СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Харків Справа № 905/1965/19 (905/422/22)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя Медуниця О.Є.

за участю секретаря судового засідання Семенова О.Є.

за участю представників сторін

від позивача не з`явився

від відповідача 1- представник Гримальський А.Ю. (витяг з ЄДР)

від відповідача-2 не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (вх. №1129 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 (повний текст підписано 26.08.2022 у місті Харкові) у справі № 905/1965/19 (905/422/22) суддя Зекунов Е.В

за позовом Акціонерного товариства К.Енерго

до відповідача-1 Головного управління ДПС у місті Києві

до відповідача-2 Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство К.Енерго звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача-1, Головного управління ДПС у місті Києві та відповідача-2, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у місті Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми помилково сплаченого грошового зобов`язання з земельного податку у розмірі 2238609,73 грн та з податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) у розмірі 852327,38 грн;

- стягнути з місцевого бюджету міста Києва через Головне управління Державної казначейської служби міста Києва на користь Акціонерного товариства К.Енерго надмірно сплачені грошові кошти з земельного податку у розмірі 2 238 609,73 грн та з податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) у розмірі 852 327,38 грн;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1965/19 (905/422/22) за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 у даній справі позовні вимоги Акціонерного товариства К.Енерго до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві задоволені у повному обсязі.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми помилково сплаченого грошового зобов`язання з земельного податку у розмірі 2 238 609,73 грн та з податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) у розмірі 852 327,38 грн.

Стягнуто з місцевого бюджету міста Києва через Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві на користь Акціонерного товариства К.ЕНЕРГО надмірно сплачені грошові кошти з земельного податку у розмірі 2 238 609,73 грн та з податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) у розмірі 852 327,38 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби міста Києві на користь Акціонерного товариства К.ЕНЕРГО судовий збір у сумі 46 364,05 грн та 2 481,00 грн.

Рішення господарського суду обґрунтовано тим, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс правовідносин боржника i норми законодавства про банкрутство у справах про банкрутство мають спеціальний характер щодо інших законодавчих актів України. ГУ ДПС у м.Києві, за наслідком розгляду заяви АТ К.ЕНЕРГО від 05.02.2022 мало вчинити дії направлені на повернення позивачу помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання, незалежно від наявності податкового боргу у позивача. Позивач-боржник, допустивши надмірну сплату податку та штрафних санкцій, перебуваючи в ліквідаційній процедурі, отже правомірно очікує від контролюючого органу реалізацію права платника на повернення надміру сплаченої суми грошових коштів.

Не погодившись з прийнятим рішенням відповідач, ГУ ДПС міста Києва, як ВП ДПС звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 по справі 905/1965/19 (905/422/22) та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надмірну сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку у банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно з інформаційним ресурсом ДПС України, зокрема, станом на 08.02.2022 та станом на сьогодні, у АТ «К.Енерго», за неосновним місцем обліку, обліковується податковий борг.

Таким чином, на думку апелянта, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання з земельного податку у розмірі 2238609,73 грн та з податку на нерухоме майно, (нежитлова нерухомість) у розмірі 852327,38 грн, що обліковується у АТ «К.Енерго» суперечить приписам ст. 43 Податкового кодексу України у зв`язку з існуванням вищевказаного податкового боргу за неосновним місцем обліку.

Також скаржник зазначає, що відповідно до п. 43.3, 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України встановлено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Зміст вказаної норми дає підстави для висновку, що обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру / помилково сплачених коштів є одночасна наявність наступних обставин відсутність у такого платника податкового боргу та подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати.

Скаржник стверджує, що право повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання виникло у позивача на підставі сплачених до Державного бюджету України у період 2017-2018 років. В свою чергу позивач звернувся до ГУ ДПС у м.Києві з заявами про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання та пені у розмірі 3090937,11 грн на банківські рахунки позивача лише 05.02.2022, чим порушив строк 1095 днів від дня виникнення переплати.

Відповідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.10.2022 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В., Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 у справі № 905/1965/19 (905/422/22) залишено без руху. Зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме до Східного апеляційного господарського суду надати докази сплати судового збору у розмірі 73 267,58 грн. у встановленому порядку за встановленими реквізитами.

