ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" січня 2023 р. м. Вінниця Cправа № 902/1182/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., розглянувши без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернофарт", вул. Острозького, 39, м. Вінниця, 21001, код - 39336690

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Богатир", вул. Пирогова, буд. 346А, м. Вінниця, 21008, код - 31983680

про стягнення 74 612,30 грн

В С Т А Н О В И В :

14.11.2022 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 11.11.2022 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернофарт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Богатир" про стягнення 74 612,30 грн заборгованості, з яких 50 000,00 грн основного боргу, 20 346,55 грн інфляційних втрат, 4 265,75 грн 3% річних за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 29112019 від 29.11.2019 року.

Ухвалою суду від 21.11.2022 року відкрито провадження у справі № 902/1182/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання).

Сторонам встановлено строки на вчинення процесуальних дій до 21.12.2022 року.

Зазначену ухвалу сторонам надіслано сторонам засобами електронного зв`язку за наступими адресами: позивачу - , відповідачу - .

Відповідачу також ухвалу суду надіслано засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за адресою місцезнаходження.

При цьому суд зазначає, що станом на 20.01.2023 року надіслана на адресу відповідача повернулась до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Сторони також не клопотали про продовження процесуальних строків внаслідок застосованих Кабінетом Міністрів України карантинних заходів.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, Днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси

Отже, сторін завчасно, з дотримання процесуальних строків, визначених ГПК України, повідомлено про розгляд справи.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 Рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (Рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (Рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Враховуючи отримання сторонами ухвали суду про відкриття провадження у справі, в якій встановлено час на вчинення процесуальних дій, з огляду на наявність доказів завчасного її отримання, суд вирішив розглянути справу за наявними доказами.

Судом встановлено наступне.

Позивач, в якості підстави заявлених позовних вимог, посилається на неналежне виконанням відповідачем зобов`язань за умовами договору про надання поворотної фінансової допомоги № 29112019 від 29.11.2019 року, в частині повернення наданих коштів.

З метою захисту своїх прав, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Богатир" 50 000,00 грн основного боргу, 20 346,55 грн інфляційних втрат, 4 265,75 грн 3% річних за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 29112019 від 29.11.2019 року.

Матеріали справи не містять відзиву або іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 29.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зернофарт" (Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Богатир" (Позичальник) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 29112019.

Відповідно п. 1.1 Договору Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Поворотна фінансова допомога (надалі допомога) - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана Позичальнику в користування на визначений строк відповідно до даного Договору, яких не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами (п. 1.2 Договору).

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 50 000,00 грн (п. 2.1 Договору).

Поворотна фінансова допомога надасться Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується (п. 2.2 Договору).

Згідно п. 2.3 Договору поворотна фінансова допомога надається на протязі 5 (п`яти) календарних днів з дати підписання даного договору шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника (п. 2.3 Договору).

Поворотна фінансова допомога надасться до 30 грудня 2019 року (п. 2.4 Договору).

Поворотна фінансова допомога використовується для потреб Позичальника відповідно до статутних цілей його діяльності (п. 2.5 Договору).

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню в цілому або частинами та в будь-які строки в межах повернення допомоги (п. 3.1 Договору).

Відповідно п. 4.1 Договору за несвоєчасне повернення допомоги Позичальник сплачує Позикодавцю пеню в розмірі 1% від суми боргу за місяць.

Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання своїх обов`язків відповідно до даного договору (п. 4.2 Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 30 грудня 2019 року (7.1 Договору).

На виконання умов договору позивачу перераховано 50 000,00 грн відповідно до платіжного доручення № 544 від 29.11.2019 року.

Доказів повернення цієї суми відповідачем не надано.

З урахування встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки, відповідачем у визначений договором строк не повернуто суму позики, то відбулося прострочення виконання грошових зобов`язань зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Богатир".

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 50 000,00 грн коштів за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 29112019 від 29.11.2019 року правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Також, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення 20 346,55 грн інфляційних втрат, 4 265,75 грн 3% річних.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора суми 3% річних та інфляційних втрат, помилок не виявлено, в зв`язку з чим 3% річних в сумі 4 265,75 грн та інфляційні втрати у розмірі 20 346,55 грн - підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідач не подав до суду жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу на спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернофарт" підлягає задоволенню судом в повному обсязі.

Понесені позивачем витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Богатир" (вул. Пирогова, буд. 346А, м. Вінниця, 21008, код - 31983680) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернофарт" (вул. Острозького, 39, м. Вінниця, 21001, код - 39336690) 50 000,00 грн - основного боргу за Договором про надання поворотної фінансової допомоги № 29112019 від 29.11.2019 року, 20 346,55 грн - інфляційних втрат, 4 265,75 грн - 3% річних та 2 481,00 грн. - судових витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також засобами електронного зв"язку за наступними адресами: позивачу - , відповідачу - .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 20 січня 2023 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Острозького, 39, м. Вінниця, 21001)

3 - відповідачу (вул. Пирогова, буд. 346А, м. Вінниця, 21008)