ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.01.2023р. Справа №905/57/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр-т. Перемоги, 14; ідентифікаційний код 39816845; електронна пошта: )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Проком міськбуд проект» (місцезнаходження: 84333, м. Краматорськ, вул. Академічна, 27, офіс 1; ідентифікаційний код 41422405)

про стягнення 23 007,78 грн

без виклику представників сторін

Обставини справи:

11.01.2022 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) звернулась до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проком міськбуд проект» про стягнення в дохід Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в сумі 23 007,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не сплачено у добровільному порядку нарахованої плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Ухвалою суду від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позов; запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив (за наявності).

Відповідачу було встановлено строк для надання (суду і позивачеві) відзиву на позовну заяву, всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову до 07.02.2022.

19.01.2022 копії ухвали направлено сторонам рекомендованою поштою з повідомленням. 25.01.2022 відповідач отримав поштове відправлення, що підтверджується підписом уповноваженої особи.

14.09.2022 через систему «Електронний суд» від представника відповідача, адвоката Гур`єва В.М. надійшов ордер, відзив на позовну заяву та заява про поновлення строку на подання відзиву, в якому останній просить суд визнати поважними причини пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву та поновити строк на подання відзиву.

В обґрунтуванні заяви відповідач посилався на те, що ухвала суду відповідачем не була отримана, а після введення воєнного стану на території України у відповідача виникли певні труднощі з захистом свої інтересів.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.09.2022 заяву відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позов задоволено та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Проком міськбуд проект» строк для подання відзиву на позов. Поданий відповідачем відзив на позовну заяву прийняти до розгляду. Товариство з обмеженою відповідальністю «Проком міськбуд проект» зобов`язано направити Державній службі України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) відзив на позовну заяву, Позивачу встановлено строк на подання до суду відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 251 ГПК України - 5 днів з дня його отримання.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечував. На виконання ухвали суду відповідачем надано докази направлення засобами поштового зв`язку відзиву на позовну заяву позивачу.

02.12.2022 на адресу суду надійшла відповідь на відзив від Державної служби України з безпеки на транспорті, якою позивач проти аргументів відповідача заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, яке призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розпорядженням голови Господарського суду Донецької області від 15.04.2022р. №9-р з 18.04.2022р. запроваджено роботу Господарського суду Донецької області у віддаленому режимі у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Донецької області від 13.06.2022, зберігаючи віддалений режим роботи, в залежності від об`єктивних обставин, пов`язаних із збройною агресією, у тому числі інтенсивністю бойових дій у місті Харкові відновлено можливість доступу працівникам суду до приміщення суду у разі процесуальної необхідності та визначена можливість проведення судових засідань у приміщенні суду за наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення такого судового засідання у приміщенні суду (перебування суддів, працівників суду).

Крім того слід зазначити, що Господарський суд Донецької області знаходиться на території Харківської територіальної громади, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю всіх учасників судового процесу. Окрім того, ворогом неодноразово вчинялися дії, спрямовані на руйнування об`єктів критичної інфраструктури регіону, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та інтернету.

Такі обставини істотно уповільнили роботу суду, як щодо організаційно-технічного забезпечення судового процесу, так і щодо безпосереднього розгляду справи.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд даної справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, дослідивши наявні матеріали справи встановив наступне:

Доводи Позивача

12 листопада 2020 року посадовими особами Слобожанського міжрегіонального

управління Укртрансбезпеки (Сумська область) на території A3C №1 Глухівнафтопродукт, Глухівський район, проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Проком міськбуд проект».

За результатами проведеної перевірки складено Довідку №0020710 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, Акт № 029053 від 12.11.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів на підставі якого Позивачем проведено розрахунок від 12.11.2020 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано Відповідачу плату за проїзд 694,26 євро.

Сума 694,26 євро станом на 12.11.2020 за офіційним курсом НБУ, еквівалентна 23007,78 грн.

28.12.2020 Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки направило відповідачу лист вимогу про сплату грошових коштів в розмірі 23007,78 грн. з копіями акту перевірки від 12.11.2020, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.11.2020 та розрахунку.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, вказаний лист з додатками отриманий представником ТОВ «Проком міськбуд проект» 31.12.2020.

Проте, Відповідач дані кошти добровільно не сплатив.

Наведене стало підставою для звернення Державної служби України з безпеки на транспорті з позовом про стягнення з ТОВ «Проком міськбуд проект» в дохід Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в сумі 23 007,78 грн.

Доводи відповідача.

Відповідач вважає, що дії посадових осіб Управління Укртрансбезпеки в Сумській області при здійсненні габаритно-вагового контролю автомобіля та оформлення його результатів були неправомірними, акт №029053 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.11.2020 року було складено безпідставно, а також розрахунок (без номера) плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту є протиправним.

Згідно доводів відповідача, 12.11.2020 року (згідно інформації, вказаній в акті проведення перевірки) працівниками Слобожанського міжрайонного Управління Укртрансбезпеки в Сумській області на пункті габаритно-вагового контролю, було проведено габаритноваговий контроль автомобіля відповідача, марки КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перевозив обрізки пиломатеріалів, за результатами якого зроблено, висновок про перевищення вагових параметрів. Враховуючи, що інформація про вагові параметри транспортного засобу, щодо якого здійснюється габаритно-ваговий контроль, в довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю та в акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів може вноситися лише на підставі документа, автоматично сформованого відповідним ваговим обладнанням за результатами зважування (чека або талона зважування, квитанції, тощо), а за його відсутності зазначені вище розрахунок, довідка та акт не можуть вважатися допустимим доказом реальної ваги транспортного засобу, оскільки вони є похідними від результатів зважування.

З наданої копії довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.11.2020 року вбачається, що автомобіль з вантажем мав фактичну повну масу 24,95 тони, що не перевищує нормативно допустиму масу 40,00 тон, але при цьому, фактичне навантаження на другу та третю вісь, які робітники Укртранспезпеки вважають здвоєними осями, складало відповідно 19,46 тони, при нормативно допустимому 16,00 тон.

Відповідач вважає, що у разі коли дві осі є здвоєними, визначення загальної маси автомобіля та навантаження на здвоєні осі шляхом сумування осьових навантажень на кожну вісь є неправильним, оскільки при такій конструкції для визначення навантаження на кожну здвоєну вісь такі дві осі, які утворюють здвоєну вісь, повинні зважуватись разом.

Крім того, відповідач зазначає, що автомобілем перевозився вантаж - обрізі пиломатеріалів, який є рухомим під час зміни напрямків руху чи швидкості автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що, в свою чергу, не дає можливості, за відсутності відповідної методики зважування, з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень на одну з осей.

Для визначення фактичної маси та навантаження на осі транспортного засобу позивачем не застосовувалась відповідна методика, оскільки така не затверджувалась у встановленому законом порядку. За відсутності методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, неможливо з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень на здвоєну вісь.

Відповідач стверджує, що зі змісту наданих позивачем актів, довідки та розрахунку неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу, який відсоток похибки таких ваг, чи проходили вони періодичну сертифікацію.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Виконуючим обов`язки заступника начальника Слобожанського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки 06.11.2020 затверджено Графік проведення рейдових перевірок в період з 09.11.2020 по 15.11.2020 в якому, в тому числі, зазначені місця перевірок.

09 листопада 2020 року Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки видало працівникам Співак М.С.,Петриченко О.М., Кот Ю.Д., Шовкопляс К.П. та Тимченко Р.М. направлення №008413 для проведення рейдової перевірки транспортних засобів а/д Р-44 Суми Путивль-Глухів 42 км+000м, а/д Н-12 Суми-Полтава 28 км+850 м, а/д Р-44 Суми-Путивль-Глухів:137 км+500 м з 09.11.2020 по 15.11.2020.

