ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Черкаси Справа № 902/678/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" до Фізичної особа - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 323271 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Таскомбанк" звернувся в Господарський суд Вінницької області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), про стягнення заборгованості, на підставі заяви - договору про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів № ID6607600 від 02.07.2019 року, 208331 грн. боргу, 14 коп. заборгованості по відсотках, 103077 грн. 71 коп. заборгованості по комісії, 7016 грн. 99 коп. пені, 4845 грн. 16 коп. штрафу, що разом становить 323271 грн. та відшкодування понесених судових витрат.

Позов мотивовано порушенням відповідачем умов договору про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів № ID6607600 від 02.07.2019 року, щодо повернення кредитних коштів.

Ухвалами Господарського суду Вінницької області від 04.08.2022 року, від 02.09.2022 року відкрито провадження у справі № 902/678/22 за правилами спрощеного позовного провадження, в подальшому справу № 902/678/22 за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" до Фізичної особа - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 323271 грн. передано за підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

19.09.2022 року супровідним листом за вх. № 902/678/22/1337/22 справа № 902/678/22 за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" до Фізичної особа - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 323271 грн. надійшла до Господарського суду Черкаської області та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 902/678/22 передана судді Грачову В.М.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 04.10.2022 року, 17.11.2022 року справу № 902/678/22 прийнято до провадження суддею Грачовим В.М. за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, без виклику, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, яке в подальшому відкладено на 12.01.2023 року; для забезпечення дотримання прав відповідача бути проінформованим про час і дату призначення судового засідання, розміщено інформацію про повідомлення Фізичної особа - підприємця ОСОБА_1 на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області вебпорталу судової влади України.

Сторони в судове засідання 12.01.2023 року явку представників не забезпечили, позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, ухвали Господарського суду Черкаської області від 04.10.2022 року, 17.11.2022 року адресовані відповідачу у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, відділенням Укрпошти повернені суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, в разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд продемонстрував достатню старанність, щоб дозволити відповідачу, який повинен був знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень учасникам справи, визначитися з провадженням проти нього та скористатись правами і обов`язками, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України і вважає його повідомленим належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з таких підстав.

02.07.2019 року між позивачем Акціонерним товариством Таскомбанк, як банком, та відповідачем - Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 , як позичальником, укладено заяву - договір про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів № ID6607600 (далі Договір, а.с. 8), згідно з п.1.1. якого за наявності вільних коштів банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах, встановлених цих договором, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Сторони погодили усі істотні умови Договору та, зокрема, домовилися про таке:

п. 2.1. кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у АТ Таскомбанк з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів позичальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес;

п. 2.1. розмір кредиту: 500000 грн.;

п. 2.2. - валюта кредиту: гривня;

п.2.3. вартість кредиту:

п.2.3.1. - розмір процентної ставки за користування кредитом: 0,0001% річних;

п.2.3.2. - розмір комісійної винагороди: 1,99% від суми виданого кредиту (щомісячно);

п.2.4. - тип процентної ставки: фіксована;

п.2.5. - термін і порядок погашення кредиту: згідно графіку погашення кредиту, зазначеного в додатку 1 до цього договору;

п.2.6. - термін повернення кредиту: 02.07.2022 року;

п.3.1. - позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідної для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту;

п.3.3. - у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня;

п.4.1 - цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскомбанк та Цінові парламенти продукту є кредитним договором;

п.4.2 цей договір є договором приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України в зв`язку із чим:

п.4.2.1. умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до Договору в цілому;

п.4.2.2. особа, що виявила намір укласти договір, не може запропонувати банку внести зміни до запропонованих умов договору або запропонувати включення до договору своїх умов;

п.4.2.3. у випадку незгоди зі змістом та формою цього договору чи окремих його положень особа, яка виявляє намір укласти договір має право відмовитися від його укладення;

п.4.2.4. вимоги щодо зміни або розірвання цього договору, після набрання ним чинності, пред`являються і підлягають задоволенню відповідно до положень цього договору та законодавства України

п.4.3. підписання договору є підтвердженням наміру позичальника укласти кредитний договір, а дата підписання вважається датою укладання договору;

п.4.4. строк дії договору встановлений в розділі 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT Таскомбанк.

Відповідно до Додатку № 1 до Заяви-договору про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів № ID6607600 Графік погашення кредиту (т.1 а.с. 9) сторонами погоджено розмір платежів з урахуванням основної суми боргу, комісії за управління кредитом та процентів строком на 36 місяців.

02.07.2019 відповідач підписав заяву договір про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів № ID6607600 з АТ Таскомбанк електронним цифровим підписом, що підтверджується електронним сертифікатом, сформованим на сайті надавача електронних послуг та відображенням електронного цифрового підпису ОСОБА_1 (т.1 а. с. 10).

Відповідно до Витягу з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскомбанк Продукт: Кредит на розвиток бізнесу (т.1 а.с. 13-19):

п. 18.1.13 - при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до цих правил (у формі авторизації кредитної угоди у системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк ТАС24/БІЗНЕС, або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через веріфікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом першого підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі;

п.18.2.1.1. - банк за наявності вільних коштів зобов`язується клієнту кредит для фінансування поточної діяльності клієнта (поповнення оборотних коштів та придбання основних засобів), в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, щомісячну комісію з управління кредитом та інших винагород, право банку на отримання яких передбачено цим розділом правил. Розмір процентів, комісій та додаткових винагород банку за надання кредиту встановлюється у цінових парламентах продукту, які розміщені на офіційному сайті банку та є невід`ємною частиною цих правил (далі - Цінові параметри). Банк самостійно визначає розмір кредиту, який може бути наданий клієнту. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, щомісячна комісія, розмір щомісячних платежів, їх кількість та дати їх здійснення) вказуються в Заяві договорі про приєднання клієнта до цих Правил (далі Заява). Клієнт приєднується до Правил шляхом підписання електронно цифровим підписом Заяви в системі "ТАС24/БІЗНЕС", або через інший сервіс електронного документообігу, або іншим шляхом. Підписана Заява разом з цими Правилами та ціновими параметрами продукту (далі цінові параметри), які зазначені на офіційному сайті банку, становить кредитний договір, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору (далі Договір);

п. 18.2.1.2 - повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві (згідно графіку погашення кредиту). Банк здійснює договірне списання грошових коштів з поточного рахунку клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами договору. Остаточний строк погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Сторони домовились, що згідно ст. ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим розділом правил, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення зобов`язання, має право змінити умови користування кредитом, встановивши інший строк його повернення. При цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати повернення кредиту (банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-банкінг "ТАС24/БІЗНЕС", sms-повідомлення або інших). При непогашенні заборгованості за кредитом у строк, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, строком повернення кредиту є дата останнього платежу;

п. 18.2.1.3 за користування кредитом клієнт сплачує щомісячно проценти за користування коштами та щомісячну комісію за управління кредитом в розмірі, що зазначені в заяві та цінових параметрах до цього розділу Правил, які розміщені на офіційному сайті банку. Датами сплати процентів та щомісячної комісії за управління кредитом є дати сплати платежів, зазначені в заяві. При несплаті процентів чи комісії у зазначений строк вони вважаються простроченими;

п. 18.2.1.4 для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється фіксована процентна ставка та комісія за користування кредитом;

п. 18.2.1.5 у разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п. 18.2.1.2, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення;

п.18.2.2.3.2 - банк має право при настанні будь-якої з таких подій вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування, комісії за управління кредитом, виконання інших зобов`язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому згідно ст.ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, строки виконання яких настали, строки вважаються такими, що настали в зазначену у повідомлені дату. В цю дату клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний строк користування кредитом, повністю виконати інші зобов`язання за кредитом;

п. 18.2.2.2.5 - клієнт доручає банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту для виконання зобов`язань з погашення кредиту, сплати комісії за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті банку, при настанні строку здійснення платежу згідно з Заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі відсутності на поточних рахунках клієнта суми коштів, достатньої для оплати чергового платежу за кредитом, клієнт доручає банку встановити овердрафт на поточний рахунок на суму, необхідну для сплати чергового платежу або використати кошти надані банком згідно та у порядку зазначеному в розділі 18.1 цих Правил.

п. 18.2.2.2.7 - клієнт зобов`язується надавати банку не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним кварталом, фінансову інформацію (баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал, декларацію платника єдиного податку, примітки до звітів в обсязі, передбаченому законодавством для відповідних звітних періодів для відповідних суб`єктів/об`єктів господарювання), а також іншу інформацію на вимогу банку, в тому числі про майно, що належить клієнту на праві власності або повного господарського відання;

п.18.2.2.2.9 - клієнт зобов`язується забезпечити умови для проведення банком перевірок за даними бухгалтерського, оперативного і складського обліку, цільового використання кредиту, його забезпеченості та своєчасності погашення;

п. 18.2.5.2. - у випадку порушення цільового використання кредиту клієнт сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми кредиту, використаної не за цільовим призначенням. У випадку порушення зобов`язань, вказаних у п. 18.2.2.2.7, 18.2.2.2.9 цього розділу Правил, клієнт сплачує штраф у розмірі 2% від розміру кредиту, діючого на момент застосування штрафу.

За даними виписок позивача по особовому рахунку відповідача за період з 02.07.2019 року по 02.05.2022 року (т.1 а.с. 25-48), 02.07.2019 року відповідачу видано кредит згідно Договору в сумі 500000 грн., на відповідний рахунок відповідача, який зазначений у пункті 1.2 Договору, а відповідач здійснив такі погашення боргу за Договором: 02.08.2019 року 13889 грн., 02.09.2019 року 13889 грн., 02.10.2019 року 13889 грн., 04.11.2019 року - 13889 грн., 02.12.2019 року 13889 грн., 09.01.2020 року 13888 грн.99 коп., 20.01.2020 року - 01 коп., 03.02.2020 року 14001грн. 31 коп., 02.03.2020 року 13776 грн. 69 коп., 27.04.2020 року 13889 грн., 05.05.2020 року 13889 грн., 02.06.2020 року 13889 грн., 09.07.2020 року 13889 грн., 05.08.2022 року - 13889 грн., 19.10.2020 року - 27778 грн., 05.11.2020 року - 13889 грн., 08.12.2020 року - 13889 грн., 0704.01.2021 року - 13889 грн., 03.02.2021 року - 13889 грн., 09.03.2021 року - 13889 грн., 28.04.2021 року - 13889 грн., залишок (актив): 208331 грн. (500000 грн. - 291669 грн.).

За розрахунком позивача заборгованість за заявою - договором про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів № ID6607600 від 02.07.2019 року, укладеного між позивачем та відповідачем, станом на 02.05.2022 року(т.1 а.с. 6) наступна: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 208331 грн., заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена) 14 коп., заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) 103077 грн.71 коп., пеня на суму простроченої заборгованості за період з 02.12.2021 року по 01.05.2022 року 7016 грн.99 коп., штраф - 4845 грн. 16 коп., що разом складає загальну заборгованість - 323271 грн.

28.04.2022 року позивач, у зв`язку з неповерненням відповідачем вартості виданого позивачем кредиту в повному обсязі, звертався до відповідача з повідомленнямвимогою № 6458/70.11, в якій вимагав повернути кредитні кошти, сплатити нараховані проценти та штрафні санкції (пеню та комісію) протягом 30 календарних днів з дати одержання даного повідомлення, але у будь-якому випадку не пізніше 45 календарних днів з дня направлення банком повідомлення відповідачу (т.1 а.с. 22, докази направлення а.с. 23-24).

Вимога позивача відповідачем не виконана, що і стало причиною звернення позивача до суду про повернення кредиту, сплати процентів, комісії, пені, штрафу у заявленому розмірі, вимога позивача про їх стягнення є предметом позову у справі, що розглядається.

Спірні правовідносини сторін, а відповідно, їх цивільні права та обов`язки, виникли із заяви - договору про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів № ID6607600 від 02.07.2019 року за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань кредиту, загальні положення про кредит, як окремий вид зобов`язань, визначені параграфом 2 глави 71 ЦК України, ст.ст. 346, 347 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 розділу IV ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до положень ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до п.п. 1-3-ст. 207 ЦК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Із матеріалів справи вбачається, що 02.07.2019 року відповідач підписав з позивачем заяву - договір про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів № ID6607600, яким взяв на себе зобов`язання виконувати умови цього договору.

Із виписки позивача виданої за період 02.07.2019 року по 02.05.2022 року з рахунку відповідача вбачається, що 02.07.2019 року відповідачу видано Кредит на розвиток бізнесу згідно заяви - договору про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів № ID6607600 від 02.07.2019 року та Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскомбанк в сумі 500000 грн., який повернений банку не у повному обсязі. Рух коштів на цьому рахунку відображений у виписках банку по рахунку клієнта та розрахунку заборгованості. Наявність і розмір спірної заборгованості за кредитом у сумі 208331 грн. підтверджені позивачем належними та допустимими доказами, відповідачами не спростовані, тому вимога про їх стягнення з відповідача судом визнається доведеною та обґрунтованою і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Також позивачем заявлено до стягнення 14 коп. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість, 103077 грн. 71 коп. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 7016 грн. 99 коп. пені, 4845 грн. 16 коп. штрафу.

Пунктами 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3. Договору сторони обумовили, що розмір процентної ставки за користування кредитом: 0,0001% річних; розмір комісійної винагороди: 1,99% від суми виданого кредиту (щомісячно); тип процентної ставки: фіксована.

Також відповідно до положень п. 3.3 Договору, у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожен календарний день прострочення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідач, погодившись та приєднавшись до Умов та Правил надання банківських послуг, зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом, порядок та розмір нарахування яких визначені Умовами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Виконання зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитними коштами у розмірі 14 коп., комісії у розмірі 103077 грн. 71 коп., пені у розмірі 7016 грн. 99 коп. також є обґрунтованою, її розрахунок методологічно і арифметично проведено правильно, судом перевірений, тому вимоги позивача про їх стягнення підлягають до задоволення в судовому порядку в повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення 4845 грн. 16 коп. штрафу суд зазначає наступне.

Згідно п. 18.2.5.2. Правил у випадку порушення цільового використання кредиту клієнт сплачує банку штраф у розмірі 25% від суми кредиту, використаної не за цільовим призначенням. У випадку порушення зобов`язань, вказаних у п. 18.2.2.2.7, 18.2.2.2.9 цього розділу Правил, клієнт сплачує штраф у розмірі 2% від розміру кредиту, діючого на момент застосування штрафу.

Пунктом 18.2.2.2.7 Правил визначено, що клієнт зобов`язується надавати банку не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним кварталом, фінансову інформацію (баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал, декларацію платника єдиного податку, примітки до звітів в обсязі, передбаченому законодавством для відповідних звітних періодів для відповідних суб`єктів/об`єктів господарювання), а також іншу інформацію на вимогу банку, в тому числі про майно, що належить клієнту на праві власності або повного господарського відання.

Відповідно до п.18.2.2.2.9 Правил клієнт зобов`язується забезпечити умови для проведення банком перевірок за даними бухгалтерського, оперативного і складського обліку, цільового використання кредиту, його забезпеченості та своєчасності погашення.

Разом з тим, позивач не вказав у позові відповідних обставин та не надав суду доказів, що підтверджують порушення відповідачем умов Договору, за які передбачено відповідальність у вигляді сплати штрафу та не врахував пункт 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, яким визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), тому підстави для задоволення даної вимоги відсутні.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за заявою - договором про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів № ID6607600 від 02.07.2019 року, 208331 грн. боргу, 14 коп. заборгованості по відсотках, 103077 грн. 71 коп. заборгованості по комісії, 7016 грн. 99 коп. пені є доказаними, обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню частково. В стягненні 4845 грн. 16 коп. штрафу слід відмовити.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 4776 грн. 38 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особа - підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк", ідентифікаційний код юридичної особи 09806443, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30 208331 грн. боргу, 14 коп. заборгованості по відсотках, 103077 грн. 71 коп. заборгованості по комісії, 7016 грн. 99 коп. пені, 4776 грн. 38 коп. судового збору.

У задоволенні позову в частині вимог про стягнення 4845 грн. 16 коп. штрафу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 19.01.2023 року.

Суддя В.М. Грачов