ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2023м. ДніпроСправа № 904/3906/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Бориспільської окружної прокуратури Київської області, м.Бориспіль Київська область в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області, с.Циблі Бориспільський район Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м.Дніпро

про визнання недійсним договору в частині включення до ціни договору та стягнення безпідставно сплаченої суми

Представники:

Прокурор: Деркач І.П., посвідчення № 09.11.2021

Від Позивача: представник не з`явився

Від Відповідача: представник не з`явився

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Бориспільська окружна прокуратура Київської області, м.Бориспіль Київська область в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області (далі-Позивач) 02.11.2022 року звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (далі-Відповідач), в якому просить суд:

визнати недійсним підпункт 3.2 пункту 3 Розділу «Ціна договору» Договору поставки №57 від 17.03.2022, укладеного між Виконавчим комітетом Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (), в частині включення до Договору податку на додану вартість у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» () на користь Виконавчого комітету Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області () безпідставно набуті кошти, які надмірно сплачені за Договором №57 від 17.03.2022, як податок на додану вартість в розмірі 16250 (шістнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень шляхом зарахування їх на розрахункові рахунки (3250,00 грн - реквізити для сплати: р/р НОМЕР_1 КПК 0218220 КЕКВ 2210) та (13000,00 грн - реквізити для сплати: р/р НОМЕР_2 КПК 0218240 КЕКВ 2282);

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» () на користь Київської обласної прокуратури сплачений судовий збір у сумі 4962 грн (01601, м.Київ, бул. Лесі Українки, 27/2): отримувач - Київська обласна прокуратура; код ЄРДПОУ 02909996; банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ; МФО 820172; рахунок отримувача UА0015641.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №57 від 17.03.2022 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

04.11.2022 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив підготовче судове засідання на 29.11.2022 о 10:00 год.

29.11.2022 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 13.12.2022 об 10:15 год.

13.12.2022 ухвалою суд відклав підготовче засідання на 27.12.2022 об 10:45 год.

27.12.2022 ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 19.01.2023 о 11:00год.

Позивач та Відповідач в судові засідання призначені на 29.11.2022, 13.12.2022, 27.12.2022 та 19.01.2023 року не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (арк.с. 93, 94, 112). Ухвали суду від 04.11.2022, 29.11.2022, 13.12.2022 та 27.12.2022 були направлені судом на електронну адресу Позивача - та Відповідача - , що підтверджується довідками про доставку електронного листа (арк.с. 54, 56, 60, 61, 113). 21.12.2022 представник Позивача надіслав заяву, в якій просить суд проводити слухання справи без участі представника. Всі позовні вимоги підтримує і просить задовольнити.

3. Позиції інших учасників справи

Заперечення проти позову від Відповідача не надійшли.

17.01.2023 року канцелярія суду зареєструвала пояснення прокурора в порядку ст. 42 ГПК України (арк.с. 100-103) щодо суті спору.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

17.03.2022 року між Виконавчим комітетом Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області (далі-Покупець) та Товариством обмеженої відповідальності «Лівайн Торг» (далі - Постачальник) укладено Договір на закупівлю палива №57 (далі - Договір) (арк.с. 17-19).

Відповідно до умов пункту 1 Договору, ТОВ «Лівайн Торг» приймає на себе зобов`язання передати Виконавчому комітету Циблівської сільської ради у власність, Товар - бензин А-95, дизпаливо Energy, в кількості - згідно накладних на товар. Відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997.

Згідно з підпунктом 3.2 пункту 3 Договору загальна сума Договору становить 150 000 грн, у тому числі ПДВ 25 000 грн.

В Додатку №1 до Договору №57 від 17.03.2022 «Специфікація» зазначено, що Постачальник передає Замовнику 2000 л бензину А-95 та 1750 л дизпалива Energy на загальну суму 150 000 грн, у тому числі ПДВ 25 000 грн (арк.с. 20).

Відповідно пункту 4 Договору, оплата здійснюється в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Лівайн Торг» в день виписки рахунку-фактури та накладної на Товар.

Відповідно пункту 9 Договору, усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до законодавства України.

Даний Договір діє до 31.12.2022 року (п. 10.2. Договору).

Виконавчим комітетом Циблівської сільської ради 21.03.2022 проведено оплату Товару, згідно видаткової накладної №0079/0000750 від 17.03.2022 на загальну суму 150 000 грн., у тому числі ПДВ 25 000 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №348 від 21.03.2022 на суму 120 000 грн, у тому числі ПДВ 20000 грн та №347 від 21.03.2022 на суму 30000 грн, у тому числі ПДВ 5000 грн (арк.с. 23, 24).

У накладній №0079/0000750 від 17.03.2022 визначено 20% ПДВ в сумі 25 000 грн.

Виконавчим комітетом було отримано скретч-картки номіналом 10 л, 20 л, 40 л, 60 л в кількості 225 штук на отримання 2000 літрів бензину А-95 та 1750 літрів дизпалива Energy, що підтверджується підписаною специфікацією №0078/0000750-С (арк.с. 27).

Як зазначає прокуратура в позові, правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначені у Законі України «Про публічні закупівлі». Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. Згідно ч. 1 ст. 5 Законі України «Про публічні закупівлі», до основних принципів публічних закупівель віднесено зокрема, їх максимальна економія та ефективність.

Статтею 193 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах 20, 0, 7 та 14 відсотків.

Згідно ст. 194 ПК України, операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 і 14 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті «а» пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною. Податок становить 20 відсотків, 7 і 14 відсотків бази оподаткування та додається до ціни товарів/послуг.

У той же час, Законом України № 2120-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» підрозділ 2 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України доповнено пунктом 82, згідно якого на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, операції з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України бензинів моторних, важких дистилятів та скрапленого газу, що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД, визначеними підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, на які згідно з пунктом 41 підрозділу 5 цього розділу встановлено ставку акцизного податку у розмірі 0,00 євро за 1000 літрів, а також нафти або нафтопродуктів сирих, одержаних з бітумінозних порід (мінералів), що класифікуються за кодами УКТ ЗЕД 2709 00 10 00 та 2709 00 90 00, оподатковуються за ставкою у розмірі 7 відсотків. Вказані зміни набрали чинності із 17.03.2022.

Таким чином, товар - бензин А-95 у кількості 2000 л та дизельне паливо у кількості 1750 л, що є предметом договору поставки №57 від 17.03.2022, відповідно до вимог законодавства, яке чинне на момент укладення цього договору та здійснення оплати за ним, віднесено до товарів, які на час укладення цього договору оподатковуються за ставкою у розмірі 7 відсотків.

Фактичне постачання товару за договором поставки №57 від 17.03.2022 ТОВ «Лівайн Торг» здійснене після набрання чинності Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

З наведеного вбачається, що включення до вартості товару - бензину А-95 у кількості 2000 л та дизельного палива у кількості 1750 л згідно з договором поставки № 57 від 17.03.2022 податку на додану вартість у розмірі 20 %, що становить 25 000,00 грн, та подальша його сплата постачальнику не відповідає вимогам пункту 82 підрозділу 2 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України, згідно якого поставка вказаного товару повинна оподатковуватися за ставкою 7 %.

Відповідно до розрахунку, який наведено в листі Виконавчого комітету Циблівської сільської ради від 23.09.2022 № 57 (арк.с. 39), встановлено наступне:

загальна сума договору становить 150000,00 грн. у т.ч. ПДВ 20% 25000,00 грн., а саме:

- бензин А-95 у кількості 2000 л (ціна за 1 л бензину без ПДВ становить -33,333333 грн., а з ПДВ 40,0000 грн.) загальна вартість бензину без ПДВ - становить 66666,67 грн., вартість з ПДВ становить 80000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% становить 13333,33 грн.

- дизпаливо Energy закуплено 1750 л (ціна за 1 л становить: без ПДВ -33,333333 грн., з ПДВ 40,0000 грн.; загальна вартість дизпалива без ПДВ - становить 58333,33 грн., вартість з ПДВ становить 70000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% становить 11666,67 грн.

З урахуванням ПДВ 7%, загальна сума договору повинна становити 133 750 грн. у т.ч. ПДВ 8750 грн., а саме:

- бензин А-95 загальна вартість бензину без ПДВ - становить 66666,67 грн., вартість з ПДВ повинна становити 71 333,34 в т.ч. ПДВ 7% 4666,67 грн.

- дизпаливо Energy загальна вартість дизпалива без ПДВ - становить 58333,33 грн., вартість з ПДВ повинна становити 62 416,66 грн., в т.ч. ПДВ 7% 4083,33 грн.

Таким чином, надмірно сплачена Замовником сума ПДВ становить 16 250,00 грн.