На виконання щотижневого графіку проведення рейдових перевірок 12 листопада 2020 року посадовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Сумська область) на території A3C № 1 Глухівнафтопродукт, Глухівський район, було здійснено перевірку вантажного транспортного засобу марки КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Проком міськбуд проект».

Відповідно до товаро-транспортної накладної №39 від 12.11.2020 року автомобільним перевізником ТОВ «Проком міськбуд проект» автомобілем марки КАМАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого є ОСОБА_1 , здійснювалось перевезення пиломатеріалів.

За результатом проведеного габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля марки КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , уповноваженими особами Управління складено довідку №0020710 про результати габаритно-вагового контролю від 12.11.2020, у пункті 6 "результати вагового контрою" якої зазначено, що навантаження на осі автомобіля складає: 1) 5,49 тонн; 2) 9,62 тонн; 3) 9,84 тонн та повна маса транспортного засобу складає 24,95 тон. Повна маса транспортного засобу складає 24,95 тонн.

Зважування проводилось на вагах автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі ТВА20D-10, які мають свідоцтво про повірку чинне до 18.032021р.

Крім того в матеріалах справи міститься роздруківка результатів зважування в якій зазначено: серійний номер ваг 17065, КАМАЗ ВВ 1526 ВЕ, швидкість 2,7 км/год, загальна маса 24,95т, вісь(1) 5,49; вісь (2) 9,62, вісь (3) 9,84.

Водночас, за результатами проведення габаритно-вагового контролю даного транспортного засобу посадовою особою Управління Укртрансбезпеки складено акт № 029053 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12.11.2020, в якому:

- у п.7 «маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування у кілометрах» зазначено: с. Шевченкове, Глухівський район м.Краматорськ, 551 км.,

- у п.8 «повна маса у тоннах» зазначено: нормативно допустима - 40,00 т., фактична 24,95 т,

- у п.10 «осьові навантаження» зазначено у тоннах: нормативно допустиме - 11,00/16,00, фактичне 5,49/19,46.

За змістом товаро-транспортної накладної на вантаж №39 від 12.11.2020 транспортний засіб було завантажено у с. Шевченкове, Глухівський район, Сумської області, а пунктом розвантаження значився м. Краматорськ Донецької області.

Згідно даних Інтернет pecypcy della.com.ua відстань від с. Шевченкове, Глухівський район, Сумської області до м. Краматорськ, Донецької області складає 551 км.

Крім того, 12.11.2020 року посадовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт №233361 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно якого під час перевірки автомобіля марки КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Проком міськбуд проект» та водієм якого є ОСОБА_1 , на території A3C №1 Глухівнафтопродукт, Глухівський район, 12.11.2020 року о 15 год. 05 хв. виявлено порушення, передбачене ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевищенням вагових параметрів без дозволу, що надає право на рух автомобільними дорогами України, а саме перевезення пиломатеріалів за ТТН № 39 від 12.11.2020 з навантаження на здвоєну вісь складає 19,46 тони (перевищення становить 21,6%).

На підставі довідки №00207010 та акту № 029053 управлінням Укртрансбезпеки складено розрахунок (№9053 від 12.11.2020) плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та (або), осьових навантажень, яким нараховано до сплати 694,26 євро.

Розрахунок плати за проїзд великовагових та (aбo) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування виконаний Позивачем відповідно до формули за наступними параметрами:

П= (Рзм + Рнв + Рг) * В " К (п. 31-1) де:

Рнв 0,42 (навантаження на здвоєну ось 19,46 т. при нормі 16т.);

В відстань 551 км;

К 3 (перевищення на одиночну вісь транспортного засобу становить понад від 10 % до 40%, а саме: 21,6%).

П= 0,42 *551* 3 = 694,26 євро.

У відповідності до пункту 27 Порядку №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг», затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007, плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. На день проведення розрахунку - 12.11.2020 курс гривні за 1 євро становив 33,1441 гривень.

28.12.2020 року Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки направило відповідачу лист вимогу про сплату грошових коштів в розмірі 23007,78 грн. з копіями акту перевірки від 12.11.2020, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.11.2020 та розрахунку.

Вказаний лист з додатками отриманий представником ТОВ «Проком міськбуд проект» 31.12.2020.

Відповідач дані кошти добровільно не сплатив.

Результати габаритно-вагового контролю в установленому законом порядку не оскаржені.

ОЦІНКА СУДУ

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Законів України «Про автомобільний транспорт» та «Про дорожній pyx», «Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007, Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті».

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення) у відповідності до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується i координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури i який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 4 Положення передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно пп.15, 27 п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин i механізмів, вагові aбo габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, та її територіальні органи.

3 огляду на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Відповідно до п.14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно з п.16, п.17 Порядку № 1567 (в редакції, яка діяла станом на 12.11.2020 року), рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю. Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення.

Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (п.20 Порядку №1567).

Пунктом 21 Порядку №1567 встановлено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом).

Відповідно до п.6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 р. № 422, у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 (акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів) і 3 (акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів) до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ МВС про такі порушення.

Частиною 12 ст.6 Закону України "Про автомобільний транспорт", передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

За змістом частини 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків (ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлені Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30.

Пунктом 3 Правил №30 встановлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

У відповідності до п. 22.5 Правил дорожнього pyxy України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, pyx транспортних засобів та ix составів у разi, коли хоч один з ix габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором i Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором i Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т). навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні oci - 16 т, строєні - 22 т (для 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними не перевищує 2,5м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 тонн або фактичною масою понад 24 тонн автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879.

Відповідно до п.3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (п.13 Порядку №879).

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15 - 25 зазначеного Порядку.

Так, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.п.16,17,18 Порядку №879).

Відповідно до п.27 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно п.28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методика розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобі залежно від маси такого транспортного засобу на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту, встановлено у п.30 Порядку №879.

Пунктом 30 Порядку №879 визначено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31-1 Порядку №879 встановлено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

- до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

- на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

- більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

З аналізу наведених положень та наявних документів у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що перевірка транспортного засобу відповідача проводилась на законних підставах уповноваженими особами позивача.

Матеріалами справи підтверджується, що посадовими особами Укртрансбезпеки зафіксовано перевезення вантажу автомобілем, який належить відповідачу, із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху, а саме: з акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки від 12.11.2020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю вбачається, що фактичні осьові навантаження становлять: 5.49/19.46 тонн. Нормативно допустимі навантаження становлять: 11.0/16.0 тонн.

Отже матеріалами справи встановлено перевищення нормативно допустимого навантаження на здвоєну вісь на 21,6 %, де фактичне навантаження склало 19.46.

Аналіз вищенаведених норм свідчить, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568), перевізником є фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Як було встановлено судом, перевізником вантажу є ТОВ «Проком міськбуд проект».

На підставі викладеного, Позивачем нарахована відповідачу плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на загальну суму 694,26 євро, відповідно до ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених Порядком.

Пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Позивачем здійснено її розрахунок в гривнях, за офіційним курсом гривні до євро станом на момент вчинення правопорушення що складає 23 007,78 грн.

Відповідачем оплату нарахованої суми за проїзд не здійснено.

Відповідно до п. 37, п. 41 Порядку №879 учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством; дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Результати габаритно-вагового контролю в установленому законом порядку відповідачем не оскаржені.

Питання дотримання вимог чинного законодавства при складанні вказаних документів органом контролю носить характер публічно-правового спору, що належить до юрисдикції адміністративних судів, та не може бути предметом розгляду - в порядку господарського судочинства, оскільки спір про стягнення плати за проїзд великовагового транспорту автомобільними дорогами загального користування відповідно до розрахунку пов`язаний лише з вирішенням питання щодо стягнення коштів.

