РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.01.2023Справа № 910/11341/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Державного підприємства "Тростянецьке лісове господарство"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРА ПРАЙМ"

про стягнення 331 819,19 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Тростянецьке лісове господарство" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРА ПРАЙМ" про стягнення 331 819,19 грн. за поставлений товар (лісопродукцію).

Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.11.2022 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надав строк учасникам справи для реалізації процесуальних прав.

29.11.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому визнав позов у повному обсязі. Заявив клопотання про відстрочення виконання судового рішення на 1 рік у зв`язку з тим, що його товариство знаходиться на території проведення бойових дій.

12.12.2020 позивач подав відповідь на відзив, в якій підтримав подану відповідачем заяву про відстрочення виконання судового рішення на один рік.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За товарно-транспортними накладними №№ СМГ 300813 від 27.01.2022, СМГ 300767 від12.01.2022, СМГ 300815 від 28.01.2022, СМГ 470277 від 21.01.2022, СМГ 300816 від 31.01.2022, СМГ 300795 від 24.01.2022, СМГ 470272 від 18.01.2022 позивач поставив відповідачу необроблену деревину всього на суму 331 819,19 грн., копії вказаних товарно-транспортних накладних долучені до матеріалів справи, які підписані обома сторонами без зауважень.

З метою здійснення розрахунків позивач направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості № 1441 від 13.10.2022.

Доказів здійснення оплати суду не подано.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після передачі товару відповідачу, останній свої зобов`язання щодо його оплати не виконав, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у сумі 331 819,19 грн. вартості отриманого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно із ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Таким чином, позивач шляхом поставки товару, а відповідач шляхом його прийняття створили певні права та обов`язки, які аналогічні цивільним правам та обов`язкам сторін за договором поставки, встановленим статтею 712 Цивільного кодексу України, зокрема, у позивача виникло право вимагати оплати поставленого товару, а у відповідача виник обов`язок його оплатити.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як роз`яснено в п. 1.7. Розділу 1 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 № 14, якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що позивач на виконання своїх зобов`язань здійснив поставку визначеного у вищевказаних накладних товару на суму 331 819,19 грн.

Доказів оплати відповідачем вартості одержаного товару суду не надано.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав наявність у нього боргу перед позивачем на суму 331 819,19 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 331 819,19 грн. заборгованості є доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідачем подано клопотання про відстрочення виконання судового рішення на 1 рік у зв`язку з тим, що його товариство знаходиться на території проведення бойових дій.

Згідно вимог ч.ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Виходячи з пояснень відповідача щодо його фінансового становища, проведення на його території бойових дій, підтримання позивачем відстрочення виконання рішення суду, неможливості одночасної сплати належних з нього на користь позивача за рішенням суду сум, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 331 ГПК України відстрочити виконання рішення до 1 січня 2024 року.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРА ПРАЙМ" (04210, місто Київ, пр.Героїв Сталінграда, будинок 24, блок Г, приміщення 61, код 44124195) на користь Державного підприємства "Тростянецьке лісове господарство" (42600, Сумська обл., Охтирський р-н, місто Тростянець, вул. Нескучанська, будинок 3, код 00992993) 331 819 (триста тридцять одну тисячу вісімсот дев`ятнадцять) грн. 19 коп. основного боргу, 4 977 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят сім) грн. 29 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відстрочити виконання рішення суду до 1 січня 2024 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак