ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" січня 2023 р.м. Одеса Справа № 904/1757/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О.А., за участю секретаря судового засідання Ващенко О. В. розглянувши заяву (вх. № 2-1251/22 від 26.12.2022 року) Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" про розподілення судових витрат по справі №904/1757/22:
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
з підстав недостачі вантажу
Представники сторін не з`явились.
В С Т А Н О В И В:

07.07.2022 року Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив направити матеріали вказаної позовної заяви (№904/1757/22) за територіальною підсудністю до Господарського суду Одеської області.
26.07.2022 року Господарський суд Одеської області отримав матеріали позовної заяви у справі № 904/1757/22 за підсудністю з Господарського суду Дніпропетровської області.
В порядку авторозподілу справа призначена до розгляду судді Демешину О. А.
19.12.2022 року Рішенням суду вказаний позов задоволено повністю.
10.01.2023 року Рішення набрало законної сили та суд видав відповідний наказ.

26.12.2022р. суд отримав заяву (вх. № 2-1251/22) Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" про розподілення судових витрат по справі № 904/1757/22. Заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, яким заявлену Позивачем до відшкодування за рахунок Відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 904/1757/22 в розмірі 21 280,59 грн. задовольнити повністю.
Так, при подачі позовної заяви Позивач вказував на орієнтовний розмір судових витрат, які останній поніс та які очікує понести, в зв`язку з розглядом справи, в тому числі суми витрат на професійну правничу (правову) допомогу (орієнтовна) у розмірі 20 000,00 грн., яка остаточно буде визначена в залежності від видів та кількості процесуальних дій, кількості та видів підготовлених процесуальних документів з наданням підтверджуючих, такі витрати, документів.
В подальшому протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, Позивач надав суду: копію витягу з договору про правове обслуговування підприємства №01/11/17-1-33170108/22-5 від 01.08.2022 року, копію додаткової угоди №23 від 06.11.2021 (з цінами адвоката); опис робіт (наданих послуг) в рамках виконання договору про правове обслуговування підприємства №01/11/17-1-33170108/22-5 від 01.08.2022 року у справі №904/1757/22, копію звіту адвоката; копію платіжного доручення № 600025458 від 19.12.2022р.;
19.01.2023р (вх.№1844/23) відповідач надав клопотання в якому просить у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат відмовити, посилаючись на неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу складності справи, часу витраченого адвокатом на надання послуг, обсягу наданих послуг та ціні позову.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно п. 3 ч. 1, ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно ч. 5 ст. 129 ГПК України Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, крім іншого: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
У частині третій статті 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частинами першою-другою статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Однак, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як зазначалось вище, 19.01.2023 року від Відповідача надійшло клопотання про відмову в задоволені заяви. Між тим, вказане клопотання не містить визначеної мотивації, або підстав саме для відмови в розподілі судових витрат Позивача на професійну правничу допомогу. Тобто, посилаючись на неспівмірність таких витрат Відповідач не просить суд зменшити заявлену до стягнення суму з наданням відповідного обґрунтування такого розумного зменшення, а просить взагалі відмовити у стягненні цих витрат, що є неможливим з огляду на вимоги ст.ст.126, 129 ГПК України.
Також слід зазначити, що відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України, навіть при наявності вимог про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, обов`язок доведення неспівмірності таких витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, яка підлягає розподілу між сторонами.
Підстав же для відмови в задоволені заяви Позивача про розподіл вищевказаних судових витрат судом взагалі не вбачається.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд
1. Заяву (вх. № 2-1251/22 від 26.12.2022 року) Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" про розподілення судових витрат по справі №904/1757/22 задовольнити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України
та може бути оскаржено в порядку ст. 253-258 ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено 20.01.2023р.
Суддя О.А. Демешин