Відповідно до ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а є сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. При цьому, справи вказаної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 820/1203/17.

На час прийняття рішення, доказів оплати відповідачем спірної суми у розмірі 23 007,78 грн до суду не надано, а отже вимога позивача про стягнення з відповідача вказаної суми підлягає задоволенню.

Щодо доводів відповідача

Відповідач стверджує, що зі змісту наданих позивачем акту, довідки та розрахунку неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортних засобів , який відсоток похибки таких ваг, чи проходили вони періодичну сертифікацію. Тому результати зважування автомобіля відповідача 12.11.2020 не можуть вважатися достовірними.

Суд зазначає, що у додатку до Наказу Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207 визначено типову форму довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю. У типовій формі довідки відсутні поля, які б вимагали внесення відомостей щодо назви та характеристики вимірювального та зважувального обладнання.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.8 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Згідно з п.12 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Як встановлено матеріалами справи на підтвердження відповідності вимогам діючих нормативних актів ваг та правильності зважування вантажного автомобіля відповідача 12.11.2020 року, позивачем надано до суду:

- сертифікат перевірки типу №UA.TR.113-0164-18 виданий Національним науковим центром «Інститут метрології» ТЗоВ «Техноваги», з якого вбачається що ваги автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі відповідають вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ №94 від 13.01.2016.

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 174/11.2-08.1 від 18.03.2020 року, яке видане ДП "Сумський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" на ваги електронні для зважування транспортних засобів ТВА 20D-10 заводський № 17065, чинне до 18.03.2021 року, про відповідність даного засобу вимірювальної техніки вимогам ДСТУ № 45501 та експлуатаційній документації.

При цьому, вищевказане свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 174/11.2-08.1 від 18.03.2020 містить інформацію про те, що діапазон вимірювання ваг знаходиться в межах: Мах - 20 тонн (найбільша границя зважування ваг), Min - 0,2 тонни (найменша границя зважування ваг).

Поняття «Діапазон зважування» надається у ДСТУ 3647-97 «ВАГИ ТА ДОЗАТОРИ», за змістом якого - Діапазон зважування, це інтервал значень маси між найбільшою та найменшою границями зважування, для якого унормовано границі допустимих похибок.

Границею допустимої похибки (засобу вимірювання), є найбільше значення без урахування знаку похибки засобу вимірювальної техніки (засобу вимірювання), за яким цей засіб ще може бути визнаний придатним до застосування.

Дослідивши обставини справи та наявні докази, судом встановлено, що зважування автомобіля відповідача проводилось окремо по осям, що склало 1) 5,49 тонн; 2) 9,62 тонн; 3) 9,84 тонн, тобто в межах діапазону зважування вагів ( від 0,2 до 20,0 тонн), що дозволяло використовувати їх для здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу ТОВ «Проком міськбуд проект» 12.11.2020.

Тому дані результату вагового контролю транспортного засобу відповідача, внесені позивачем до акту, довідки та розрахунку від 12.11.2020 вважаються судом належними та достовірними.

Відповідачем не наведено жодних підстав вважати, що наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 174/11.2-08.1 від 18.03.2020, не належить до автомобільних ваг, що використовувалися позивачем 12.11.2020 під час здійснення габаритно-вагового контролю автомобіля ТОВ «Проком міськбуд проект» на території A3C № 1 Глухівнафтопродукт, Глухівський район (Сумська обл.).

Крім того з роздруківки Результатів зважування вбачається серійний номер ваг 17065, який збігається з номером зазначеним у свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 174/11.2-08.1 від 18.03.2020.

Відповідач посилається на те, що вагове обладнання повинно забезпечувати саме поосьове зважування у русі транспортного засобу, а не у спосіб, який здійснювався на транспортному засобі посадовими особами Уктрансбезбеки у статичному стані.

