ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2023 р. Справа№ 910/18102/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022

у справі №910/18102/21 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення збитків в розмірі 23 740,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі № 910/18102/21 позов задоволено повністю; вирішено стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» збитки в розмірі 23 740, 36 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/18102/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову щодо стягнення збитків у сумі 23 740, 36 грн.

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» (ТОВ «Лемтранс», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (АТ «Українська залізниця», відповідач) про стягнення збитків у розмірі 23 740, 36 грн.

Позов обґрунтовано тим, що у травні 2021 позивачем було відправлено вантажні вагони за залізничними накладними №№35655489, 48630149, 46350328, після чого встановлено пошкодження (розукомплектування) вагонів №№60031226, 61077913, 62052162, 60031150; внаслідок незабезпечення схоронності (збереження) майна (вагонів) при перевезенні залізничним транспортом, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу суму збитків, понесених останнім в результаті заміни розукомплектованих деталей на загальну суму 23 740,36 грн. (придбані деталі - 22 076,40 грн. + технічне обслуговування - 1 663,96 грн.).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі № 910/18102/21 позов задоволено повністю.

Рішення про стягнення з відповідача заявленої суми збитків суд першої інстанції прийняв при встановленні обставин, що за фактом встановлення відсутності окремих деталей, вагони власності (оренди) ТОВ «Лемтранс» були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М;

- для ремонту пошкоджених вагонів ТОВ «Лемтранс» було придбано та надано необхідні деталі на загальну суму 22 076,40 грн., а також здійснено оплату технічного обслуговування у розмірі 1 663,96 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В апеляційній скарзі відповідач вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, з огляду на наступне:

- надані на підтвердження понесених витрат на закупівлю деталей та їх встановлення рахунки не містять інформації, яка могла б зв`язати дані рахунки з актами наданих послуг, відтак позивачем не доведено понесення витрат на встановлення деталей на спірні вагони, з чого випливає і неможливість віднесення витрат на закупівлю деталей на відповідача, адже віднесення вартості деталей на відповідача можливе лише після встановлення цих деталей на спірні вагони;

- у наданих позивачем актах використання запчастин не зазначена вартість конкретних запчастин або їх індивідуальний (серійний) номер; відповідно неможливо встановити чи дійсно деталі, встановлені відповідно до Актів використання запчастин, є деталями, які позивач придбав за договорами поставки, адже цілком імовірно це могли бути вживані деталі або деталі, придбані у інших підприємств за іншою ціною;

- заперечення відповідача зводяться до відсутності причинно-наслідкового зв`язку між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками;

- судом було проігноровано усі аргументи відповідача, а тому рішення є незаконним та необгрунтованим.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/18102/21.

Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/18102/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

23.02.2022 матеріали справи №910/18102/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Проте, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 у зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці з 31.03.2022, апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2022 залишено апеляційну скаргу без руху, з огляду на неподання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

28.04.2022 апелянтом подана заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено оригінал платіжного доручення від 07.02.2022 №4515052 на суму 3405, 00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/18102/21; розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

У травні 2021 АТ «Українська залізниця» здійснювало перевезення вантажних вагонів власності (оренди) ТОВ «Лемтранс», а саме: №№ 60031226, 61077913, 62052162, 60031150.

На станціях Ароматна, Богуславський та Інгулець було виявлено пошкодження (розкомплектування) вищевказаних вагонів, які в подальшому були направленні на технічне обслуговування внаслідок встановлення « 455 разобладнання ручного стояночного гальма», про що свідчать відповідні повідомлення форми ВУ-23М (№ 2889 від 16.05.2021, № 8297 від 25.05.2021, № 8293 від 25.05.2021, № 5578 від 27.06.2021).

З метою складання відповідних актів, а саме комерційних актів форми ГУ-22 та актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25М TOB «Лемтранс» письмово звернулось із заявою вих. № 3454/ДВ від 07.06.2021 до начальника станції Богуславський структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», із завою вих. № 3455/ДВ від 07.06.2021 до начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», із заявою вих. № 3456/ДВ від 07.06.2021 до начальника станції Ароматна структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», із заявою вих. № 3457/ДВ від 07.06.2021 до начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», із заявою вих. № 4230/ДВ від 06.07.2021 до начальника станції Інгулець структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», із заявою вих. № 4231/ДВ від 06.07.2021 до начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів, ТОВ «Лемтранс» передано структурному підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки останні використовуються у господарській діяльності ТОВ «Лемтранс».