У встановлений судом строк на адресу Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій останній надав платіжне доручення №3040 від 13.10.2022 про сплату судового збору у розмірі 73267,58 грн., що свідчить про виконання скаржником вимог ухвали суду від 01.11.2022.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 поновлено Головному управлінню ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 у справі №905/1965/19 (905/422/22). Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 у справі №905/1965/19 (905/422/22). Встановлено учасникам справи строк до 06.12.2022 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надіслання іншим сторонам у справі. Призначено справу до розгляду на 17.01.2023 року о 15:15 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №131.

02.12.2022 до Східного апеляційного господарського суду від представника позивача, адвоката Дереки Дар`ї Валеріївни надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 у справі №905/1965/19 (905/422/22) задоволено.

06.12.2022 на електрону адресу Східного апеляційного господарського суду, у строк встановлений судом, надійшов відзив від відповідача-2, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, у якому останній просить апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві (як відокремленого підрозділу ДПС України) на рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 по справі № 905/1965/19 (905/422/22) задовольнити. Рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 по справі № 905/1965/19 (905/422/22) скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «К.Енерго» відмовити в повному обсязі. Розгляд справи проводити без участі представника Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Відзив розглянутий колегією суддів та долучений до матеріалів справи.

07.12.2022 до Східного апеляційного господарського суду від представника відповідача-1, ГУ ДПС у м. Києві як ВП ДПС України Гримальського Артема Юрійовича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 у справі №905/1965/19 (905/422/22) задоволено.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 року у справі №905/1965/19 (905/422/22) скасувати, апеляційну скаргу задовольнити та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, на зв`язок в режимі відеоконференції не вийшов.

Відповідач-2 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відзиві на апеляційну скаргу просив розгляд справи проводити без участі представника Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Відповідно ч. 4 ст.197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Керуючись ч. 12 ст. 270 ГПК України, яка передбачає, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача-2 враховуючи, що явка не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступні обставини.

Постановою Господарського суду Донецької області від 24.09.2020 у справі №905/1965/19 АТ К.ЕНЕРГО () визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 983 від 23.05.2013.

Станом на час звернення АТ К.ЕНЕРГО (далі Позивач, Боржник) до суду, у бухгалтерському обліку та електронному кабінеті цього підприємства обліковується переплата з земельного податку у розмірі 2 238 609,73 грн. та з податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) у розмірі 852 327,38 грн.

Вищевказані зобов`язання були сплачені АТ К.ЕНЕРГО до бюджету згідно з платіжними дорученнями № від 26.04.2017, №7 від 26.07.2017, №, № від 25.10.2017, №, № від 25.01.2018, № , №, № від 24.04.2018, №12648 від 27.07.2018, №13159 від 30.08.2018, № від 25.09.2018, №, №, №, №, № від 29.10.2018, №, №, №, №, №, №, №, №, № від 29.11.2018.

Позивач звернувся до ГУ ДПС у м.Києві з заявами №8605829, №8605827, №8605831, №8605833, №8605851, №8605836, №8605866, №8605838, №8605861, №8605840, №8605843, №8605845, №8605847, №8605873, №8605853, №8605855, №8605863, №8605857, №8605825, №8605859 від 05.02.2022 та №10041247, №10041243, №10041238, №10041241, №10041249, №10041251 від 05.02.2022 про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання та пені у розмірі 3 090 937,11 грн на банківський рахунок позивача, який вказаний в заявах.

Однак, листом від 08.02.2022 №12533/6/26-15-13-01-08 ДПС у м.Києві повідомило АТ К.ЕНЕРГО, що питання про перерахування сплачених коштів буде можливо розглянути після повного погашення податкового боргу з орендної плати та земельного податку.

Таким чином, переплата станом на дату подання позовної заяви позивачу не повернута.

Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача щодо неповернення надміру та/або помилково сплачених коштів з земельного податку у розмірі 2 238 609,73 грн та з податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) у розмірі 852 327,38 грн, позивач звернувся до Господарського суду Донецької області з цим позовом.

Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо задоволення позову, а твердження скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно до п. 43.1 ст. 43 ПКУ помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Пунктом 43.2 ст. 43 ПКУ передбачено, що разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Пунктом 43.3 ст.43 ПКУ визначено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Пунктом 43.4 ст. 43 ПКУ встановлено, що платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.43.5 ст.43 ПКУ)

Органи Державної податкової служби України при поверненні помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань мають керуватись ст. 43 ПК України та Порядком інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених грошових сум зобов`язань та пені, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 р. № 60 (надалі - Порядок взаємодії).

Пунктами 1, 2 Розділу III Порядку взаємодії передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються територіальним органом ДПС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу (далі - податкова декларація), поданої до територіального органу ДПС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Заява може бути подана платником до територіального органу ДПС в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

У заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок), та визначає напрям перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються:

на поточний рахунок платника податку в установі банку;

на єдиний рахунок (у разі його використання);

на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, незалежно від виду бюджету;

у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Додатково до заяви платник може подати копію платіжного документа, на виконання якого помилково та/або надміру сплачений платіж перераховано до бюджету

Після надходження до територіального органу ДПС подана в електронній формі заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Журналу опрацювання заяв на повернення (далі - Журнал), який ведеться засобами інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС.

Заява платника, внесена до Журналу, розглядається структурними підрозділами територіального органу ДПС, що виконують функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу та погашення боргу ( п.4 Розділу 3 Порядку).

За змістом пункту 5 Розділу 3 Порядку, якщо за результатами розгляду заяви підрозділом територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, встановлено правомірність повернення коштів, працівник цього підрозділу вносить до Журналу відмітку про правомірність повернення відповідної суми коштів.

У разі якщо за результатами розгляду заяви правомірність повернення коштів не встановлено, у строки, визначені абзацами другим-четвертим цього пункту, підрозділ територіального органу ДПС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, готує та направляє платнику письмове повідомлення з відмовою у поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови.

У відповідності до п.7-9 Розділу 3 Порядку, опрацювання Реєстру узгоджених повернень здійснюється шляхом формування електронних висновків про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені (далі - електронні висновки) структурним підрозділом територіального органу ДПС, на який покладено функцію з формування таких електронних висновків.

Формування електронних висновків здійснюється територіальними органами ДПС щодня (крім вихідних, святкових та неробочих днів) з урахуванням календарної черговості розміщення інформації у Реєстрі узгоджених повернень.

Сформовані електронні висновки про повернення з бюджету помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками територіальних органів ДПС в автоматичному режимі надсилає до казначейства для виконання.

Господарським судом встановлено, що станом на 23.02.2022 у бухгалтерському обліку АТ К.ЕНЕРГО обліковується переплата з земельного податку у розмірі 2 238 609,73 грн та з податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) у розмірі 852 327,38 грн.

Вищевказані зобов`язання були сплачені АТ К.ЕНЕРГО до бюджету згідно з платіжними дорученнями у період з 26.04.2017 по 29.11.2018.

За наявною ГУ Державної казначейської служби у м. Києві інформацією, вказані кошти були сплачені позивачем до бюджету м. Києва на рахунки, відкриті по кодам класифікації доходів бюджету 18010100 Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, 18010400 Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, 18010500 Земельний податок з юридичних осіб.

05.02.2022 АТ К.ЕНЕРГО звернулося до ГУ ДПС у м. Києві із заявами про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання та пені у розмірі 3090937,11 грн на банківський рахунок позивача.

Проте, листом від 08.02.2022 №12533/6/26-15-13-01-08 ДПС у м. Києві повідомило АТ К.ЕНЕРГО, що станом на 08.02.2022 за АТ К.ЕНЕРГО обліковується податковий борг на загальну суму 381790,52 грн, а тому у відповідності до приписів п.43.2 ст.43 Податкового кодексу України питання про перерахування сплачених коштів буде розглянуте тільки після повного погашення податкового боргу з орендної плати та земельного податку.