Пунктом 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від № 255 від 28.07.2016 року (в редакції що діяла станом на 12.11.2020) передбачено, що вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Суд зазначає, що з роздруківки «Результат зважування» вбачається, що позивачем здійснювалось поосьове зважування у русі на швидкості 2,7 км/год, тобто у відповідності до вимог діючого законодавства.

Заперечуючи проти позову, Відповідач також зазначає, що автомобілем перевозилася обрізь пиломатеріалів яка е рухомою під час зміни напрямків руху чи швидкості автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що, в свою чергу, не дає можливості, за відсутності відповідної методики зважування, з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень на одну з осей. При цьому, для визначення фактичної маси та навантаження на осі транспортного засобу не застосовувалась відповідна методика, оскільки така не затверджувалась у встановленому законом порядку. За відсутності методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, неможливо з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень на здвоєну вісь.

Суд зазначає, що у відповідності до пунктів 8.14, 8.15 Глави 8 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 (Правила №363), навантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Пунктами 12.1, 12.5 Глави 12 Правил №363 встановлено, що при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України. Для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Матеріали справи не містять доказів порушення відповідачем 12.11.2020 Правил перевезення вантажу, в частині неналежного закріплення засобами кріплення, створення перешкод для руху, порушення стійкості автомобіля чи утруднення керування ним.

Крім того в товарно-транспортній накладній №39 від 12.11.2020 зазначено, що вантаж наданий для перевезення у стані, що відповідає правилам перевезень відповідних вантажів.

Отже доводи відповідача про зміну розподілу навантажень на осі транспортного засобу при його зважуванні фактично є припущенням, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Крім того, за змістом статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 879 (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що вимірювання (зважування) це процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Проте, на момент виникнення спірних правовідносин (12.11.2020), відповідна методика Мінекономрозвитку, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю, затверджена не була.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення вагового контролю транспортного засобу відповідача 12.11.2020 та здійснення розрахунку плати за проїзд, позивач керувався саме приписами Порядку №879.

Наведене узгоджується з подальшим нормативним регулюванням спірних правовідносин, а саме скасування п. 19 Порядку №879 Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671 без визначення необхідності застосування затвердженою Мінекономрозвитку або іншою методикою.

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача, що відсутність затвердженої методики не може бути підставою для звільнення від плати за проїзд транспортним засобом, вагові параметри якого перевищують нормативні.

У відповідності до частини 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу Украйни, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правову позицію щодо відсутності відповідної методики при здійсненні Укртрансбезпекою вагового контролю, Верховний Суд України виклав у Постанові від 02.08.2018 по справі №820/1420/17, в якій викладено, що механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879.

У п.26 Порядку N 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

За змістом пунктів 37 та 41 Порядку №879 учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством; дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

За таких обставин визначена плата за проїзд, неоскаржена та несплачена автомобільним перевізником у встановлені чинним законодавством строки, набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України.

Відповідач, на час прийняття рішення у справі, доказів оплати заборгованості в сумі 23007,78 грн. не надав, доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача доведеними та обґрунтованими.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги Державної служби України з безпеки на транспорті до ТОВ «Проком міськбуд проект» про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом у розмірі 23007,78 гривень, підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проком міськбуд проект» про стягнення плати в розмірі 23007,78 грн. за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проком міськбуд проект» (84333, м. Краматорськ, вул. Академічна, 27, офіс 1; ідентифікаційний код 41422405) в дохід Державного бюджету України (стягувач - Державна служба України з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, просп.Перемоги, 14, ідентифікаційний код юридичної особи - 39816845) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в розмірі 23007,78 (двадцять три тисячі сім гривень сімдесят вісім копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проком міськбуд проект» (84333, м. Краматорськ, вул. Академічна, 27, офіс 1; ідентифікаційний код 41422405) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр-т. Перемоги, 14; ідентифікаційний код 39816845) судовий збір у розмірі 2270 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 26.01.2023.

Суддя Ю.С. Зельман