстави, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог про стягнення 49 767,10 грн втрат від інфляції за період з 01.02.2022 по 30.06.2022 та 3 876,88 грн 3 % річних за період з 03.02.2022 по 30.06.2022, оскільки період нарахування не охоплює моменту встановлення даного факту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

10. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2022 у справі № 927/528/22, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати вказане рішення та постановити інше про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ "Чернігівгаз Збут" про стягнення коштів.

11. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що оскаржуване рішення суду є таким, що прийняте при неповному встановленні обставин справи та ухвалене без додержання норм матеріального права.

12. Так, за доводами скаржника, факт споживання електричної енергії в об`ємі 79 520 кВт на суму 277 524,79 грн без достатньої правової підстави Військовою частиною НОМЕР_1 не є підтвердженим належними доказами, рахунків на її оплату відповідачем не отримувалось, доказів направлення таких рахунків на адресу відповідача позивачем не надавалось.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

13. Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2022 справу № 927/528/22 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

14. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2022 у справі № 927/528/22; розгляд апеляційної скарги призначено на 17.01.2023 о 10:45; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 26.12.2022.

15. У зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2023 № 09.1-08/112/23 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 927/528/22.

16. Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2023 для розгляду справи № 927/528/22 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Корсак В.А., Ходаківська І.П.

17. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2023 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, суддів Корсака В.А., Ходаківської І.П. апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2022 у справі № 927/528/22 прийнято до провадження; постановлено розгляд справи здійснювати за раніше визначеними датою та часом - 17.01.2023 о 10:45.

Позиції учасників справи

18. ТОВ "Чернігівгаз Збут" у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 заперечує і просить суд відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Явка представників учасників справи

19. У судове засідання 17.01.2023 з`явились представники позивача та відповідача.

20. Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

21. Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував і просив суд відмовити в її задоволенні.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

22. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 17.06.2020 № 1119 ТОВ "Чернігівгаз збут" () видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

23. 15.11.2021 між Військовою частиною НОМЕР_1 (Споживач) та ТОВ "Чернігівгаз Збут" (Постачальник) укладено договір № 60АР147-610-21 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) з додатками (а.с. 13-20).

24. Також сторонами укладено до Договору додаткову угоду № 1 від 28.12.2021 та додаткову угоду № 2 від 21.01.2022 щодо продовження строку дії.

25. Цей Договір про постачання електричної енергії споживачу встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу Постачальником електричної енергії та укладений сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України (п. 1.1 Договору).

26. Умови Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, а також Закону України "Про публічні закупівлі" (зі змінами) (п. 1.2 Договору).

27. За цим Договором Постачальник продає товар Електрична енергія, 09310000-5 - Електрична енергія за ДК 021:2015 Єдиного закупівельного словника Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії згідно з умовами цього Договору (п. 2.1 Договору).

28. Очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 становить 260 000 кВт/год (п. 2.4 Договору).

29. Додатковою угодою № 2 від 21.01.2022 доповнено п. 2.4 Договору новим абзацом, згідно з яким планові обсяги постачання електричної енергії на 2022 рік по місяцях: січень - 45 000 кВт/год; лютий - 7 000 кВт/год.

30. Згідно з п. 5.2 Договору сума Договору складає 907 400,00 грн з ПДВ.

31. Додатковою угодою № 2 від 21.01.2022 п. 5.2 Договору доповнено новим абзацом, згідно з яким у відповідності до законодавства, що регулює відносини на ринку електричної енергії, та відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" сторони дійшли згоди збільшити суму Договору на 2022 рік, відповідно до затверджених видатків, на 181 480,00 грн, що не перевищує 20 % від суми Договору.

32. Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору (п. 5.1 Договору).

33. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п. 5.3 Договору).

34. Ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи): ціна за 1 кВт/год електричної енергії за цим Договором становить 2,90834 грн без ПДВ, ПДВ - 0,58166 грн, разом з ПДВ - 3,49 грн (п. 1 Комерційної пропозиції).

35. Відповідно до п. 5.8 Договору Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати, що не визначена цим Договором.

36. Згідно з п. 5.9 Договору обсяг споживання товару по кожному об`єкту споживання Споживача визначається на підставі даних комерційного обліку. Організація порядку здійснення комерційного обліку споживання електричної енергії Споживачем здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 та інших нормативно-правових актів України.

37. Пунктом 5.10 Договору визначено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

38. Відповідно до п. 5.11 Договору протягом 10 робочих днів місяця наступного за місяцем постачання Постачальником складається акт приймання-передачі електричної енергії та надається Споживачу. Споживач зобов`язаний розглянути та підписати вказаний акт у строк, що не перевищує 5 робочих днів, або дати вмотивовану відмову від підписання такого акта, у цей же строк.

39. Споживач зобов`язаний сплатити вартість поставленої (спожитої) електричної енергії на підставі акта приймання-передачі електричної енергії та виставленого Постачальником ку у відповідності до акта приймання-передачі електричної енергії за фактично спожиту електроенергію за обліковий календарний місяць згідно з даними обліку Споживача, не пізніше 20 календарних днів після отримання рахунку, з урахуванням п. 5.2 даного Договору (п. 5.12 Договору).

40. Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 10 лютого 2022 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків (п. 13.1 Договору в редакції додаткової угоди № 1 від 28.12.2021).

41. У заяві-приєднанні до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток № 1 до Договору), зокрема, у розділі "Персоніфіковані дані Споживача" безпосередньо Споживачем вказано оператора системи, з яким Споживач уклав договір розподілу електричної енергії, - АТ "Чернігівобленерго", а також зазначено адреси об`єктів та ЕІС-коди точок комерційного обліку за об`єктами споживання.

42. Позивачем складено акти приймання-передачі електричної енергії: № ЧРЗ81010941 від 30.11.2021 на суму 454 872,64 грн; № ЧРЗ81011840 від 31.12.2021 на суму 783 990,11 грн; № ЧРЗ82000105 від 31.01.2022 на суму 127 542,04 грн, всього на суму 1 366 404,79 грн (а.с. 23-25), які з боку відповідача підписані без зауважень та заперечень.

43. Позивачем виставлено рахунки на оплату № 61003723 на суму 454 872,674 грн; № 61003982 на суму 783 990,11 грн; № 62000162 на суму 127 542,04 грн (а.с. 26-28).

44. Платіжними дорученнями № 2807 від 21.12.2021, № 2955 від 29.12.2021, № 194 від 28.02.2022, № 527 від 27.05.2022 відповідачем здійснено оплату на загальну суму 1 088 880,00 грн (а.с. 29-32).

45. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач послався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за отриману електроенергію у розмірі 277 524,79 грн.

46. Відповідач, у свою чергу, у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях зазначив, що позивачем надано відповідачу, зокрема, акт приймання-передачі електричної енергії № ЧРЗ81011028 від 28.12.2021, згідно з яким відповідачем спожито у грудні 2021 року 129 664 кВт/год електричної енергії на суму 452 527,36 грн. Рахунок на оплату № 61003847 на суму 452 527,36 грн, виставлений позивачем, фактично оплачено відповідачем згідно з платіжним дорученням № 2955 від 29.12.2021. Розмір зобов`язань за Договором складає 1 088 880,00 грн. Зобов`язання сторін на суму 1 088 880,00 грн було фактично виконано та оплачено, заборгованість у відповідача перед позивачем відсутня.

47. Позивач у своїх письмових поясненнях, наданих суду першої інстанції, вказав, що на підставі письмової заяви відповідача вих. № 1732 від 17.12.2021/вх. № СЛ-4345-14701-1221 від 20.12.2021, для можливості закриття бюджетного року, дотримуючись залишку коштів у Договорі, позивачем було надано відповідачу проміжний акт приймання-передачі електричної енергії за грудень 2021 року № ЧРЗ81011028 на суму 452 527,36 грн, обсяг споживання 129 664 кВт. Факт споживання за грудень 2021 року склав 224 639 кВт на суму 783 990,11 грн, про що відповідачу було надано акт приймання-передачі електричної енергії № ЧР381011840 від 31.12.2022.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

48. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

49. Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

50. Згідно з ч.ч. 1, 2, 7 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

51. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

52. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

53. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

54. Укладений між сторонами договір є договором постачання електричної енергії.

55. Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

56. Згідно зі ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

57. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

58. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

59. За статтею 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

60. Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

61. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

62. З Договору, додатків та додаткових угод до нього вбачається, що сторони обумовили обсяг поставки електричної енергії, а саме 312 000 кВт/год (260 000 кВт/год + 45 000 кВт/год + 7 000 кВт/год), вартість 1 кВт/год - 3,49 грн, суму Договору - 1 088 880,00 грн (907 400,00 грн + 181 480,00 грн) та строк дії Договору - з моменту підписання (15.11.2021) до 10.02.2022 включно.

63. Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, позивачем у листопаді 2021 року - січні 2022 року проведено відпуск електричної енергії на об`єкти відповідача, про що складено відповідні акти, підписані сторонами. Для оплати відпущеної електричної енергії відповідачу виставлено рахунки за електричну енергію.

64. Так, відповідно до актів приймання-передачі електричної енергії № ЧРЗ81010941 від 30.11.2021, № ЧРЗ81011840 від 31.12.2021, № ЧРЗ82000105 від 31.01.2022 та рахунків на оплату № 61003723, № 61003982, № 62000162 відповідачем у листопаді 2021 року - січні 2022 року спожито 391 520 кВт/год електроенергії.

65. Відповідачем проведено розрахунки з оплати електричної енергії в обсязі 312 000 кВт/год на суму 1 088 880,00 грн, тобто в обсязі, визначеному Договором.

66. Не оплаченою залишилась вартість спожитої електричної енергії в сумі 277 524,79 грн в обсязі 79 520 кВт/год.

67. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що у відповідача існує заборгованість за спожиту електроенергію за грудень 2021 року на підставі Договору, яку просить суд стягнути.

68. З урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що отримана електрична енергія в обсязі 79 520 кВт/год на суму 277 524,79 грн є електричною енергією, що отримана без достатньої правової підстави, а не на підставі Договору.

69. Водночас, виходячи з принципу судочинства jura novit curia - "суд знає закони", неправильна юридична кваліфікація позивачем спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Отже, суд під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін та, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц та у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 06.11.2019 у справі № 905/2419/18, від 13.02.2020 у справі № 921/109/19.

70. Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17.

71. Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

72. Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

73. Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Такі правові висновки наведено в постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 915/940/18.

74. З огляду на викладене, керуючись принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність, і принципом jura novit curia, місцевим господарським судом надано правову кваліфікацію спірних відносин, що склались між сторонами, за результатами дослідження та оцінки усіх обставин справи.

75. Так, випадки набуття майна або його збереження без достатньої правової підстави врегульовані статтею 1212 ЦК України.

76. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18.

77. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

78. Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Така правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 915/940/18.

79. Сторонами не спростовано, що постачання спірної електричної енергії відбулося поза межами договірних відносин.

80. Електрична енергія споживається в момент її отримання, а тому не може бути повернута.

81. Оскільки спожита відповідачем спірна електрична енергія не може бути повернутою Споживачем Постачальнику в натурі, відповідач повинен відшкодувати позивачу її вартість.

82. З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним застосування місцевим господарським судом приписів ч. 2 ст. 1213 ЦК України.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними в постанові від 29.05.2019 у справі № 906/567/18.

83. Щодо вартості спожитої електричної енергії, апеляційний господарський суд враховує, що позивачем у позовній заяві таку вартість визначено, виходячи з ціни - 3,49 грн за 1 кВт/год з ПДВ, яка відповідає ціні, зазначеній в наведених вище актах приймання-передачі електричної енергії, підписаних сторонами без зауважень.