Наявні в матеріалах справи заяви позивача про повернення коштів відповідають формі встановленій Порядком взаємодії №60, відповідачем правильність оформлення заяв АТ К.ЕНЕРГО не заперечується.

Достовірність інформації, наведеної в заявах позивача, податковим органом з посиланням на належні та допустимі докази не спростовано.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 14.07.2017 №637 Про затвердження Порядку функціонування Електронного кабінету, запроваджено інформаційно-телекомунікаційну систему Електронний кабінет.

Згідно із ст. 1 розділу 11 Порядку електронний кабінет забезпечує електронну форму взаємодії платників податків та державних органів з контролюючими органами, надання/отримання користувачам/користувачами документів, інформації та послуг, передбачених Податковим кодексом України.

Як зазначено у ст. 3 розділу II Порядку, електронний кабінет в процесі функціонування взаємодіє з іншими інформаційно-телекомунікаційними системами ДФС.

У відповідності до ст. 6 розділу II Порядку електронний кабінет функціонує за принципами, визначеними п. 42-1.1 ст. 42-1 глави 1 розділу II Податкового кодексу України.

Пунктом 42-1.1 ст. 42-1 глави 1 розділу II Податкового кодексу України визначено, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та нормативно-правовими актами, що прийняті на підставі та на виконання цього Кодексу, законами з питань митної справи, в тому числі, шляхом (зокрема): перегляду в режимі реального часу інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків та адмініструванням податків, зборів, митних платежів, здійсненням податкового контролю, в тому числі дані оперативного обліку податків та зборів (у тому числі дані інтегрованих карток платників податків), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані системи електронного адміністрування реалізації пального, а також одержання такої інформації у вигляді документа, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням електронного підпису посадової особи контролюючого органу та печатки контролюючого органу; проведення звірки розрахунків платників податків з державним та місцевими бюджетами, а також одержання документа, що підтверджує стан розрахунків, який формується автоматизовано шляхом вивантаження відповідної інформації з електронного кабінету із накладенням електронного підпису посадової особи контролюючого органу та печатки контролюючого органу; доступу платників податків до системи електронного адміністрування податку на додану вартість у розрізі поточних значень всіх додатків та від`ємників, передбачених пунктом 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України.

Отже, зі змісту вказаних правових норм вбачається, що відповідальними за правильність ведення електронного кабінету платників податків є податкові органи.

Станом на 18.02.2022, згідно із інформацією, що містилася у електронному кабінеті платника податків АТ К.Енерго мало переплату з земельного податку у розмірі 2 238 609,73 грн та з податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) у розмірі 852 327,38 грн за одночасної відсутності податкового боргу.

Ухвалою господарського суду від 04.07.2022 витребувано у АТ «К.Енерго» та Головного управління ДПС у місті Києві інформацію яка сума податкового боргу обліковувалася за АТ «К.Енерго» станом на 08.02.2022.

Згідно наданої ДПС до господарського суду інформації станом на 08.02.2022 у АТ К.ЕНЕРГО, за неосновним місцем обліку, обліковується податковий борг:

- у сумі 45495,89 грн. по платежу - Орендна плата з юридичних осіб (код платежу 18010600) в ГУ ДПС у м. Києві (Дарницький р-н м. Києва);

- у сумі 239708,78 грн. по платежу - Орендна плата з юридичних осіб (код платежу 18010600) в ГУ ДПС у м. Києві (Деснянський р-н м. Києва);

- у сумі 96585,85 грн. по платежу - Земельний податок з юридичних осіб (код платежу 18010500) в ГУ ДПС у м. Києві (Подільський р-н м. Києва).

Листом від 08.02.2022 №12533/6/26-15-13-01-08 ДПС у м.Києві повідомило АТ К.ЕНЕРГО, що розгляд питання про перерахування сплачених коштів буде можливо розглянути після повного погашення податкового боргу з орендної плати та земельного податку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду, що даний висновок ДПС у м.Києві є помилковим з огляду на наступне.

