ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/1821/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Будтранс-груп", 61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, буд. 8
до Товариства з обмеженою відповідальністю Брік Сервіс, 61037, м. Харків, пров. Корсиківський, буд. 2А
простягнення 23 985,79 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Будтранс-груп" звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Брік Сервіс про стягнення суми боргу у розмірі 23 985,79 грн. з яких: сума основного боргу у розмірі 20 480,40 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 981,89 грн., 3 % річних у розмірі 523,50 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 880,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з договором поставки № 29/07/1-П від 29.07.2021 року в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою суду від 19.10.2022 року позовну заяву Приватного підприємства "Будтранс-груп" (вх.1821 від 14.10.2022 року) залишено без руху. Встановлено Приватному підприємству "Будтранс-груп" строк на усунення недоліків позовної заяви - три дні з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено Приватному підприємству "Будтранс-груп" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: - зазначення ціни позову із урахуванням заявленої до стягнення суми позовних вимог у прохальній частині; - обґрунтований розрахунок суми позовних вимог (суми основного боргу у розмірі 20 480,40 грн. (із урахуванням часткових оплат); - письмові пояснення, та докази щодо договору поставки № 29/07/1-П від 29.07.2021 року із урахуванням вимог Господарського процесуального кодексу України.

14.11.2022 року від позивача через канцелярію суду надійшла уточнена позовна заява (вх. № 13979/22) з метою виконання ухвали суду.

Ухвалою суду від 22.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1821/22. Розгляд справи № 922/1821/22 призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалу суду від 22.11.2022 року про відкриття провадження у справі № 922/1821/22 яка була направлена на юридичну адресу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Брік Сервіс, 61037, м. Харків, пров. Корсиківський, буд. 2А, було повернуто поштовим відділення на адресу суду 06.12.2022 року.

Відповідно до вимог частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (надалі - Правила), і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11, 17 Правил).

Пунктом 99 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 992 Правил).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Системний аналіз статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 року у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 року у справі № 904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 року у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Крім того, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2022 року у справі № 910/1730/22 Верховний Суд зробив висновок, що якщо судове рішення направлено судом за поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про прийняття певного рішення суду. ГПК України не передбачено обов`язку суду повторно направляти на адреси учасників справи процесуальні документи, які раніше вже повернулися до суду з відміткою про неможливість вручення.

Враховуючи вищевикладене, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення учасників справи про розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 29.07.2021 року між Приватним підприємством "Будтранс-груп" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Брік Сервіс (відповідач, покупець) було укладено договір поставки № 29/07/1-П.

Також позивач зазначає, що останній не має відповідного договору, оскільки два примірника було передано відповідачу для підписання. Проте, відповідачем підписаний договір позивачу не було повернуто.

За твердженнями позивача, останній поставив відповідачу товар на загальну суму 91 747,44 грн. відповідно до видаткових накладних № 7431 від 15.11.2021 року та № 7454 від 10.11.2021 року. Також зазначає. Що поставка такого товару було здійснена на виконання договору поставки № 29/07/1-П від 29.07.2021 року.

Проте, відповідач в порушення умов договору, не здійснив розрахунок з позивачем, у зв`язку із чим, за розрахунком позивача у останнього наявна заборгованість у розмірі 20 480,40 грн.

Вищевказані обставини стали причиною звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. (Аналогічна норма міститься і у статті 526 Цивільного кодексу України). До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін .

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обґрунтовуючи наявність заборгованості відповідача у розмірі 20 480,40 грн., позивач надає видаткові накладні, які на думку останнього підтверджують здійснення таких поставок, а саме: № 4543 від 30.07.2021 року, № 5073 від 16.08.2021 року, № 5164 від 18.08.2021 року, № 5247 від 21.08.2021 року, № 6078 від 18.09.2021 року, № 6391 від 01.10.2021 року, № 6834 від 19.10.2021 року, № 6907 від 21.10.2021 року, № 7354 від 10.11.2021 року, № 7431 від 15.11.2021 року та виписку по рахунку.

Також позивач зазначає, що останній не може надати лише три видаткові накладні, які у зв`язку із воєнними діями на території України, зокрема міста Харкова, було втрачено. При цьому, у позовній заяві посилається на те, що факт здійснення постачання товару за втраченими трьома видатковими накладними та наявності боргу відповідача позивач буде доводити під час розгляду даної справи іншими наявними у нього доказами, та надано акт звіряння взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем за період 2021 року, який на думку позивача підтверджує наявність вищевказаних постачань товару та боргу відповідача.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи видаткових накладних, позивачем поставлено товар на загальну суму 141 068,00 грн., а саме:

- № 4543 від 30.07.2021 року на суму 8 280,00 грн.;

- № 5073 від 16.08.2021 року на суму 8 280,00 грн.;

- № 5164 від 18.08.2021 року на суму 8 280,00 грн.;

- № 5247 від 21.08.2021 року на суму 8 280,00 грн.;

- № 6078 від 18.08.2021 року на суму 4 200,00 грн.;

- № 6391 від 01.10.2021 року на суму 4 000,20 грн.;

- № 6834 від 19.10.2021 року на суму 4 000,20 грн.;

- № 6907 від 21.10.2021 року на суму 4 000,20 грн.;

- № 7354 від 10.11.2021 року на суму 89 107,20 грн.;

- № 7431 від 15.11.2021 року на суму 2 640,24 грн.

