ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.01.2023 Справа № 908/119/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Проскуряков Кирило Валеріанович розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» від 27.12.2022 за вих. №СН2/126 про видачу судового наказу

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (бул. Лесі Українка, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133; )

Боржник: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення заборгованості за договором №002321-ДН1 про надання фінансового кредиту від 30.01.2019 в сумі 14 709,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

10.01.2023 до Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» надійшла заява від 27.12.2022 за вих. №СН2/126 про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором №002321-ДН1 про надання фінансового кредиту від 30.01.2019 в сумі 14 709,35 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2023 вказану заяву передано для розгляду судді Проскурякову К.В.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що 30.01.2019 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №002321-ДН1 про надання фінансового кредиту. 29.03.2019 між сторонами також укладено Додаткову угоду №2 про надання кредиту до вказаного договору, у якій погоджено Графік платежів. Заявник свої зобов`язання виконав та надав Позичальнику грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, що підтверджується довідкою. Однак, боржник лише частково здійснив погашення заборгованості та станом на 02.12.2022 у нього існує заборгованість за вказаним договором в сумі 14 709,35 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 9 182,64 грн.; суми прострочених платежів по процентах 5 526,71 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 0.00 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 639, 652, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, заявник просить суд видати судовий наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

У статті 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З розрахунку заборгованості, наданого заявником вбачається, що заборгованість розрахована за період з 29.03.2019 по 25.05.2019 та станом на 02.12.2022 складає суму в розмірі 14 709,35 грн. (сума прострочених платежів по тілу кредиту 9 182,64 грн. та сума прострочених платежів по процентах 5 526,71 грн.).

Судом встановлено, що у Додатковій угоді №2 про надання кредиту від 29.03.2019 до договору про надання фінансового кредиту №002321-ДН1 від 30.01.2019, у пункті 5 сторонами погоджено графік обов`язкових платежів за №№1-8 починаючи з 05.04.2019, за останнім 8 платежем Позичальник зобов`язався до 24.05.2019 здійснити плату за користування кредитом в сумі 142,62 грн. та частковий платіж основної суми в розмірі 1 657,38 грн., що в загальній сумі становить 1 800,00 грн.

З цією заявою про видачу судового наказу ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду - 28.12.2022 про що свідчить поштова накладна за №006, яка міститься на конверті, в якому надійшла зазначена заява з додатками.

Дослідивши матеріали заяви та розрахунок заборгованості, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника заборгованості за договором №002321-ДН1 про надання фінансового кредиту від 30.01.2019, яка заявлена до стягнення за період з 29.03.2019 по 25.05.2019 на суму 14 709,35 грн., оскільки навіть за останнім платежем, який повинен бути здійснений боржником до 24.05.2019, з моменту виникнення у заявника права вимоги, а саме з 25.05.2019 минув строк позовної давності тривалістю у три роки.

За правилами ч. 2 ст. 152 ГПК України суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ГПК Україи у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви

Керуючись ч. 1 ст. 148, п. 5 ч. 1, ч.ч. 2, 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором №002321-ДН1 про надання фінансового кредиту від 30.01.2019 в сумі 14 709,35 грн. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

2. Копію ухвали направити заявнику та боржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.