ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

25 січня 2023 року Справа № 926/269/23

Суддя Господарського суду Чернівецької області Миронюк С.О., розглянувши заяву

заявника Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА (01133,м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, )

до боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 52 426,61 грн.

В С Т А Н О В И В:

19.01.2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА звернулось до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за Договором про надання кредиту № 099815-КС-001 від 08.03.2021 в сумі 52 426,61 грн., з яких: 30000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 22 426,61 грн. - заборгованість по відсоткам.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2023 дану заяву передано на розгляд судді Миронюку С.О.

Заявник обґрунтує заяву про видачу судового наказу порушення боржником умов Договору про надання кредиту № 099815-КС-001 від 08.03.2021 згідно якого боржнику було надано грошові кошти в сумі 13 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності і строком на 16 календарних тижнів, де першим днем є дата списання коштів з рахунку Кредитодавця. Однак, в обумовлений строк останній не виконав належним чином своїх зобов`язань в повному обсязі, у зв`язку із чим виникла заборгованість в сумі 52 426,61 грн.

Розглянувши зазначену заяву, суд дійшов висновку, що подана заява про видачу судового наказу не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці (ч. 2, 3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем) фізичної особи - підприємця.

Суд, перевіривши дані боржника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановив, що підприємницька діяльність останнього припинена станом на 25.01.2023 р. про, що внесено відповідний запис у відомості реєстру.

Таким чином, на час звернення заявника до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за Договором про надання № 099815-КС-001 від 08.03.2021 на суму 52 426,61 грн. з боржника - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , останній втратив статус суб`єкта господарювання.

Крім того, п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Так, у поданій до суду Товариством з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА заяві про видачу судового наказу боржником зазначено саме Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 без урахування зміни статусу останнього, щодо припинення підприємницької діяльності.

За встановлених обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За таких обставин, заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Крім того, суд роз`яснює заявнику, що він має право звернутись до суду в порядку позовного провадження, оскільки зобов`язання які виникли за укладеним договором не припинилися, а залишились за боржником, як за фізичною особою (Правова позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №127/23144/18).

Згідно з ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно із ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу Україниу разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 150, 152-154, 175, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості в сумі 52 426,61 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню окремо від рішення суду в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027

Суддя С.О. Миронюк