ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2098/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлегпром" про ухвалення додаткового рішення по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлегпром" (03037, м. Київ, пр. В. Лобановського, буд. 9/1, кв. 39, )
до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" (63460, Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, Балаклійське шосе, 2, )
про стягнення 960 834,05грн
учасники справи не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 684 068,00грн, пеню в розмірі 106 612,72грн, збитки від інфляції в розмірі 151 255,09грн, 3% річних від простроченої суми в розмірі 18 898,24грн, а також судовий збір за подання позовної заяви у сумі 14 412,51грн та витрати на правову допомогу, для стягнення яких буде подано окрему заяву.

Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Рішенням суду від 08.01.2023 по справі № 922/2098/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлегпром" - 484 068,00грн основного боргу, 53 306,36грн пені, 75 627,54грн збитків від інфляції, 9 449,12грн 3% річних, 11 412,51грн судового збору.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 53 306,36грн пені, 75 627,54грн збитків від інфляції та 9 449,12грн 3% річних відмовлено.

Провадження у справі в частині стягнення 200 000,00грн закрито за відсутністю предмета спору.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть надані ним до суду окремою заявою.

09.01.2023 через підсистему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 70 000,00грн.

Ухвалою суду від 09.01.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлегпром" про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.01.2023 о 16:40. Цією ж ухвалою запропоновано відповідачу надати письмові пояснення щодо своєї правової позиції стосовно заяви позивача.

18.01.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до однієї гривні, посилаючись на те, що заявлений позивачем розмір судових витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим, безпідставним та таким, що суперечить нормам процесуального права.

Позивач у призначене судове засідання не з`явився, проте на електронну адресу суду від нього надійшло клопотання про розгляд заяви за відсутності його представника. Звертаючись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позивач також виклав у ньому свої заперечення на клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та зазначив, що формальні міркування відповідача не можуть бути підставою зменшити до однієї гривні витрати на правову допомогу, яку представник позивача виконав, належним чином розрахував і узгодив умови її оплати з позивачем, права якого і порушив відповідач.

Як зазначає представник позивача, всі складені ним у справі документи, як і документи другої сторони, є змістовними, що підтверджує обґрунтованість витраченого на роботу над ними часу (1 документ або дія в 1-2 дні згідно акту), а тому з огляду на заявлену до стягнення суму позову 960 834,05грн (по якій всі нарахування суд визнав обґрунтованими, хоча і зменшив суму відповідальності відповідача), вважає судові витрати в розмірі 70 000,00грн співмірними (складають 7,2% суми стягнення), у зв`язку з чим просить суд судові витрати на професійну правничу допомогу покласти на відповідача в повному обсязі.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у заяві про стягнення судових витрат, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

03.08.2022 між адвокатом Кузнецовим І.С. та позивачем укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а позивач зобов`язався оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами.

У п.3.1 договору сторони погодили, що за правову допомогу, передбачену в п.1.2 договору, позивач сплачує Адвокату обумовлену Сторонами винагороду.

Сума витрат, необхідних для виконання Договору, наданої правової допомоги і послуг погоджується Сторонами шляхом укладення письмових додаткових угод або без їх укладення за домовленістю. Право Адвоката на отримання невнесеного (недовнесеного) гонорару або винагороди не залежить від результату виконання доручення і надання правової допомоги (п.4.2 договору).

За умовами п.2.1 договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання Сторонами своїх зобов`язань.

На виконання укладеного договору між позивачем та Адвокатом 10.11.2022 укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 03.08.2022, якою сторони погодили, що оплата наданої правової допомоги і витрат Адвоката у справі № 922/2098/22 в межах розгляду в суді першої інстанції (Господарському суді Харківської області) визначена у фіксованому розмірі 70 000,00грн та здійснюється позивачем протягом 30 календарних днів з дати набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у цій справі, та підлягає перерахуванню Адвокату на картковий рахунок.

Ця додаткова угода вступає в силу з моменту підписання, діє до закінчення терміну дії Договору і є його невід`ємною частиною (п.2 додаткової угоди до договору).

09.01.2023 сторони договору підписали акт приймання-передачі наданої правової допомоги з детальним описом проведених робіт до Договору про надання правової допомоги від 03.08.2022, відповідно до якого за період з 06.11.2022 по 09.01.2023 у справі № 922/2098/22 в межах розгляду в суді першої інстанції (Господарському суді Харківської області) Адвокат надав позивачу наступну правову допомогу:

- аналіз договору про закупівлю (поставку) товарів № 12/216 від 19.08.2021 між ТОВ "Торговельний Будинок "Енергоальянс" та Публічним акціонерним товариством "Центренерго" в особі виконуючого обов`язки директора теплової електростанції відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго", документів щодо наявної заборгованості поставленого по видатковій накладній № РН-0000173 від 18.11.2021 товару, консультація Клієнта та роз`яснення з правових питань подання позову, підсудності, обрання способів захисту, доцільності розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін - 3 години;

- підготовка позовної заяви до Господарського суду Харківської області, за якою відкрито провадження у справі № 922/2098/22 за позовом ТОВ «Торговельний будинок «Енергоальянс» до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" про стягнення грошових коштів - 6 годин;

- подання через підсистему «Електронний суд» позовної заяви до Господарського суду Харківської області, за якою відкрито провадження у справі №922/2098/22 за позовом ТОВ «Торговельний будинок «Енергоальянс» до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" про стягнення грошових коштів - 1 година;

- аналіз відзиву з додатками Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго", пошук судової практики з розгляду зазначених у відзиві заперечень і обставин, консультація Клієнта та роз`яснення з правових питань по здійсненому аналізу відзиву з додатками - 6 годин;

- підготовка і відправлення через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Харківської області у справі № 922/2098/22 відповіді на відзив - 8 годин;

- аналіз Рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2023р. у справі № 922/2098/22, консультація Клієнта та роз`яснення з правових питань по здійсненому аналізу - 1 година;

- підготовка і відправлення через систему "Електронний суд" у справі № 922/2098/22 заяви про стягнення витрат на правову допомогу - 3 години.

Відповідно до складеного між сторонами акту вартість наданої правової допомоги за цим актом підлягає оплаті у фіксованому розмірі 70 000,00грн; позивач не має до Адвоката претензій по наданій правовій допомозі, її вартості та вартості витрат Адвоката; оплата правової допомоги за цим актом здійснюється позивачем на умовах, узгоджених у додатковій угоді від 10.11.2022 до договору про надання правової допомоги від 03.08.2022 на картковий рахунок Адвоката.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу, відповідно до ст.124 Господарського процесуального кодексу України, одночасно з позовом, в якому зазначено, що докази розміру судових витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані позивачем відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд керується наступним.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Положеннями ч.1 ст.1 зазначеного Закону унормовано, що договір про надання правової допомоги визначено як домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст.903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Згідно з вимогами ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Звертаючись 02.11.2022 до суду з заявою, позивач просить постановити додаткове рішення у цій справі про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 70 000,00грн.

Частиною 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В обґрунтування заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги від 03.08.2022, додаткову угоду від 10.11.2022 до договору про надання правової допомоги від 03.08.2022, ордер про надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1086959, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Кузнецовим І.С. серія ЗП 002030 від 12.02.2019 та акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 09.01.2023 з детальним описом проведених робіт до Договору про надання правової допомоги від 03.08.2022.

Як вже зазначалось вище, позивач зобов`язався здійснити розрахунок за виконані адвокатом роботи (послуги) протягом 30 календарних днів з дати набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у цій справі

Отже, суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/45/19.

За приписами ч.1, ч.2 ст.124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Судом встановлено, що позивач, відповідно до положень ст.124 Господарського процесуального кодексу України, надав попередній розрахунок витрат на правничу допомогу, який міститься в його позові.

Щодо розміру вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд зазначає наступне.

Зокрема, відповідно до ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями ч.ч.6, 7, 9 ст.129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Звертаючись з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідач, зокрема, посилається на те, що обсяг робіт і час, витрачений на підготовку процесуальних документів, є явно не співмірними із складністю виконаних адвокатом робіт, не відповідає критерію необхідності, зокрема, їх вчинення не було обов`язковим та доцільним, а також їх виконання жодним чином не вплинули на перебіг розгляду справи, зміст і доводи інших виготовлених документів є ідентичними змісту і доводам, викладеним у позовній заяві, а наведене обґрунтування позиції адвоката становить значно меншу частину документа, ніж сам документ.

Як вже зазначалось вище, позивачем надано до суду акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 09.01.2023 з детальним описом проведених робіт до Договору про надання правової допомоги від 03.08.2022.

Однак, як вбачається судом із змісту наданого позивачем акту, виконані адвокатом роботи стосуються іншої юридичної особи, а саме ТОВ "Торговельний Будинок "Енергоальянс", яка не є стороною у даній справі.

При цьому надані суду докази, а саме: договір про надання правової допомоги від 03.08.2022, додаткова угода від 10.11.2022 до договору про надання правової допомоги від 03.08.2022, ордер про надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1086959, свідчать про існування договірних відносин між позивачем та адвокатом Кузнецовим І.С.

Так, адвокатом складено та подано до суду позовну заяву, відповідь на відзив, заяву про ухвалення додаткового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, предметом спору у справі № 922/2098/22 є стягнення заборгованості за однією поставкою, тому підготовка позову не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин в даному питанні не змінювались, справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль; позовна заява охоплює одну поставку товару та нарахування здійснені за прострочення оплати, що не потребує значного часу для розрахунку та підготовки позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує малозначність справи та її розгляд судом в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Вирішуючи питання співмірності, суд також враховує фінансовий стан відповідача, який під час воєнного стану зазнав суттєвих пошкоджень, а також особливий стратегічний характер діяльності підприємства відповідача для країни, особливо в умовах воєнного стану.

Враховуючи викладене, надавши оцінку усім доданим до заяви доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є 10 000,00грн витрат позивача на професійну правничу допомогу, які відповідно до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача у зазначеному розмірі.

В частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 60 000,00грн суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлегпром" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" (63460, Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, Балаклійське шосе, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлегпром" (03037, м. Київ, пр. В. Лобановського, буд. 9/1, кв. 39, ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 60 000,00грн відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення складено та підписано 23.01.2023.

Суддя Т.А. Лавренюк