ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

"23" січня 2023 р. м. Ужгород Справа №907/656/22

За позовом Акціонерного товариства Укртелеком, м. Київ в особі Закарпатської філії Акціонерного товариства Укртелеком, м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача Виноградівської міської ради Закарпатської області, м. Виноградів Закарпатської області

про стягнення суми 18 301,51 грн,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Іваниш Д.П.

представники:

Позивача без виклику

Відповідача без виклику

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ

Акціонерним товариством Укртелеком, м. Київ в особі Закарпатської філії Акціонерного товариства Укртелеком, м. Ужгород Закарпатської області заявлено позов до відповідача Виноградівської міської ради Закарпатської області, м. Виноградів Закарпатської області про стягнення суми 18 301,51 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.10.2022 відкрито провадження у справі №907/656/22 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику уповноважених представників сторін спору. Встановлено відповідачеві строк на подання господарському суду відзиву на позовну заяву у порядку ст. ст. 165, 251 ГПК України з одночасним надісланням копії такого позивачеві, а доказів надіслання суду, протягом 15-ти днів з дня одержання даної ухвали, а також у цей же строк письмово висловленої позиції щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено позивачеві строк для надання суду та відповідачеві відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів з дня одержання копії відзиву. Встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив та відповідачем заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) не пізніше 15.11.2022.

За змістом приписів ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято в нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами спору.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи (виклику), є дата складення повного судового рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН СПОРУ

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що ним як оператором телекомунікацій надаються телекомунікаційні послуги споживачам, яким згідно із Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справи, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист, Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Про охорону дитинства, Про жертви нацистських переслідувань встановлено пільги з оплати їх вартості. Наголошує на тому, що чинним законодавством на відповідача, як розпорядника місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, покладено обов`язок здійснювати розрахунки з постачальниками послуг пільговим категоріям громадян. Разом з тим, у порушення вимог чинного законодавства, кошти на відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих позивачем пільговим категоріям споживачів на території м. Виноградів Закарпатської області в період із 01.07.2021 по 31.05.2022 не відшкодовані, у зв`язку з чим виник заявлений до стягнення борг у сумі 18 301,51 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Виноградівська міська рада Закарпатської області на адресу суду надіслала відзив на позовну заяву №02-22/2920 від 31.10.2022 (вх. №02.3.1-02/5995/22 від 04.11.2022), яким проти заявлених позовних вимог заперечила у повному обсязі. Зазначає про те, що Виноградівська міська рада Закарпатської області не є належним відповідачем у спірних правовідносинах, оскільки в даному випадку розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, який підзвітний головному розпоряднику бюджетних коштів та відповідальному виконавцю бюджетної програми Міністерству соціальної політики, є Управління соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації як правонаступник Виноградівської районної державної адміністрації.

Як стверджує відповідач, вся кореспонденція, листи, розрахунки та акти звірки АТ Укртелеком надсилались не Виноградівській міській раді, а на електронну адресу Виноградівської РДА, що підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи листами від 06.08.2021, 06.09.2021, 06.10.2021, 06.11.2021, 06.12.2021, 06.01.2022, 06.02.2022, 06.03.2022, 06.04.2022 та 06.05.2022.

Вказує відповідач також і на те, що договір на відшкодування пільг АТ Укртелеком із Виноградівською міською радою протягом 2021-2022 рр. не укладався, відповідна інформація про кількість та статус пільговиків позивачу не надавалась, розрахунки і акти звірки не приймалися, у той час, як згідно із п. 1 ст. 11 Закону України Про телекомунікації, взаємодія операторів телекомунікацій з органами державної влади та органами місцевого самоврядування стосовно отримання телекомунікаційних послуг здійснюється на договірних засадах відповідно до законодавства України. На переконання відповідача, позивачем не підтверджена заявлена до стягнення сума заборгованості, оскільки Виноградівською міською радою виявлені розбіжності в розрахунках АТ Укртелеком, зокрема, в частині надання пільг на телекомунікаційні послуги особам, які не мали право їх отримувати із різних на те причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю. На підтвердження доводів у цій частині відповідачем додано власний контррозрахунок суми заборгованості за спірний період.

