ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 січня 2023 рокуСправа № 912/2126/20

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву №б/н від 06.01.2023 ОСОБА_1

про відстрочення виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.12.2020 року

у справі №912/2126/20 від 06.07.2020

за позовом: Акціонерного товариства "Кредобанк" (далі - АТ "Кредобанк"), код ЄДР 09807862, вул. Сахарова, буд. 78-А, м. Львів, 79026, адреса для листування: пр-т Ю.Гагаріна, 23, а/с 57, м. Київ, 02094

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" (далі - ТОВ "Техніка і технології"), код ЄДР 36584896, вул. Соборна, буд. 22, кв. 103, м. Кропивницький, 25009

2. ОСОБА_1 (далі - гр. ОСОБА_1 ), РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 817 111,65 грн

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача (стягувача) (в режимі відеоконференції) - адвокат Павленко С.В., довіреність №12783 від 24.11.2022;

від відповідача 1. (боржника 1.) (в режимі відеоконференції) - ліквідатор, арбітражний керуючий Вербицький О.В., постанова Господарського суду Кіровоградської області від 21.04.2022;

від відповідача 2. (боржника 2., заявника) (в режимі відеоконференції) - гр. ОСОБА_1 особисто.

В засіданні суду приймає участь приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 01.12.2020 у справі №912/2126/20 позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ "Техніка і технології" та гр. ОСОБА_1 на користь АТ "Кредобанк" суму заборгованості за Кредитним договором №07-2019 від 18.03.2019 станом на 22.05.2020 в розмірі 776 255,11 грн, яка складається із: неповернутої суми кредиту - 648 618,67 грн; прострочених відсотків - 69 044,42 грн; пені по простроченій основній сумі кредиту - 51 652,75 грн, пені по прострочених відсотках - 6 939,27 грн. Стягнуто з ТОВ "Техніка і технології" на користь АТ "Кредобанк" 5821,92 грн судового збору. Стягнуто з гр. ОСОБА_1 на користь АТ "Кредобанк" 5821,92 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

28.12.2020 на виконання зазначеного рішення суду видано накази.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2021 повернуто апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.12.2020 у справі №912/2126/20 скаржнику.

12.01.2023 до господарського суду від гр. ОСОБА_1 надійшла заява №б/н від 06.01.2023 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.12.2020 року по справі №912/2126/20 з вимогою відстрочити виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.12.2020 року по справі №912/2126/20 для ОСОБА_1 на один рік.

В обґрунтування поданої заяви зазначено таке.

Єдине рухоме майно, яке належить боржнику - гр. ОСОБА_1 на праві приватної власності - земельна ділянка (державний акт про право власності на землю КР №200780), яку здає в оренду з 2009 року. В грудні 2022 року боржнику стало відомо від орендаря, що він отримував лист від приватного виконавця Шмалько О.О. про пропозицію викупу земельної ділянки в рамках примусової реалізації майна за виконавчим провадженням.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 22.06.2021 стосовно Відповідача-1 по даній справі - ТОВ "Техніка і технології" - відкрито провадження у справі про банкрутство (справа №922/1023/21).

21.07.2022 АТ "Кредобанк" подав заяву про грошові вимоги боржника на загальну суму 1 028 182, 31 грн.; суд визнав грошові вимоги у розмірі 786 177,99 грн.

ТОВ "Техніка і технології" постановою Господарського суду Кіровоградської області 21.04.2022 визнане банкрутом і розпочата ліквідаційна процедура, за якою після продажу належного майна кредиторам будуть компенсовані грошові вимоги, в тому числі АТ "Кредобанк".

Тож банк вже має визнані грошові вимоги в провадженні банкрутства ТОВ "Техніка і технології", які будуть задоволені після реалізації майна, якого має вистачити на погашення заборгованостей перед кредиторами. Банк мав укладений з ТОВ "Техніка і технології" договір застави товарів в обороті, сума яких перевищувала суму кредиту майже у 2 рази. Проте банк не скористався цим для повернення коштів. Зараз Банк, маючи визнані судом грошові вимоги в провадженні про банкрутство ТОВ "Техніка і технології", паралельно по виконавчому провадженню в примусовому порядку реалізовує земельну ділянку боржника - гр. ОСОБА_1 , яка є єдиним його нерухомим майном та єдиним джерелом доходу для сім`ї.

ОСОБА_1 , як поручитель і співвідповідач по даній справі, має право регресної вимоги до ТОВ "Техніка і технології" у випадку погашення кредитної заборгованості за рахунок примусового продажу земельної ділянки, проте зважаючи на початок ліквідаційної процедури товариства, не зможе в майбутньому реалізувати це право. Адже це займе деякий час, і згодом вже не буде до кого звертатись, тому що товариства не буде існувати. Таким чином боржник ОСОБА_1 втратить особисте майно за чужий кредит.

Вказана земельна ділянка є єдиними нерухомим майном Боржника та єдиним джерелом доходу для боржника та його сім`ї, оскільки з 2019 року не має роботи і відповідно доходів, крім виплати орендної плати за землю, а також в подальшому не має змоги працювати, оскільки по товариству має 5 відкритих кримінальних проваджень (щодо рейдерського захоплення майна, складських приміщень, тощо), що вимагає його постійної участі як засновника і директора в сприянні розслідувань (на це потрібно до 4 днів на тиждень); має допомагати завершити банкрутство основного кредитора ТОВ "Техніка і технології".

Також має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Одна дитина за станом здоров`я потребує особливого догляду та лікування, через що дружина ОСОБА_5 , також не може працювати. Тому єдиним гарантованим джерелом доходів на сім`ю з 5 чоловік (троє з яких неповнолітні діти), є орендна плата за землю. Це по 2 тисячі в місяць на сім`ю з 5 чоловік. Забираючи землю, Банк лишає сім`ю єдиного гарантованого доходу.

Крім того військові дії вплинули в тому числі і на сферу виробництва і поставок сг техніки - основну сферу діяльності боржника.

Просить надати відстрочку на один рік, виходячи з того, що за цей час ТОВ "Техніка і технології" вже буде ліквідоване, а грошові вимоги АТ "Кредобанк" будуть погашені ймовірно у повному обсязі, і тоді не буде необхідності в примусовому зверненні стягнення на майно боржнику як поручителя. В іншому випадку арешт на земельній ділянці все одно залишається. Просить максимально дозволений законодавством строк у зв`язку з тим, що в країні діє правовий режим військового стану, ведуться воєнні (бойові) дії, часті аварійні відключення електроенергії, через що судові засідання по ліквідації товариства можуть переноситись та відкладатись.

Відстрочку 1 рік просить оскільки: 1. це передбачено законодавством; 2. війна ще не закінчилась і воєнний стан буде продовжено; 3. земля не має пустувати, а маж бути оброблена, а сільськогосподарський рік вже розпочався і закінчиться після збирання врожаю та обробки ділянки.

Ухвалою від 13.01.2023 господарський суд заяву №б/н від 06.01.2023 гр. ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.12.2020 року по справі №912/2126/20 призначив до розгляду у судовому засіданні на 23.01.2023 об 11:00 год.

19.01.2023 на електронну пошту суду (з КЕП) від позивача (стягувача) надійшли заперечення №б/н від 18.01.2023 на заяву про відстрочення виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.12.2020 по справі №912/2126/20 з вимогами:

1. Прийняти данні заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення суду.

2. У задоволенні заяви, ОСОБА_1 , про відстрочення виконання рішення суду від 01.12.2020 року, - відмовити у повному обсязі.

3. Листування з Позивачем здійснювати виключно за адресою: АДРЕСА_2 або за електронною адресою ІНФОРМАЦІЯ_4

В обґрунтування поданих заперечень зазначено таке.

В рамках виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Кредобанк" грошових коштів в розмірі 776 255,11 грн приватним виконавцем були проведені відповідні виконавчі дії, які направлені на примусове виконання вказаного виконавчого документу та було накладено арешт на майно ОСОБА_1 а також у відповідності до постанови від 21.09.2022 було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , а саме земельну ділянку, реєстраційний/кадастровий номер :02:000:2904, місцезнаходження: Кіровоградська обл., Кропивницький р., с. Оситняжка, Земельна ділянка. Площа (га): 7.3601, реєстраційний/кадастровий номер :02:000:2904, місцезнаходження: Кіровоградська обл., Кропивницький, р., с/рада. Оситнязька, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Станом на даний час проводяться виконавчі дії щодо реалізації виявленого майна боржника та виконання рішення суду за яким зі ОСОБА_1 було стягнуто грошові кошти.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Оскільки судове рішення від 01.12.2020 року по справі №912/2126/20 набрало законної сили 22.12.2020 року то відповідно максимально, суд міг відстрочити виконання вказаною рішення до 01 грудня 2021 року.

Отже, за боржником, ОСОБА_1 зареєстровано нерухоме майно, після реалізації якого рішення Господарською суду Кіровоградської області від 01.12.2020 буде виконано повністю або частково, в залежності від отриманої суми від реалізації арештованого майна.

Враховуючи положення ст. 331 ГПК України, висновки, які були зроблені у Постанові ВС України від 21.02.2019 по справі №2-54/08, положення Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14, щодо встановлення обставин, які ускладнюють або виключають можливість виконання рішення, а також те, що спір в рамках позову про стягнення з ОСОБА_1 виник з вини останнього, за неналежне виконання умов договору щодо повернення кредитних коштів, а також оскільки за Відповідачем ( ОСОБА_1 ) зареєстровано нерухоме майно (земельна ділянка), вартість якого може вистачити для повного виконання судового рішення, а також оскільки ОСОБА_1 не надав жодного доказу того, що існують об`єктивні підстави для надання відстрочки виконання рішення, а також оскільки розстрочка може бути надана судом не більше чим на один рік від дати ухвалення такого рішення (до 22.12.2021 року), то можна зробити висновок, що станом на даний час відсутні ускладнення або неможливість для виконання рішення суду, а також відсутні жодні підстави для надання Відповідачу відстрочки виконання рішення суду від 01.12.2020 року.

У засіданні суду боржник 2. наполіг на задоволенні вищезазначеної заяви, стягувач та приватний виконавець заперечили можливість її задоволення.

Розглядаючи заяву про відстрочення виконання рішення суду, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як передбачено ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч 1-3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Отже, виходячи з вищенаведеного законодавець, у будь-якому випадку пов`язує розстрочення та відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Згідно ч. 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами, за визначенням ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 №5-пр/2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Однак, боржником 2. не враховано, що за приписами ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Тобто, виходячи з дати ухвалення судом рішення про справі №912/2126/20, граничний строк, на який виконання такого судового рішення могло б бути відстрочене (01.12.2021), вже закінчився.

Господарський суд звертає увагу, що правову позицію з приводу доцільності визначення гранично допустимого строку розстрочення судового рішення саме з моменту його ухвалення, наведено у постанові Верховного Суду від 14.07.2020 по справі №908/1884/19.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Згідно з мотивувальною частиною рішення від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява №6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00). Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Слід зауважити, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим. Вказану правову позицію також підтримано Верховним Судом у постанові від 11.12.2018 по справі №913/960/17.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, судове рішення у справі №912/2126/20 від 01.12.2020, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Одночасно, надаючи оцінку доводам гр. ОСОБА_1 господарський суд також дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовано наявність підстав для відстрочення виконання судового рішення, не є достатнім та належним чином доказово підтвердженим свідченням дійсних ускладнень чи неможливості виконання судового рішення по справі.

Посилаючись на наявність провадження в справі про банкрутство ТОВ "Техніка і Технології", заявником не враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже провадження справі про банкрутство ТОВ "Техніка і Технології" не є підставою для можливого відстрочення виконання рішення щодо стягнення заборгованості з гр. ОСОБА_1 .

Посилання заявника на наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей господарський суд вважає безпідставними, позаяк, укладаючи договір поруки №б/н від 18.03.2019 з АТ "Кредобанк", гр. ОСОБА_1 усвідомлював наявність неповнолітніх дітей на утриманні та можливі наслідки невиконання ним взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин, боржником 2. не подано належних доказів, які свідчать про наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, подані заявником докази не можуть розцінюватись як належні докази на підтвердження факту неможливості виконання рішення.

Щодо посилання боржника на форс-мажорну обставину (обставина непереборної сили), а саме запровадження воєнного стану в Україні, то форс-мажорна обставина звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язання, а не від самого зобов`язання.

У постанові Верховного Суду у справі №904/3886/21 від 25.01.2022 зазначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Сам факт введення воєнного стану не може вважатись належною правовою підставою для відстрочки виконання судового рішення. Обставини, які виникли у зв`язку з війною мають безпосередньо впливати на можливість боржника виконати свій обов`язок. Сторона, яка посилається на вказану обставину повинна довести зв`язок між неможливістю виконання рішення та військовими діями.

Заявник не надав жодних доказів на підтвердження того, що запровадження воєнного стану вплинуло на його діяльність та унеможливило виконання рішення у даній справі.

Крім того рішення суду Господарського суду Кіровоградської області у даній справі ухвалено 01.12.2020, тобто задовго до запровадження 24.02.2022 на території України воєнного стану.

Господарським судом враховано ступінь вини відповідача (боржника) 2. у виникненні спору, крім того термін повернення кредитних коштів настав заздалегідь до агресії росії та такий боржник мав достатньо часу для врегулювання спору, в свою чергу останній не вжив жодних заходів щодо добровільного погашення заборгованості.

Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача, так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що заява №б/н від 06.01.2023 гр. ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.12.2020 року по справі №912/2126/20 є такою, що суперечить приписам ч. 5 ст. 331 ГПК України, та позбавлена належного доказового обґрунтування, а отже, підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 234-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви №б/н від 06.01.2023 ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.12.2020 року по справі №912/2126/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Копії ухвали направити боржнику - гр. ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_5 , позивачу (стягувачу) на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_8 ліквідатору ТОВ "Техніка і технології" - арбітражному керуючому Вербицькому О.В. на офіційну електронну адресу через електронний кабінет, Приватному виконавцю виконавчого округу Кіровоградської області Шмальку О.О. (для відома на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Повний текст ухвали складено 27.01.2023.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.