Також позивачем надано до суду копію виписки банку за період з 29.07.2021 року по 14.10.2022 року, з якої вбачається, що відповідачем було здійснено наступні оплати, а саме:

- 27.08.2021 року сума у розмірі 8 280,00 грн. (призначення платежу: оплата за товар згідно рахунка № 4861 від 18.08.2021 року);

- 15.09.2021 року сума у розмірі 8 280,00 грн. (призначення платежу: оплата за пісок згідно рахунка № 4374 від 05.08.2021 року);

- 15.09.2021 року на суму 8 280,00 грн. (призначення платежу: оплата за пісок згідно рахунка № 4541 від 10.08.2021 року);

- 15.09.2021 року на суму 8 280,00 грн. (призначення платежу: оплата за пісок згідно рахунка № 4213 від 30.07.2021 року);

- 15.09.2021 року на суму 1 800,00 грн. (призначення платежу: оплата за простій автотранспорту згідно рахунка № 4214 від 30.07.2021 року);

- 15.09.2021 року на суму 8 280,00 грн. (призначення платежу: оплата за пісок згідно рахунка № 4612 від 13.08.2021 року);

- 15.09.2021 року на суму 8 280,00 грн. (призначення платежу: оплата за пісок згідно рахунка № 44816 від 18.08.2021 року);

- 15.09.2021 року на суму 8 280,00 грн. (призначення платежу: оплата за пісок згідно рахунка № 4710 від 16.08.2021 року);

- 13.10.2021 року на суму 4 000,20 грн. (призначення платежу: оплата за пісок згідно рахунка № 5956 від 30.09.2021 року);

- 03.12.2021 року на суму 2 640,24 грн. (призначення платежу: оплата за товар згідно рахунка № 6999 від 15.11.2021 року);

- 03.12.2021 року на суму 89 107,20 грн. (призначення платежу: оплата за товар згідно рахунка № 6928 від 09.11.2021 року).

З наданої позивачем виписки банку вбачається, що відповідачем за період з 27.07.2021 року по 03.12.2021 року здійснено оплату на загальну суму 155 507,64 грн. з них 153 707,64 грн. відповідно до зазначеного призначення платежу, оплату здійснено за поставку товару та піску.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що позивачем було поставлено товар відповідно до вищезазначених видаткових накладних на загальну суму 141 068,00 грн., а відповідачем сплачено суму у розмірі 153 707,64 грн. відповідно до зазначеного призначення платежу, оплату здійснено за поставку товару та піску, про що свідчить надана позивачем копія виписки банку.

Враховуючи вищевикладене, матеріали справи не містять доказів, а позивачем не підтверджено наявність заборгованості відповідача у розмірі 20 480,40 грн.

Будь-яких доказів інших доказів у підтвердження заявленої до стягнення суми боргу у розмірі 20 480,40 грн., позивачем до суду надано не було.

Самі лише посилання на наявність суми боргу у розмірі 20 480,40 грн., без надання належних та допустимих доказів, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Також суд не приймає посилання позивача у позовній заяві як на доказ у підтвердження заявленої до стягнення суми боргу у розмірі 20 480,40 грн., оскільки відповідний акт звірки взаєморозрахунків не підписаний сторонами.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено позовні вимоги в частині стягнення із відповідача суми боргу у розмірі 20 480,40 грн., у зв`язку із чим, позовні вимоги про стягнення із відповідача суми боргу у розмірі 20 480,00 грн. не підлягають до задоволення.

Також позивачем заявлено до стягнення із відповідача інфляційні втрати у розмірі 2 981,89 грн., 3 % річних у розмірі 523,50 грн.

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимоги про стягнення із відповідача суми боргу у розмірі 20 480,00 грн. у зв`язку із їх недоведеністю позивачем, позовні вимоги про стягнення із відповідача інфляційних втрат у розмірі 2 981,89 грн. та 3 % річних у розмірі 523,50 грн. не підлягають до задоволення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення із відповідача суми основного боргу у розмірі 20 480,40 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 981,89 грн., 3 % річних у розмірі 523,50 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 та пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Реквізити сторін:

позивач: Приватне підприємство "Будтранс-груп" (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, буд. 8, );

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Брік Сервіс (61037, м. Харків, пров. Корсиківський, буд. 2А, ).

Повне рішення складено "24" січня 2023 р.

Суддя О.О. Ємельянова