ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.01.2023 Справа № 908/278/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Ярешко О.В., розглянувши без виклику та повідомлення учасників справи заяву (вих. № 10-21 від 30.01.2023) Приватного акціонерного товариства «Запоріжсклофлюс» про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позову

Особи: які можуть отримати статус учасника справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Запоріжсклофлюс» (вул. Діагональна, буд. 2, м. Запоріжжя, 69035)

відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (вул. Заводська, буд. 7, м. Запоріжжя, 69035)

ВСТАНОВИВ:

30.01.2023 до Господарського суду Запорізької області від Приватного акціонерного товариства «Запоріжсклофлюс» надійшла заява (вих. № 10-21 від 30.01.2023) про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2023 заява передана на розгляд судді судді Ярешко О.В.

Згідно заяви про забезпечення позову заявник просить суд заборонити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» припиняти (обмежувати) газопостачання на об`єкті Приватного акціонерного товариства «Запоріжсклофлюс».

Заява мотивована таким. 12.01.2023 Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» прийнято рішення про припинення (обмеження) розподілу природного газу на об`єкті Приватного акціонерного товариства «Запоріжсклофлюс». У той же день оператором проведено опломбування газової засувки в газовому колодязі й припинено розподіл природного газу. Як вбачається зі змісту повідомлення про припинення (обмеження) розподілу природного газу, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 № 1687 «Про затвердження Порядку пооб`єктового припинення (обмеження) газоспоживання (крім населення)» та п.п. 2 п. 1 глави 7 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, у зв`язку з заборгованістю. Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви Приватне акціонерне товариство «Запоріжсклофлюс» буде звертатися до Господарського суду Запорізької області щодо оскарження умов Типового договору в частині проведення авансових розрахунків за розподіл природного газу (потужність) в залежності не від річної замовленої потужності, а від фактично спожитого газу (під час форс-мажорних обставин). ПрАТ «Запоріжсклофлюс» повністю розрахувалось за розподіл природного газу (потужності) в залежності не від річної замовленої потужності, а від фактично спожитого газу за період форс-мажору. ПрАТ «Запоріжсклофлюс» використовує газ у своїй господарській діяльності, відтак, відключення від газових мереж газоспоживання призвело до суттєвого порушення прав заявника (в тому числі зупинки господарської діяльності); зазначені дії мають ряд незворотних наслідків для ПрАТ «Запоріжсклофлюс», зокрема, це майнові втрати, неможливість виконання договорів із замовниками та покупцями продукції тощо. Вжиття заходів забезпечення позову шляхом відновлення відповідачем газопостачання не обмежує його права та законні інтереси, зазначений захід забезпечення позову має тимчасовий характер та не позбавляє відповідача його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, а також не перешкоджає займатися господарською діяльністю як такою взагалі. Між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» та Приватним акціонерним товариством «Запоріжсклофлюс» укладено договір розподілу природного газу, текст якого затверджений постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015. Типовий договір прийнято позивачем до виконання шляхом підписання заяви-приєднання № АР016 від 01.01.2016. У відповідності до п. 6.1 даного договору в редакції станом на 06.05.2022, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для оператора ГРМ, що оплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Згідно п. 2 розділу 6 глави 6 Кодексу газорозподільних систем, річна замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. Згідно п.п. 10.1, 10.2 розділу 10 Типового договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажор). Згідно листа Торгово-промислової палати України, військова агресія Російської Федерації проти України з 24.02.2022 є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності. У зв`язку з настанням форс-мажорних обставин ПрАТ «Запоріжсклофлюс» не споживає газу в об`ємах замовленої потужності, які АТ «ОГС «Запоріжгаз» розрахувало, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому періоду. Обсяг споживання природного газу заявника за 2021-2022 (з березня 2021 по грудень 2022): за 2021 9524,25856 тис.куб.м, 2022 103,80702 тис.куб.м; оплата в 2022 році 114602,95 грн. ПрАТ «Запоріжсклофлюс» 22.02.2022 на рахунок АТ «ОГС «Запоріжгаз» проведено попередню оплату за березень у сумі 500000,00 грн., що значно перевищує фактичну суму 114602,95 грн. за розподіл природного газу за період: березень-грудень 2022. Значному скороченню споживання природного газу заявником передували форс-мажорні обставини (військова агресія). Припинення газопостачання на ПрАТ «Запоріжсклофлюс» призвело до зупинки роботи стратегічно важливого підприємства у воєнний час. Такі підприємства, як ПАТ «Запоріжсталь», ПрАТ «Харківський плитковий завод» та інші у своєму основному виробництві використовували готову продукцію ПрАТ «Запоріжсклофлюс».

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Запоріжсклофлюс» про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК). Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч. 1 ст. 116 ГПК).

Відтак, останнім днем строку розгляду даної заяви є 01.02.2023.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Адекватність заходу по забезпеченню позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду або ефективного захисту прав або інтересів позивача у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні заявником обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання заявником доказів наявності тих обставин, на підставі яких останній просить вжити заходи до забезпечення позову.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

До заяви про забезпечення позову додано копію повідомлення АТ «Запоріжгаз» від 12.01.2023, адресованого ПрАТ «Запоріжсклофлюс», про припинення (обмеження) розподілу природного газу, згідно якого повідомляє, що 12.01.2023 АТ «Запоріжгаз» у зв`язку з заборгованістю припинив розподіл природного газу на об`єкт ПрАТ «Запоріжсклофлюс» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 2, шляхом опломбування газової засувки в газовому колодязі.

Додано копію складеного АТ «Запоріжгаз» акту від 12.01.2023 про припинення (обмеження) розподілу природного газу споживачу ПрАТ «Запоріжсклофлюс».

Як зазначено в заяві, ПрАТ «Запоріжсклофлюс» буде звертатися до господарського суду з позовною заявою щодо оскарження умов Типового договору в частині проведення авансових розрахунків за розподіл природного газу (потужність) в залежності не від річної замовленої потужності, а від фактично спожитого газу (під час форс-мажорних обставин: військової агшресії).

При цьому, наявності заборгованості перед АТ «Запоріжгаз», що стало підставою для припинення розподілу природного газу, заявник у заяві не заперечив.

Оскільки в справі за позовом ПрАТ «Запоріжсклофлюс» предметом позову буде вимога щодо оскарження умов Типового договору, судове рішення у разі задоволення таких не вимагатиме примусового виконання. Відтак, для задоволення заяви про забезпечення позову має досліджуватися наявність такої підстави для вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Тобто має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявлених заходів забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Суд звертає увагу заявника, що згідно ч. 3 ст. ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином, у разі задоволення майбутнього позову та зміни в судовому порядку умов Типового договору щодо платежів, зобов`язання буде змінено з моменту набрання рішенням суду про зміну законної сили.

У даному випадку жодним чином зі змісту заяви та доданих до неї документів не вбачається обґрунтування, яким чином невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких має намір звернутися до суду.

Заявником також зазначено, що припинення газопостачання призвело до зупинки ПрАТ «Запоріжсклофлюс», що є стратегічно важливим підприємством у воєнний час.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження того, що заявник є стратегічно важливим підприємством у воєнний час до заяви не додано.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що заявником не обґрунтовано та не подано достатніх доказів на підтвердження того, яким чином невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду за позовом заявника за умови його задоволення.

За таких обставин, у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (вих. № 10-21 від 30.01.2023) Приватного акціонерного товариства «Запоріжсклофлюс» про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позову відмовити.

Відповідно ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 31.01.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно зі ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя О.В. Ярешко