Крім того, відповідач зауважує, що Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік не передбачена субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з оплати телекомунікаційних послуг окремим категоріям громадян; серед передбаченого ст. 102 Бюджетного кодексу України переліку субвенцій на здійснення державних програм соціального захисту відсутня субвенція на надання пільг з послуг зв`язку (телекомунікаційних послуг) пільговим категоріям громадян, а ст. 87 цього ж Кодексу передбачено, що видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення здійснюються в межах обсягів призначень, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік.

ДОВОДИ, ВИКЛАДЕНІ СТОРОНАМИ В ІНШИХ ЗАЯВАХ ПО СУТІ СПРАВИ

Представник позивача через канцелярію суду подала відповідь на відзив від 14.11.2022 (вх. №02.3.1-02/6272/22 від 16.11.2022), в якій зазначає про те, що належність відповідача у спірних правовідносинах встановлена судом у межах розгляду справи №907/859/21, рішення в якій набуло законної сили. На спростування доводів відповідача про неотримання ним інформації щодо обсягу наданих телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян представник позивача звертає увагу, що факт надсилання кореспонденції АТ Укртелеком підтверджується долученими до матеріалів справи реєстрами поштових відправлень, у яких одним із отримувачів є Виноградівська міська рада. На переконання позивача, саме з вини відповідача до переліку пільговиків, яким надано послуги у спірний період, включені громадяни, що з різних причин втратили право на пільгу, оскільки Виноградівська міська рада мала можливість здійснювати коригування списків зазначених осіб, володіючи інформацією щодо смерті пільговиків та щодо інших причин, які вказують на безпідставність надання останнім телекомунікаційних послуг. Як стверджує представник позивача, скасування обов`язковості звіту форми 2-пільга ніяк не впливає на належність такого доказу в частині обсягу наданих послуг, а обставина наявності/відсутності субвенцій державного бюджету на фінансування відповідних видатків місцевих бюджетів не впливає у спірних правовідносинах з оператором зв`язку ані на його право на отримання відповідних відшкодувань, ані на джерело таких відшкодувань кошти місцевого бюджету. Крім того, представник позивача зазначає, що норми законодавства, які реалізують державні гарантії певним категоріям громадян, є нормами прямої дії; при цьому, законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян, а зобов`язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із законів України і не залежать від їх бажання.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії.

За змістом ч. 1, 2 ст. 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Категорії громадян, яким надано пільги з оплати послуг зв`язку, визначені, зокрема, Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист, Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Про охорону дитинства, Про жертви нацистських переслідувань.

Публічне акціонерне товариство Укртелеком є оператором телекомунікацій і включений до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. Позивач надає телекомунікаційні послуги споживачам, в тому числі і тим, що мають визначені законодавством пільги з їх оплати.

Як вбачається із матеріалів справи, із липня 2021 року по травень 2022 року позивачем надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах абонентам, які мешкають у м. Виноградів, та включені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги та на яких поширювалась дія Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист, Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Про охорону дитинства, "Про жертви нацистських переслідувань".

Разом з тим, як стверджує позивач, витрати в загальному розмірі 18 301,51 грн, понесені ним унаслідок надання із липня 2021 року по травень 2022 року телекомунікаційних послуг споживачам, які мають передбачені чинним законодавством України пільги на їх отримання, відшкодовані останньому не були.

Невідшкодування відповідачем витрат, понесених позивачем внаслідок надання послуг на пільгових умовах визначеним законодавством категоріям громадян у спірний період стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми 18 301,51 грн у примусовому порядку.

ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

За змістом пунктів 1, 6 ст. 92 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.

Так, згідно з п. 19 ч. 1 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, учасникам бойових дій надаються такі пільги: позачергове користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів додаткових робіт). Абонементна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги: позачергове безплатне встановлення квартирних телефонів і позачергове користування всіма послугами зв`язку. Абонементна плата за користування квартирним телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів, а для осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни зі 100-процентною знижкою від затверджених тарифів.

За змістом п. 18 ч. 1 ст. 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, учасникам війни надаються такі пільги: позачергове користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів додаткових робіт). Абонементна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

Пунктом 20 частини 1 статті 15 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту встановлено, що особам, на яких поширюється чинність цього Закону, надаються такі пільги: позачергове користування всіма послугами зв`язку та позачергове встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонементна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

Відповідно до п. 11 ст. 20 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до категорії 1, надаються гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, 50-процентна знижка плати за користування телефоном (абонентна плата, оплата послуг електрозв`язку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при посекундному обліку їх тривалості). Зазначені у цьому пункті пільги надаються також членам сімей громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які проживають у жилих будинках (квартирах) усіх форм власності в межах норм, передбачених законом.

Пунктом 5 частини 1 статті 21 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що особам, віднесеним до категорії 2, надаються гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, першочергове встановлення телефону з оплатою 50 процентів вартості його встановлення.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист, ветеранам військової служби, органів внутрішніх справ, Національної поліції України, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України надаються пільги: 50-відсоткова знижка плати за користування квартирним телефоном ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України і членами їх сімей, які проживають разом з ними, в жилих будинках усіх форм власності в межах норм, передбачених законодавством.

На підставі абз. 2 ч. 5 ст. 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за встановлення і користування квартирним телефоном.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 13 Закону України "Про охорону дитинства" багатодітним сім`ям надаються пільги, зокрема, позачергове встановлення квартирних телефонів. Абонентна плата за користування квартирним телефоном встановлюється у розмірі 50 відсотків від затверджених тарифів.

Надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах жертвам нацистських переслідувань встановлюють положення п. 18 ст. 61, п. 10 ст. 62, п. 17 ст. 63, п. 19 ст. 64 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань".

Згідно із п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295, установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Вказані норми законодавства закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов`язок оператора телекомунікаційних послуг надавати пільгові послуги зв`язку визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

В силу ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно правового акту, що регулює господарську діяльність.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому, порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

В силу приписів п. 20-4 статті 91 Бюджетного кодексу України, до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; постраждалим учасникам Революції Гідності; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам Національної поліції; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби; особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали особами з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування.

З аналізу наведених правових норм випливає, що бюджетне законодавство України відносить витрати на пільги з послуг зв`язку до видатків місцевих бюджетів, і вказане, у свою чергу, спростовує доводи Виноградівської міської ради Закарпатської області про те, що вона є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах.

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, Кабінет Міністрів України постановою від 29.01.2003 №117 затвердив Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Законодавством закріплений чіткий перелік вимог щодо відомостей, які мають бути зазначені під час здійснення розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов`язаних із наданням пільг, зокрема, відомості, за якими можливо ідентифікувати особу, перелік її пільг та період їх отримання, місце проживання особи.

Отже чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян, при цьому, зобов`язання сторін по даній справі виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від їх бажання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем щомісячно надсилались відповідачу листи з додатками, а саме, поіменні списки абонентів за формою 2-пільга, а також акти звіряння розрахунків за спірний період (липень 2021 року травень 2022 року).

Таким чином, за відповідачем нормативно визначено обов`язок щомісячно, на підставі відповідних щомісячних звітів, здійснювати з позивачем розрахунки з відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян.

