ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
09.01.2023р. Справа №905/1059/22
Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає про наступне.
За змістом ч.1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Відповідно до ст.148 вказаного кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
За подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом (ч.1 ст.151 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2481 грн.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З огляду на те, що розглядувана заява про видачу судового наказу надійшла до суду через підсистему «Електронний суд», розмір судового збору за її подання становить 198,48 грн.
За приписами ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до ч.2 ст.151 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Як вбачається з матеріалів заяви, на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» надано платіжне доручення №2705717 від 25.10.2022р. на суму 198,48 грн.
Однак, з бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» вбачається, що вищезазначене платіжне доручення вже зараховано до справи №905/1009/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про видачу судового наказу.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.12.2022р. (суддя Кротінова О.В.) по справі №905/1009/22 відмовлено у видачі судового наказу за вказаною заявою.
Таким чином, платіжне доручення №2705717 від 25.10.2022р. не може бути враховано судом як доказ, що підтверджує сплату судового збору у справі №905/1059/22.
В силу норм п.1 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.
Наразі, відмова з визначених підстав не є перешкодою для повторного звернення з відповідною заявою після усунення допущених порушень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.147, 148, 150, 152-154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку ст.ст.255-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.О.Паляниця