84. Відповідач не надав суду доказів того, що сторони погоджували між собою іншу, ніж заявлена в позові, ціну на електричну енергію, спожиту у спірний період.

85. За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що саме заявлена позивачем сума в розмірі 277 524,79 грн має бути стягнута з відповідача у відшкодування позивачу вартості спожитої електричної енергії поза Договором.

86. Крім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення пеню, втрати від інфляції, три відсотки річних та штраф.

87. Частиною другою статті 193 ГК України передбачено, що порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

88. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

89. Як визначено ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

90. Частинами 1, 2 статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

91. Відтак, неустойка поділяється на ту, яка встановлена законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі).

92. Позивач у позовній заяві просив суд стягнути 129,23 грн пені за період з 03.02.2022 по 30.06.2022 та 19 426,74 грн штрафу, посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за Договором щодо оплати поставленої позивачем електричної енергії на суму 277 524,79 грн не виконав у строк, визначений у Договорі.

93. Суми пені та штрафу розраховані позивачем на підставі пункту 6 Комерційної пропозиції, що є додатком до Договору, згідно з якою у разі порушення Споживачем строків оплати, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0,1 відсотка несплаченої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково штраф у розмірі 7 % від суми боргу.

94. Оскільки, як встановлено вище, електрична енергія на суму 277 524,79 грн отримана відповідачем без достатньої правової підстави, а не на підставі Договору, місцевий господарський суд дійшов висновку про безпідставне нарахування відповідачу та заявлення до стягнення пені та штрафу за неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором.

95. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

96. Розглядаючи позовні вимоги про стягнення втрат від інфляції та трьох процентів річних, суд першої інстанції зазначив, що приписи ч. 1 ст. 1212 ЦК України встановлюють обов`язок набувача безпідставно отриманого майна повернути таке майно відповідній особі, причому обов`язок з повернення такого майна виникає з моменту, коли особа дізналася про безпідставність одержання цього майна.

97. Посилаючись на те, що факт утримання відповідачем суми 277 524,79 грн без достатньої правової підстави встановлений лише під час розгляду даної справи в суді, місцевий господарський суд дійшов висновків про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 49 767,10 грн втрат від інфляції за період з 01.02.2022 по 30.06.2022 та 3 876,88 грн 3 % річних за період з 03.02.2022 по 30.06.2022, оскільки період нарахування не охоплює моменту встановлення даного факту.

98. За таких обставин, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення 129,23 грн пені, 19 426,74 грн штрафу, 49 767,10 грн втрат від інфляції та 3 876,88 грн 3 % річних задоволенню не підлягають.

99. У силу приписів ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

100. Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, в частині висновків суду щодо позовних вимог про стягнення пені, штрафу, втрат від інфляції та 3 % річних скаржником доводів не наведено.

101. Судом апеляційної інстанції при перегляді оскаржуваного рішення місцевого господарського суду в частині позовних вимог про стягнення пені, штрафу, втрат від інфляції та 3 % річних не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

102. Відтак, перевіривши наявні у матеріалах справи докази, здійснені позивачем розрахунки, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції в цій частині.

103. Щодо доводів апеляційної скарги про те, що рахунків на оплату спірної електричної енергії відповідачем не отримувалось, доказів направлення таких рахунків на адресу відповідача позивачем не надавалось, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що надсилання/не надсилання позивачем та отримання/неотримання відповідачем відповідного рахунку на оплату у даному випадку не має правового значення, оскільки судом встановлено факт виникнення у відповідача обов`язку у зв`язку з набуттям майна без достатніх правових підстав, а не на підставі Договору. Отже, обов`язок відповідача відшкодувати вартість спірної електричної енергії не пов`язаний з виставленням позивачем рахунку та отриманням такого рахунку відповідачем.

104. У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

105. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

106. Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

107. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2022 у справі № 927/528/22 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати

108. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.10.2022 у справі № 927/528/22 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 23.01.2023.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді В.А. Корсак

І.П. Ходаківська