Виконавчий комітет Циблівської сільської ради є розпорядником бюджетних коштів та уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У зв`язку з цим, 15.06.2022 Виконавчий комітет Циблівської сільської ради спрямував на електронну пошту ТОВ «Лівайн Торг» (е-mail: ) лист за вихідним № 38 від 15.06.2022 (арк.с. 28) з вимогою щодо відшкодування на бюджетні рахунки Виконавчого комітету надмірно сплаченої суми ПДВ в розмірі 16 250 грн.

На вказаний лист ТОВ «Лівайн Торг» 15.06.2022 надіслало електронну відповідь, в якій зазначило, що нібито у розрахунковій накладній враховано ПДВ 7% (арк.с. 32).

16.06.2022 Виконавчий комітет знов спрямував на електронну пошту ТОВ «Лівайн Торг» електронне зауваження про те, що в накладній №0079/0000750 від 17.03.2022 чітко прописано 20% ПДВ і в арифметичному підрахунку сума теж відповідає 20% - 25 000 грн (арк.с. 33).

У відповідь на вказаний лист Виконавчого комітету представник Постачальника 16.06.2022 надіслав електронне повідомлення про те, що накладна для казначейства була виписана числом до 17.03.2022 та отримання було вірним (арк.с. 34).

З огляду на вказане, Виконавчий комітет Циблівської сільської ради 16.06.2022 засобами поштового зв`язку відправив рекомендованим листом на адресу ТОВ «Лівайн Торг» (адреса яка зазначена у Договорі) - вихідний лист №38 від 15.06.2022 (арк.с. 28).

Станом на вересень 2022 року відповідь від ТОВ «Лівайн Торг» не надходила, грошові кошти у сумі 16 250 грн не повернуті Виконавчому комітету Циблівської сільської ради.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

5.1. Щодо правильного визначення прокурором належних позивачів.

Відповідно до ст. 140 Конституції України, місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Статтею 327 ЦК України визначено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси тощо.

Згідно з положеннями ст. 22 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.

Згідно з ст. 26 Бюджетного кодексу України, контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів, шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень ( пункт 3 частини 1 статті 26).

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників організовують внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечують їх здійснення у своїх установах і на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери управління таких розпорядників бюджетних коштів.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про публічні закупівлі», цей Закон встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальної громади та об`єднаних територіальних громад.

З наведеного слідує, що потреби територіальної громади у певних товарах, роботах та послугах, реалізуються виключно через правовий механізм публічних закупівель.

В даному випадку, джерелом фінансування закупівель є кошти місцевого бюджету, як наслідок, оплата товару здійснена за рахунок таких коштів.

Статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Частиною 2 ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

Виконавчий комітет Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області є уповноваженим органом - розпорядником бюджетних коштів.

Правомірне та раціональне використання бюджетних коштів беззаперечно становить інтерес об`єднаної територіальної громади в особі Виконавчого комітету Циблівської сільської ради, а незаконність п.3.2 Договору поставки №57 від 17.03.2022, в частині включення до вартості товару ПДВ у сумі 25 000 грн, що становить 20% (замість 7%), на підставі якого ці кошти витрачаються, такому інтересу не відповідає.

Реалізація Виконавчим комітетом умов вказаного договору поставки в частині сплати ПДВ у розмірі 20 %, що значно перевищує встановлений законом розмір - 7 %, призводить до надмірного витрачання бюджетних коштів, що перешкоджає належним чином та у повному обсязі фінансувати першочергові потреби об`єднаної територіальної громади, підриває економічні основи місцевого самоврядування, а тому безпосередньо порушує інтереси держави.

При цьому, порушення вимог законодавства, наведені вище в якості підстав позовної заяви, мають характер не лише формального недотримання процедури проведення закупівлі, а навпаки, призвели до фактичних втрат бюджетних коштів на суму 16 250 грн., що засвідчує нераціональне та неефективне використання бюджетних коштів та становить безумовне порушення інтересів держави у бюджетній сфері.

Враховуючи, що Виконавчий комітет Циблівської сільської ради є розпорядником бюджетних коштів та уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, останній є належним позивачем у справі.

5.2. Щодо наявності підстав для звернення прокурора до суду.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеним законом.

Відповідно до статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до абзаців першого-третього частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" (надалі - Закон) наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України визначив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (постанова Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 902/594/20).