На підставі Договору поставки № 59/14 від 10.02.2014 та специфікації № 58 від 08.07.2020 у ТОВ «Укртранспневматика» було придбано:

- авторежим 265 А-1 у кількості 1 шт. на загальну суму 3 956,40 грн., який оплачено згідно платіжних доручень № 6794 від 10.07.2020, № 7216 від 27.07.2020;

На підставі Договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 та специфікацій № 62 від 04.01.2021, № 64 від 01.02.2021 у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» було придбано:

- гальмо стояночне К22.04-04.00.00.0-00СБ уу кількості 1 шт. на суму 6 600,00 грн., яке оплачено згідно платіжних доручень № 809 від 29.01.2021, № 812 від 29.01.2021, № 1186 від 08.02.2021, № 1190 від 08.02.2021;

- гальмо стояночне К22.04-04.00.00.0-00СБ уу кількості 2 шт. на загальну суму 11 520,00 грн., яке оплачено згідно платіжного доручення № 1874 від 26.02.2021.

Загальна вартість придбаних позивачем деталей становить 22 076,40 грн.

19 лютого 2020 між ТОВ «Лемтранс» (замовник) та АТ «Укрзалізниця» (регіональна філія «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця») (підрядник) укладено договір на технічне обслуговування власних з відчепленням вантажних вагонів № ПР/В-20130/НЮдч, відповідно до умов якого підрядник зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням під час експлуатації вагонів власності замовника, орендованих вагонів, або вагонів, що знаходяться в оперативному управлінні, згідно договорів суборенди та даних довідки 2610 філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Акціонерного товариства «Українська залізниця», на момент передачі повідомлення 1354 з кодом 4, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, за реквізитами, обумовленими Переліком (Додаток № 2). Послуги надаються на території одного із структурних підрозділів виконавця, обумовлених переліком, зокрема Структурний підрозділ «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Деталі, придбані ТОВ «Лемтранс» для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, були передані Структурному підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та були встановлені на вагони позивача відповідно до актів від 31.05.2021, від 24.06.2021 та Структурному підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» відповідно до акту від 30.06.2021 для технічного обслуговування вагонів з відчепленням при підготовці до перевезень згідно договору № ПР/В-20130/НЮдч від 19.02.2020.

На виконання вищезазначених Правил, у зв`язку з розкомплектуванням вагонів, останні були відправлені до структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонтних робіт, за наслідком виконання яких були понесені відповідні витрати по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони у розмірі 1 663,96 грн.

Судом встановлено, що для ремонту пошкоджених вагонів ТОВ «Лемтранс» було придбано та надано необхідні деталі на загальну суму 22 076,40 грн., а також здійснено оплату технічного обслуговування у розмірі 1 663,96 грн.; загальна сума витрат понесених позивачем на ремонт розукомплектованих вагонів склала 23 740,36 грн.

При прийнятті оскаржуваного у справі рішення, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем в свою чергу не доведено суду належними та допустимими доказами, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини відповідача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За змістом ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у вказаній справі становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин вказаної господарської справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Предметом заявленого позову є вимоги позивача про стягнення суми збитків, понесених останнім в результаті заміни розукомплектованих деталей на загальну суму 23 740,36 грн. (придбані деталі - 22 076,40 грн. + технічне обслуговування - 1 663,96 грн.) внаслідок незабезпечення схоронності (збереження) майна (вагонів) при перевезенні залізничним транспортом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції обгрунтовано керувався положеннями статей 16, 22, 908, 909, 924, 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 224, 225, 306, 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статті 23 Закону України «Про залізничний транспорт», пунктів 2, 6, 8, 110, 114, 126 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут залізниць), пунктів 20-22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (далі - Правила користування вагонами і контейнерами), пунктів 3.4, 4.1 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 № 17 (далі - Правила № 17), пункту 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 28.09.2004 № 856 (далі - Правила № 856) та статей 13, 74, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з урахуванням яких дійшов висновку про доведеність позивачем належними і допустимими доказами наявності всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, вини Укрзалізниці, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, що є підставою для покладення на відповідача обов`язку відшкодування збитків, понесених позивачем.

Доданими до матеріалів справи документами підтверджується понесення позивачем витрат на відновлення внаслідок розукомплектування вагонів №№ 60031226, 61077913, 62052162, 60031150, які належали та перебували в користуванні (оренді) позивача, під час їх перевезення залізницею на загальну суму 23 740,36 грн. (придбані деталі - 22 076,40 грн. + технічне обслуговування - 1 663,96 грн.).