Так, відносини неплатоспроможності, які виникають з моменту порушення справи про банкрутство - це врегульовані законодавцем правовідносини щодо формування грошових вимог кредиторів до боржника, визначення їх черговості, призначення арбітражного керуючого на виконання певних повноважень у справах про банкрутство, введення щодо боржника передбаченої законодавством про банкрутство процедури (розпорядження майном, санації чи ліквідації), виявлення активів боржника, їх реалізації та справедливого розподілу грошових коштів, отриманих внаслідок продажу активів боржника.

Тобто з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс правовідносин боржника i норми законодавства про банкрутство у справах про банкрутство мають спеціальний характер щодо інших законодавчих актів України.

У частини 1 статті 59 КУзПБ, яка визначає наслідки визнання боржника банкрутом, визначено, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Аналогічні положення містила ст. 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Таким чином, у ліквідаційній процедурі нові зобов`язання у банкрута можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених у Кодексі України з процедур банкрутства, і порядок їх виконання визначений спеціальними нормами цього Кодексу. Такими випадками є зобов`язання з оплати поточних комунальних і експлуатаційних витрат та інших витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідаційної процедури.

Водночас, за висновками Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, наведеними у постанові від 12.03.2019 у справі № 910/14827/16, які зроблені на підставі аналізу частини 1 статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та положень підпункту 1.3 статті 1, підпункту 14.1.147 статті 14 Податкового Кодексу України, - подання боржником, щодо якого введено ліквідаційну процедуру, декларацій до контролюючого органу не є підставою виникнення у такого боржника зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Звільнення від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, передбачено законом, а також зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після встановлення його неплатоспроможності у нього не виникають додаткові зобов`язання.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, надмірно сплачені платежі з податків є активом боржника, який підлягає включенню в ліквідаційну масу і повинні бути спрямовані на погашення вимог кредиторів відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, приписи якого мають пріоритет перед загальними нормами щодо регламентування порядку відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності боржника. Окрім того, податковий борг банкрута, який обліковується в інтегрованій картці платника податків боржника, не може погашатися відповідачем або позивачем самостійно за рахунок переплат банкрута з інших податків поза процедурою банкрутства і встановленої ст. 64 Кодексу України з процедур банкротства черговості задоволення вимог кредиторів.

Такий висновок також підтверджується постановами Верховного Суду у справі №908/1671/16 від 14.09.2021, № 911/2498/18 від 08.12.2021, ухвалою Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 924/1456/15.

Отже, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника, що відповідно до п. 43.3, 43.4 ст. 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми, оскільки з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у нього не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які були нараховані за період після визнання боржника банкрутом, оскільки положеннями частини першої статті 38 Закону про банкрутство, які аналогічні за змістом положенням частини першої статті 59 КУзПБ, передбачено підставу для припинення обов`язку боржника, якого визнано банкрутом, щодо обчислення та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України встановлено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що ГУ ДПС у м. Києві, за наслідком розгляду заяви АТ К.ЕНЕРГО від 05.02.2022 мало вчинити дії, направлені на повернення позивачу помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання, незалежно від наявності податкового боргу у позивача.

Позивач-боржник, допустивши надмірну сплату податку та штрафних санкцій, перебуваючи в ліквідаційній процедурі, правомірно очікує від контролюючого органу реалізацію права платника на повернення надміру сплаченої суми грошових коштів.

Отже, бездіяльність відповідача- 1, ГУ ДПС у м. Києві з неповернення надміру сплачених сум з земельного податку у розмірі 2 238 609,73 грн. та з податку на нерухоме майно (нежитлова нерухомість) у розмірі 852 327,38 грн. є протиправною.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частини 1,3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши обставини справи, надані докази у їх сукупності, господарський суд дійшов правомірного висновку, що у спірних правовідносинах ГУ ДПС у місті Києві діяло на підставі та у межах повноважень, що визначені Конституцією та законами України, проте не обґрунтовано, без з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), у зв`язку з чим допустило протиправну бездіяльність.

Доводи апелянта не спростовують законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду.

Судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, тому підстав для її задоволення не має, рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 року у справі №905/1965/19 (905/422/22) ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 у справі № 905/1965/19 (905/422/22) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 року у справі №905/1965/19 (905/422/22) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23.01.2023.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.Є. Медуниця