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Листом за №15/1-845вих22 від 30.09.2022 (арк.с. 90-91) скерованим в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру", Бориспільська окружна прокуратура повідомила Виконавчий комітет Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області про встановлені порушення інтересів держави внаслідок укладення Виконавчого комітету Циблівської сільської ради з ТОВ "Лівайн Торг" Договору про закупівлю палива №57 від 17.03.2022, для потреб територіальної оборони та заходів мобілізації. Згідно з підпунктом 3.2 пункту 3 Договору загальна сума Договору становить 150 000 грн, у тому числі ПДВ 20% - 25 000 грн. Проте при укладенні Договору №57 від 17.03.2022 Виконавчим комітетом Циблівської сільської ради не враховано, що з початку дії воєнного стану внесено ряд змін до Податкового, Митного кодексів України та іншого законодавства, які впливають на формування умов договорів під час проведення публічних закупівель. Так, пунктом 82 підрозділу 2 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України передбачено, що на період дії правового режиму воєнного стану операції з постачання на митній території України бензинів моторних, важких дистилятів, скрапленого газу, нафти або нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних порід, оподатковуються за ставкою у розмірі 7 %.

Виконавчий комітет Циблівської сільської ради листом від 23.09.2022 № 57 повідомив, що заходи судового захисту інтересів громади не вживались у зв`язку з тим, що установа не має фінансових можливостей для того щоб звернутися з позовом до суду і сплачувати судовий збір (арк.с. 39).

З урахуванням встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що прокурором дотримано встановленого законом порядку представництва в суді, правильно та обґрунтовано заявлено позов в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

5.3. Щодо фактичних підстав позову.

Стаття 203 ЦК України

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Стаття 215 ЦК України

1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 216 ЦК України

1. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

2. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

3. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

4. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

5. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Стаття 217 ЦК України

1. Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Стаття 1212 ЦК України

1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Стаття 1213 ЦК України

1. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

2. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Враховуючи наведені норми права, суд вважає, що в пункті 3.2 Договору поставки №57 від 17.03.2022 сума ПДВ сторонами безпідставно завищена, у зв`язку з чим, п. 3.2 Договору підлягає скасуванню, в частині включення до Договору ПДВ у розмірі 20 %, а надмірно сплачені кошти у розмірі 16250,00 грн підлягають стягненню з Відповідача.

Згідно п. 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» за загальним правилом статті 217 ЦК України правочин не може бути визнаний недійсним, якщо законові не відповідають лише окремі його частини і обставини справи свідчать про те, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної його частини. У такому разі господарський суд може визнати недійсною частину правочину. Недійсними частинами правочину визнаються за загальними правилами визнання правочинів недійсними із застосуванням передбачених законом наслідків такого визнання. Якщо недійсна частина правочину виконана будь якою із сторін, господарський суд визначає наслідки такої недійсності залежно від підстави, з якої вона визнана недійсною.

Зважаючи на те, що спірний договір був би дійсним і без включення до ціни товару податку на додану вартість у розмірі 20 %, відтак до вказаних правовідносин слід застосовувати положення ст.217 ЦК України та визнати недійсним окрему частину правочину - підпункт 3.2 пункту 3 Розділу «Ціна договору» Договору, яким до ціни договору включено податок на додану вартість у розмірі 25 000,00 грн (що становить 20 %).

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами і тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Бориспільської окружної прокуратури Київської області, м.Бориспіль Київська область в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним підпункт 3.2 пункту 3 Розділу "Ціна договору" Договору поставки №57 від 17.03.2022, укладеного між Виконавчим комітетом Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (), в частині включення до Договору податку на додану вартість у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м.Дніпро, вул.Мандриківська, 47, офіс 503, ) на користь Виконавчого комітету Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області (08454, Київська область, Бориспільський район, с.Циблі, вул.Шевченка, 41, ) безпідставно набуті кошти, які надмірно сплачені за Договором №57 від 17.03.2022, як податок на додану вартість в розмірі 16250 (шістнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень шляхом зарахування їх на розрахункові рахунки (3250,00 грн - реквізити для сплати: р/р НОМЕР_1 КПК 0218220 КЕКВ 2210) та (13000,00 грн - реквізити для сплати: р/р НОМЕР_2 КПК 0218240 КЕКВ 2282).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м.Дніпро, вул.Мандриківська, 47, офіс 503, ) на користь Київської обласної прокуратури сплачений судовий збір у сумі 4962 грн (01601, м.Київ, бул. Лесі Українки, 27/2): отримувач - Київська обласна прокуратура; код ЄРДПОУ 02909996; банк отримувача - Державна казначейська служба України м.Київ; МФО 820172; рахунок отримувача UА0015641.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27.01.2023

Суддя Н.Б. Кеся