РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2023Справа № 910/11327/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Романенка Геннадія Васильовича

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай»

про стягнення 281164,98 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року Фізична особа-підприємця Романенко Геннадій Васильович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про стягнення заборгованості у сумі 281164,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору суборенди нежитлових приміщень №2 від 01.08.2020 в частині повної та своєчасно сплати орендних платежів, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 229494,72 грн. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 38922,30 грн, 3% річних у розмірі 7276,24 грн та пеню у розмірі 5471,72 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 11.11.2022, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 21.11.2022 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 25.11.2022. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 01.12.2022.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідач мав право та можливість ознайомитись з ухвалою суду 01.11.2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Положеннями ч.9 ст.165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 01.08.2020 між Фізичною особою-підприємцем Романенко Геннадієм Васильовичем (далі - Орендар) та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (далі - Суборендар) укладено Договір №2 суборенди нежитлових приміщень (далі - Договір) відповідно до умов якого Орендар зобов`язується передати Суборендареві у строкове платне користування, а Суборендар зобов`язується прийняти окреме індивідуальне визначене майно - нежитлові приміщення, як вони визначені в п.1.2. цього Договору (далі - Об`єкта оренди) та своєчасно і у повному обсязі сплачувати Орендареві орендну плату за користування Об`єктом оренди та здійснювати відшкодування визначених цим Договором витрат Орендаря. (п.1.1. Договору)

Об`єкт оренди - частина нежитлових кімнат, розміщених у групі приміщень з №1 по №33, вітрина (група приміщень №68, площею 112 кв.м., що розташовані у будинку за адресою: м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграда, буд. №4, корпус 6 (літ.А). (п.1.2. Договору)

На момент підписання цього Договору Орендар є користувачем Об`єкту оренди на підставі Договору оренди нежитлових приміщень від 01.08.2020 укладеного між Орендарем та Романенком Ігнатієм Геннадійовичем (далі - Орендодавець). (п.1.3. Договору)

Відповідно до п.4.1. Договору об`єкт оренди передається в оренду за цим Договором на строк - 35 місяців, який розпочинає свій відлік з дня передачі Об`єкта оренди Суборендарю за Актом приймання-передачі (далі - строк оренди).

Згідно з п.5.1. Договору за користування Об`єктом оренди протягом одного повного календарного (розрахункового) місяця Орендар сплачує Орендодавцю оренду плату (далі - орендна плата) в розмірі 57373,68 грн. Сторони домовились, що розрахунок орендної плати здійснюється виходячи з вартості оренди 1 кв.м. в розмірі 18 доларів США 50 центів.

Пунктом 5.4. Договору визначено, що Суборендар зобов`язаний щомісячно протягом перших 10 банківських днів кожного поточного місяця самостійно здійснити розрахунок Орендної плати за поточний розрахунковий місяць оренди, перерахувати на вказаний у цьому Договору рахунок Орендаря орендну плату за поточний розрахунковий місяць, визначену відповідно до умов пунктів 5.1.-5.4. цього Договору.

Відповідно до п.6.2. Договору орендар має право вимагати від Суборендаря своєчасної та у повному обсязі згідно з умовами цього Договору сплати орендної плати за користування Об`єктом оренди.

Згідно з п.7.1.4. Договору Суборендар зобов`язується своєчасно вносити орендну плату в розмірі і порядку, передбаченим цим Договором та додатковими угодами до нього.

Так, на виконання умов Договору, згідно Акту приймання-передачі №2 від 01.08.2020 за Договором Орендар передав, а Суборендар прийняв у строкове платне користування об`єкт оренди.

Факт користування відповідачем об`єктом оренди у період з серпня 2021 року по листопад 2021 року підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів надання послуг від 31.08.2021, від 30.09.2021, від 29.10.2021 та від 30.11.2021.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором оренди наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частино 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідач звертався до позивача з гарантійним листом №02-7745 від 28.10.2021 у якому просив продовжити термін оплати платежу за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2021 року в розмірі 1018976 грн до 05.11.2021 та гарантував оплату.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем зобов`язання зі сплати орендної плати належним чином не виконувались, внаслідок чого у відповідача за період з серпня 2021 року по листопад 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 229494,72 грн.

Доказів сплати заборгованості по оплаті орендної плати матеріали справи не містять, що свідчить про неналежне виконання відповідачем господарських зобов`язань.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 229494,72 грн за період з серпня 2021 року по листопад 2021 року.

Щодо заявлених позивачем вимог стосовно стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 38922,30 грн, 3% річних у розмірі 7276,24 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що наданий розрахунок містить арифметичні неточності.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 38322,98 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позивачем визначено період нарахування 3% річних, без урахуванням п.5.4. Договору.

Так, з урахування п.5.4. Договору вірним періодом нарахування 3% річних за серпень 2021 є 16.08.2021-20.10.2022; за вересень 2021 є 15.09.2021-20.10.2022; за жовтень 2021 є 18.10.2021-20.10.2022 та за листопад 2021 є 15.11.2021-20.10.2022.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 7262,09 грн.

Також позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 5471,72 грн за період з 15.11.2021 по 15.05.2022.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (частина 3 статті 549 ЦК України).

Пунктом 9.4. Договору визначено, що за несвоєчасне або не в повному розмірі перерахування орендної плати Суборендар на вимогу Орендаря сплачує на користь Орендаря пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом встановлено, що позивачем розрахунок пені здійснено без урахування ч.6 ст.232 ГК України.

Так, кінцем розрахункового періоду нарахування пені є 14.05.2022.

Здійснивши власний розрахунок пені, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 5440,29 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин чи погашення заборгованості за Договором позики.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» 04210, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграда, буд.4, корп. 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Фізичної особи-підприємця Романенко Геннадія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 229494 грн (двісті двадцять дев`ять тисяч чотириста дев`яносто чотири) 72 коп., інфляційні втрати у розмірі 38322 (тридцять вісім тисяч триста двадцять дві) грн 98 коп., 3% річних у розмірі 7262 (сім тисяч двісті шістдесят дві) грн 09 коп., пеню у розмірі 5440 (п`ять тисяч чотириста сорок) грн 29 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 4207 (чотири тисячі двісті сім) грн 81 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 30.01.2023

Суддя Я.В. Маринченко