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що листи, розрахунки та акти звірки позивач надсилав не Виноградівській міській раді, а на електронну адресу Виноградівської районної державної адміністрації, у зв`язку з чим довідатись про існування останніх та ознайомитись із їх змістом у відповідача не було можливості, оскільки матеріали справи містять копії листів позивача №07_46І000/ІФ від 06.08.2021, №08_46І000/ІФ від 06.09.2021, №09_46І000/3 від 06.10.2021, №10_46І000/3 від 06.11.2021, №11_46І000/3 від 06.12.2021, №12_46І000/3 від 06.01.2022, №01_46І000/3 від 06.02.2022, №02_46І000/3 від 06.03.2022, №03_46І000/3 від 06.04.2022, №04_46І000/3 від 06.05.2022 та №05_46І000/3 від 06.06.2022, зі змісту яких вбачається, що такі (разом із долученими пакетами документів, необхідних для здійснення розрахунків за надані пільговикам послуги) були адресовані Виноградівської міської громади. Водночас будь яких зауважень, заперечень, претензій щодо нарахованих сум відповідачем на адресу позивача не надсилалось.

Із приводу доводів відповідача про відсутність у спірному періоді у структурі міської ради підрозділу з питань соціального захисту населення суд зазначає, що Виноградівська міська рада є органом місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади, здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування згідно зі ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, а створення відповідних структурних підрозділів належить до питань внутрішньої діяльності міської ради.

Долучені до матеріалів справи форми №2-пільга підписані посадовими особами позивача, є належними та допустимими доказами на підтвердження надання соціальних послуг, компенсація вартості яких є предметом даного спору, оскільки такі містять інформацію про обсяг наданих позивачем послуг на пільгових умовах, з огляду на що не має значення, що наказ урядового органу, яким така форма запроваджувалася як обов`язкова, скасований.

Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу на наявні в матеріалах справи документальні докази, які свідчать про помилкове включення позивачем суми 1393,08 грн до розрахунку заявленої до стягнення заборгованості, а саме, лист Виноградівського відділу ДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №452/24.2-25 від 29.10.2022 та лист Управління соціального захисту населення Берегівської районної військової адміністрації Закарпатської області №09-06/2048 від 31.10.2022.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що саме відповідачем має бути компенсована вартість телекомунікаційних послуг, наданих позивачем на пільгових умовах визначеній законодавством категорії населення на території м. Виноградів Закарпатської області у період із липня 2021 року по травень 2022 року в розмірі 16 908,43 грн. У решті заявлених позовних вимог належить відмовити.

Крім того, та обставина, що договори про відшкодування пільг з оплати телекомунікаційних послуг протягом 2021-2022 рр. Виноградівською міською радою Закарпатської області з Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" не укладалися, не впливає на висновки суду щодо задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на те, що зобов`язання з відшкодування позивачу витрат, понесених ним внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям осіб у Виноградівської міської ради виникло в силу норм чинного законодавства України; укладення окремих договорів про відшкодування пільг з оплати телекомунікаційних послуг законодавство не вимагає.

Водночас сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справах №925/246/17, №925/974/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №12-46гс18).

Окрім того, частиною другою статті 218 Господарського кодексу України та статтею 617 Цивільного кодексу України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Суд також наголошує, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007).

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а саме, у справі Кечко проти України (заява №63134/00), ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення Суду). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005, у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 та у справі Кечко проти України від 08.11.2005 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Оскільки вищенаведені положення законодавства, які встановлюють право на пільги з оплати послуг зв`язку, не містять приписів щодо залежності права особи на отримання таких пільг від наявності фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів, а відсутність бюджетних призначень на відшкодування таких пільг не є підставою для звільнення відповідача від виконання встановленого чинним законодавством зобов`язання, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість наданих останнім послуг зв`язку пільговій категорії громадян.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав, а наведені ним аргументи не знайшли свого підтвердження в матеріалах даної справи та положеннях чинного законодавства.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2292,15 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Виноградівської міської ради Закарпатської області, пл. Миру, будинок 5, м. Виноградів, Закарпатська область, 90300 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 04053677) на користь Акціонерного товариства Укртелеком в особі Закарпатської філії Акціонерного товариства Укртелеком, пл. Кирила і Мефодія, будинок 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 21560766) суму 16 908,43 грн (Шістнадцять тисяч дев`ятсот вісім гривень 43 коп), а також 2292,15 грн (Дві тисячі двісті дев`яносто дві гривні 15 коп) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

5. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 25.01.2023.

Суддя Пригара Л.І.