ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" січня 2023 р. Справа№ 873/171/22

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Отрюх Б.В.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників справи:

від АТ «Кредит Європа Банк»: Кондрашин І.В. - за довіреністю б/н від 06.10.2022;

від ПрАТ «У.П.Е.К.»: не з`явилися;

від ПП «Харківський підшипниковий завод»: не з`явилися;

від ТОВ Лозівський ковальсько-механічний завод»: не з`явилися;

від ТОВ «Транссєрвіс»: не з`явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22

за позовом Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк»

до 1) Приватного підприємства «Харківський підшипниковий завод»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод»

3) Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.»

4) Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

07.10.2022 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків, у складі головуючого третейського судді Мамченко Ю.В. прийнято рішення у справі № 35/22, яким позов Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» до Приватного підприємства «Харківський підшипниковий завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод», Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» задоволено у повному обсязі; стягнуто солідарно з Приватного підприємства «Харківський підшипниковий завод» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод» (), Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» () на користь Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» () заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 74/12 від 03.12.2012 у сумі 1 527 682,66 доларів США та третейський збір у сумі 25 500,00 грн, по 6 375,00 грн з кожного.

23.12.2022 Приватне акціонерне товариство «У.П.Е.К.» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2022 заяву Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22 передано на розгляд судді Отрюху Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 у справі № 873/171/22 заяву Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22 залишено без руху.

27.12.2022 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) від Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» надійшло клопотання з додатками. Дану вимогу суд приймає за клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 у справі № 873/171/22, поміж іншого, розгляд заяви Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22 призначено на 18.01.2023.

02.01.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» надійшла заява (клопотання), у відповідності до якого позивач зазначає, що:

- третейська угода у даній справі не визнавалась недійсною;

- рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22 компетентним судом не скасоване;

- у провадженні інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22 немає.

09.01.2023 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків надійшов лист у якому третейський суд ставить до відома, що справу з усіма ксерокопіями юридичних документів 19.12.2022 надано судді Буравльову С.І. згідно з ухвалою 873/124/22 від 05.12.2022 та супровідного листа № 78 від 07.12.2022.

Листом судді Північного апеляційного господарського суду Отрюха Б.В. № 09.1-14/29/23 від 16.01.2023 витребувано у судді Північного апеляційного господарського суду Буравльова С.І. третейську справу № 35/22 для розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22.

17.01.2023 матеріали третейської справи № 35/22 передано судді Північного апеляційного господарського суду Отрюху Б.В. у відповідності до листа судді Північного апеляційного господарського суду Буравльова С.І. № 09.1-14/30/23.

18.01.2023 у судове засідання з`явився представник Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк».

Представники Приватного підприємства «Харківський підшипниковий завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод», Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» у судове засідання 18.01.2023 не з`явилися; про час, місце та дату судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами ст. 120 ГПК України передбачено можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Слід зазначити, що копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 у справі № 873/171/22 була надіслана судом на електрону адресу учасників справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування.

При цьому, суд виходить з того, якщо учасник справи надав суду електронну адресу, зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає/не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на зазначене, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Єврорпейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989).

Разом з тим, суд робить акцент на тому, що відповідно до приписів ч.ч. 6, 7 ст. 6 ГПК України: «Адвокати, реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку».

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22 за наявними у матеріалах справи доказами та у відсутність представників Приватного підприємства «Харківський підшипниковий завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод», Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс».

У судовому засіданні 18.01.2023 представник Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» заперечував проти доводів заяви Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22 та просив відмовити у її задоволенні, а рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22 залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши доводи заяви, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні вичерпні підстави для скасування рішення третейського суду визначені частинами 2, 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди».

В силу Закону України «Про третейські суди»:

- до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом (ч. 2 ст. 1);

- юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону (ч. 1 ст. 5);

- третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: 1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; 2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб; 3) справ, пов`язаних з державною таємницею; 4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); 5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; 6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство; 7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; 8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення; 9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин; 10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств; 11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; 12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України; 13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб`єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень; 14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) (ст. 6).

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує (ч. 4 ст. 12 Закону України «Про третейські суди»).