Відповідно до п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами сума збитків за пошкодження вагона складається з:

витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 № 551 (z0828-99), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за № 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Відповідно до п. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з абз. 2 п. 126 Статуту залізниць України за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Оскільки порожні приватні вагони мають статус «вантажу», відповідно до п. 2 Правил складання актів повинен бути складений комерційний акт у зв`язку з пошкодженням вантажу (вагону). Однак, відповідач, прийнявши вагони до перевезення без заперечень, після виявлення їх пошкодження відмовив позивачу в оформленні комерційних актів.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, протиправність поведінки відповідача полягає у бездіяльності та незабезпеченні схоронності (збереження) належних позивачу вагонів під час їх курсування залізничними коліями, чим порушено положення Статуту залізниць України та Закону України «Про залізничний транспорт», внаслідок чого вагони були розукомплектовані і позивачу завдані збитки в розмірі вартості їх ремонту та придбаних позивачем для цілей ремонту запасних частин.

Між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, також матеріали справи не містять доказів того, що розукомплектування вантажних вагонів сталося не з вини відповідача, який взяв на себе відповідальність за збереження прийнятих до перевезення вагонів позивача, але не зберіг майно позивача.

Відповідачем жодними належними та допустимими доказами не спростований розмір понесених позивачем збитків у сумі 23 740,36 грн.

При цьому, підлягають відхиленню доводи апеляційної скарги про неможливість віднесення витрат на закупівлю деталей на відповідача, через відсутність у наданих позивачем рахунках інформації, яка могла б зв`язати дані рахунки з актами наданих послуг, внаслідок чого, на думку скаржника не доведено понесення витрат на встановлення деталей на спірні вагони.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведених положень процесуального кодексу, обов`язок надання правового аналізу заявлених вимог, оцінка доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи, покладений на господарський суд, заперечення відповідача, які не спростовують представлені позивачем докази, не мають доказової сили у розумінні положень процесуального кодексу під час розгляду даної справи виходячи з предмету та підстав заявленого позову, документи надані позивачем на підтвердження понесених витрат підлягають оцінці судом в загальному порядку у сукупності з іншими доказами наявними у справі, а не у тому значенні як вважає інший учасник спору.

Скаржником не наведено жодних законодавчих вимог, положень нормативно-правових актів тощо, які б встановлювали обов`язковість зазначення вартості конкретних запчастин або їх індивідуального (серійного) номеру у актах використання запчастин.

Акти використання запчастин наданих ТОВ «Лемтранс» № 389/255 від 31.05.2021 (технічне обслуговування вагона № 60031226), № 454/255 від 24.06.2021 (технічне обслуговування вагонів № 61077913, № 62052162), № 15 від 20.06.2021 (технічне обслуговування вагона № 60031150) складені при виконанні договору № ПР/В-20130/НЮдч від 19.02.2020, містять підписи уповноважених осіб, в тому числі виконавців - структурних підрозділів Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Договором на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів № ПР/В-20130/НЮдч від 19.02.2020, що укладений з відповідачем, як виконавцем, не погоджено та не встановлено конкретної форми акту, яким має бути підтверджено використання запчастин наданих замовником, зокрема не визначено його обов`язкових реквізитів.

Акти за надані послуги по договору № ПР/В-20130/НЮдч від 19.02.2020 містять підписи та затвердження відповідача, тобто відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують відповідні витрати, відповідно доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, обов`язком сторін є подання до суду доказів, а не оцінка доказів іншої сторони, в свою чергу, надання правового аналізу заявлених вимог, доказів на їх підтвердження та спростування доводів учасників справи, покладений на господарський суд.

У даному спорі позивач звернувся з позовом як суб`єкт, який безпосередньо поніс витрати на ремонт вагонів, що пов`язані з закупівлею за власний рахунок необхідних запасних частин та сплатою за виконані роботи з ремонту.

Відтак позивач є суб`єктом права, законні інтереси якого порушено діями (бездіяльністю) відповідача, та має майновий інтерес у відшкодуванні збитків відповідачем, який, у свою чергу, не забезпечив збереження цілісності вагонів під час здійснення вантажних перевезень.

В частині доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального закону через те, що судом не було оцінено жодного з аргументів заявленого відповідачем, а також не обгрунтовано висновок суду щодо аргументів позивача вимогам чинного законодавства:

Апеляційний господарський суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).

Враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача у справі суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Поряд з цим, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03 від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відтак, усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги у тій мірі, в якій вони узгоджуються з викладеним у даній справі, однак не спростовують висновків суду першої інстанції та суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про задоволення позовних вимог.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276 ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі №910/18102/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 у справі № 910/18102/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

4. Матеріали справи № 910/18102/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова