ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.01.2023 Справа № 904/4092/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм Плюс", м.Дніпро

про стягнення 26878,20 грн

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" (далі-Позивач) 10.11.2022 звернулося з позовом через "Електронний суд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм Плюс" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь суму основної заборгованості в розмірі 16000,00 грн пеню в розмірі 6235,07 грн, 3% річних в розмірі 512,88 грн, збитки від інфляції в розмірі 4130,25 грн, судовий збір в розмірі 2481,00 грн та 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Приймаючи рішення про стягнення боргу, в порядку частини 10 ст. 238 ГПК України зазначити в рішенні про нарахування відповідної 3% річних до моменту виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм Плюс" рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов`язань за Договором продажу №29/11/01 від 29.11.2021 року.

20.01.2023 прийнято рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм Плюс" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм Плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" пеню в розмірі 3802,20 грн, 3% річних в розмірі 512,88 грн, збитки від інфляції в розмірі 4130,25 грн, судовий збір в розмірі 2481,00 грн та 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В частині позовних вимог про стягнення основного боргу на суму 16000,00 грн закрито провадження. В частині позовних вимог про стягнення пені в розмірі 2432,87 грн відмовлено.

23.01.2023 через "Електронний суд" представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм Плюс" звернувся до суду із заявою, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №904/4092/22 щодо розподілу судових витрат понесених відповідачем у зв`язку з частковою відмовою у позові, з урахуванням принципу пропорційності.

В обґрунтування заяви представник Відповідача посилається на те, що під час розгляду справи відповідач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу про що у справу подано докази в копіях (договір про надання професійної правничої допомоги № 21/11 від 21.11.2022, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1763 та посвідчення адвоката №1438 від 19.11.2007 видані Дніпропетровською обласною КДКА, платіжне доручення про сплату фіксованого гонорару №408 від 25.11.2022 на суму 3000,00 грн, а також акт приймання передачі адвокатських послуг від 07.12.2022. Однак, судом не вирішено питання про розподіл цих судових витрат, з урахуванням приписів ч. 4 ст. 129 ГПК України.

23.01.2023 через "Електронний суд" представник Позивача подав заперечення на клопотання (заяву), в якому просить суд відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкор Плюс" від 20.01.2023 року про ухвалення додаткового рішення у справі №904/4092/22 щодо розподілу судових витрат понесених відповідачем в повному обсязі, оскільки вказавши в рішенні, що «За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються повністю на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України» суд фактично обґрунтував покладення на Відповідача і судових витрат на професійну правничу допомогу Відповідача на суму 3000,00 грн, отже це питання було вирішене в рішенні у справі № 904/4092/22 від 20.01.2023 року відповідно до характеру цього рішення і підстав для ухвалення додаткового рішення в порядку ст.244 ГПК України не існує.

Зважаючи на встановлені обставини, суд керується таким.

Відповідно до п.2 ч.1, чч 4,9 ст. 129 ГПК України cудовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так під час розгляду справи, за результатами вирішення спору, при розподілі судових витрат, суд виходив з того, що позов заявлено обгрунтовано і правомірно, а суму пені суд зменшив, використовуючи дискреційні повноваження суду на підставі статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України. Крім того, за усталеною судовою практикою в даному випадку судові витрати Позивача повністю покладаються на Відповідача подібно тому, як позов був би задоволений повністю.

Отже, за результатами розподілу судових витрат суд повністю поклав на Відповідача судові витрати Позивача, які останній поніс при сплаті судового збору та вартості правничої допомоги з урахуванням принципу співмірності. Витрати Відповідача на правничу допомогу в даному випадку покладаються, а саме фактично залишаються за Відповідачем, повторюючи долю судового збору.

Згідно зі ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

В третьому абзаці 7 частини рішення "Висновкигосподарського суду за результатам вирішення спору", судом зазначено: "За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються повністю на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України, а витрати Позивача на правничу допомогу - у розмірі 3000 грн".

Таким чином, у зв`язку з тим, що під час прийняття рішення 20.01.2023 рок, судом повністю вирішено питання щодо судових витрат, суд не вбачає підстав прийняття додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм Плюс" в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Б. Кеся