Згідно з ч.ч. 5-9 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди; посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору; у разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною; недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження; третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.09.2022 Акціонерне товариство «Кредит Європа Банк» (надалі також позивач) звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківський підшипниковий завод» (надалі також відповідач-1/позичальник), Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод» (надалі також відповідач-2/поручитель-1), Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» (надалі також відповідач-3/поручитель-2) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» (надалі також відповідач-4/поручитель-3) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані виконанням зобов`язання за кредитним договором.

Так, 03.12.2012 між Публічним акціонерним товариством «Кредит Європа Банк», яке в подальшому змінило найменування на Акціонерне товариство «Кредит Європа Банк» та Публічним акціонерним товариством «Харківський підшипниковий завод», яке в подальшому змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Харківський підшипниковий завод», укладено Договір про надання фінансових послуг № 74/12, відповідно до умов якого позичальнику відкрито генеральну револьверну (відновлювальну) мультивалютну кредитну лінію.

Згідно з п. 2.1.1. кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 2 500 000,00 доларів США.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, лінія може використовуватись клієнтом відповідно до мети, визначеної ст. 3 цього договору для здійснення запозичень у формі строкових кредитів з максимальним лімітом 2 500 000,00 доларів США та з максимальним строком використання 180 календарних днів (включно).

За змістом п. 5.1. кредитного договору, лінія відкривається для використання на дату виконання попередніх умов, викладених у ст. 19 цього договору, і діє з дня набрання чинності цим договором до 03 грудня 2015 року (включно), що є датою закінчення дії лінії.

В силу ст. 12 кредитного договору, клієнт сплачує проценти по строкових кредитах у доларах США за ставкою 11% річних, щомісячно, в період з 25-го по 30-е число кожного місяця, за період з 25-го числа попереднього місяця по 24-е число поточного місяця (включно).

05.05.2014, 20.10.2015 та 18.04.2016 позивач уклав з позичальником додаткові угоди до кредитного договору, якими встановлено ліміт лінії у розмірі 1 500 000,00 доларів США, погоджено проценти за користування строковими кредитами та дати їх погашення, дату закінчення дії лінії 03.12.2020.

Позичальник скористався кредитними коштами у сумі 1 450 000,00 доларів США, що видані на підставі заяви на надання строкового кредиту в доларах США № 19 від 06.10.2017, що підтверджено випискою по його особовому рахунку та меморіальним ордером, які долучено до матеріалів справи. Таким чином, зобов`язання Позивачем виконано своєчасно та в повному обсязі.

18.11.2018 та 30.12.2020 позивач уклав з позичальником додаткові угоди № 4 та № 5 до кредитного договору, якими погоджено дату закінчення дії лінії та дату погашення строкового кредиту у сумі 1 450 000,00 доларів США - 25.10.2023, підтверджено розмір заборгованості за процентами та порядок її погашення, встановлено починаючи з 08.11.2018 щомісячну сплату процентів у наступному розмірі: - 6,0% річних - по 24.04.2021 (включно); 7,0% річних, починаючи з 25.04.2021, а також погоджено порядок погашення заборгованості за процентами, графік платежів строкового кредиту та зміни до п. 18.1 щодо забезпечення порукою.

Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, суму кредиту та нараховані проценти не погасив, а відтак, заборгованість станом на 13.09.2022 складає 1 527 682,66 доларів США, у тому числі: сума основної заборгованості 1 385 618,32 доларів США; проценти за користування кредитом у сумі 142 065,35 доларів США.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 25.02.2020 між позивачем та відповідачем-2 укладено договір поруки № 74/12-S1, а також 30.12.2020 з відповідачем-3 укладено договір поруки № 74/12-S3 та з відповідачем-4 укладено договір поруки № 74/12- S4.

Згідно з ст. 2 вищевказаних договорів поруки, які є ідентичними, відповідачі 2, 3 та 4 зобов`язались відповідати в повному обсязі перед банком за своєчасне і повне виконання позичальником своїх грошових зобов`язань за основним договором, в тому числі прострочених, а також тих, що виникнуть в майбутньому.

Приписами ст. 3.1. договорів поруки передбачено, що у разі невиконання клієнтом грошових зобов`язань у строки та на умовах, передбачених основним договором. Клієнт і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, позивач надіслав відповідачам повідомлення, в яких вимагав здійснити погашення невиконаних грошових зобов`язань в строк до 22.07.2022. Доказів погашення заборгованості за кредитним договором не надано.

Разом з тим, судом встановлено, що між сторонами наявні угоди про передачу спору на розгляд третейського суду (третейське застереження), про що прямо зазначено у п. 24.1 договору про надання фінансових послуг № 74/12 від 03.12.2012, п. 7.2. договору поруки №74/12-S1 від 25.02.2020, п. 7.2. договору поруки № 74/12-S3 від 30.12.2020, п. 7.2. договору поруки № 74/12- S4 від 30.12.2020, укладених між позивачем та відповідачами.

Таким чином, сторони уклали третейську угоду у вигляді третейського застереження у договорах. А отже, з моменту укладення цих договорів між сторонами діють третейські застереження, що визначають певний порядок розгляду спорів, що витікають з договорів між сторонами.

Як зазначалось вище, за наслідками розгляду вищезазначеного позову рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22 позов Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» до Приватного підприємства «Харківський підшипниковий завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод», Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» задоволено у повному обсязі; стягнуто солідарно з Приватного підприємства «Харківський підшипниковий завод» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод» (), Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссєрвіс» () на користь Акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» () заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 74/12 від 03.12.2012 у сумі 1 527 682,66 доларів США та третейський збір у сумі 25 500,00 грн, по 6 375,00 грн з кожного.

Рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, а також цим рішенням не вирішувались питання, які виходять за межі третейської угоди (п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 350 ГПК України); справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до закону (п. 1 ч. 2 ст. 350 ГПК України); склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону (п. 4 ч. 2 ст. 350 ГПК України); третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі (п. 5 ч. 2 ст. 350 ГПК України).

Звертаючись до господарського суду із заявою про скасування вказаного рішення третейського суду Приватне акціонерне товариство «У.П.Е.К.» посилається на те, що третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, а саме відносно прав та обов`язків відповідача-3, який не брав участі у справі.

Як зазначає скаржник, останнього не було повідомлено належним чином заздалегідь про існування даного спору, у зв`язку з чим Приватне акціонерне товариство «У.П.Е.К.» не мало можливості надати відзив у справі, що, в свою чергу, порушує принцип змагальності сторін.

З приводу цього суд зазначає, що чинним законодавством України встановлений вичерпний перелік підстав, з яких рішення третейського суду може бути скасоване. Зокрема такі випадки передбачені статтею 350 ГПК України та ст. 51 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до наведених норм, рішення третейського суду може бути скасовано, в тому числі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Разом з тим, скаржником невірно трактуються наведені положення, оскільки Приватне акціонерне товариство «У.П.Е.К.» є особою з визначеним статусом відповідача-3 у третейському спорі, а отже є належною стороною у третейській справі № 35/22, відтак третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

При цьому, ані ГПК України, а ані Закон України «Про третейські суди» не визначає неналежне повідомлення учасника провадження у третейському спорі та неподання ним відзиву на заявлений позов, про що зазначає скаржник, у якості підстав для скасування відповідного рішення третейського суду.

Більш того, Північним апеляційним господарським судом встановлено, що на юридичну адресу Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» було завчасно надіслано ухвалу Постійно діючого третейського суду від 15.09.2022 про призначення судового засідання у справі № 35/22 на 26.09.2022 та ухвалу Постійно діючого третейського суду від 26.09.2022 про відкладення розгляду справи № 35/22 на 07.10.2022, про що свідчить наявні в матеріалах третейської справи списки рекомендованих листів.

Господарський суд зазначає, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їх процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, оскільки відкладення розгляду справи є правом суду, а не обов`язком, Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків дійшов правомірного висновку про можливість розглядати справу за відсутності відповідачів на підставі до ст. 52, 60 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Решта посилань наведених у заяві про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22, судом до уваги не береться, оскільки не є підставою для скасування вказаного рішення.

Таким чином, доводи заявника не знайшли свого підтвердження при їх розгляді і дослідженні господарським судом, в установленому законом порядку, не доведені та будуються на припущеннях, що свідчить про відсутність законодавчо встановлених підстав для скасування рішення третейського суду з наведених у заяві мотивів.

У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання заяви покладаються на заявника (відповідача-3).

Керуючись ст.ст. 234, 346-351 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «У.П.Е.К.» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22.

2. Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.10.2022 у справі № 35/22 залишити без змін.

3. Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції (ч.ч. 4, 5 ст. 351 ГПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції, до Верховного Суду на підставі ч. 3 ст. 351 та ч. 2 ст. 253 ГПК України у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 27.01.2023.

Суддя Б.В. Отрюх