за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данко»
про стягнення 139 698,69 грн
Суддя Картавцева Ю.В.
Без повідомлення (виклику) учасників справи.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данко» про стягнення 139 698,69 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що ним у встановленому законом порядку набуто право вимоги до відповідача, який не у повному обсязі оплатив товар, отриманий на підставі Договору поставки №625-18 від 22.11.2018, з огляду на що позивач просить суд стягнути з відповідача 139 698,69 грн з яких: 62 635,16 грн пені, 18 568,44 грн 3% річних та 58 495,09 грн інфляційних втрат.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2023 позов задоволено частково.

19.01.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 2 статті 244 ГПК України визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2023 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данко» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 18 568,44 грн 3% річних, 54 999,79 грн інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 1 306,55 грн.

Разом з тим, заява про винесення додаткового рішення надіслана засобами поштового зв`язку 19.01.2023, тобто, поза межами строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

При цьому, позивач у заяві про винесення додаткового рішення просить поновити строк на подання доказів, оскільки, про рішення суду позивачу стало відомо 16.01.2023 після ознайомлення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на зазначене, суд визнає поважними причини пропуску процесуального строку встановленого законом та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про поновлення строку.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Так, у позовній заяві позивачем зазначено, що вартість однієї години роботи Виконавця (Адвоката) складає від 1 400,00 грн до 1 700,00 грн (в залежності від різного роду умов та чинників, де орієнтовна загальна кількість годин визначається на рівні в цілому не більше 8-10 годин), розмір гонорару не перевищуватиме 7-12% від ціни позову.

У заяві про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 23 772,89 грн.

На підтвердження витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги позивачем надано суду копію Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №05-08-2021/20 від 05.08.2021 (Договір) та копію акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) б/н від 16.08.2022.

Так, за змістом п. 1.1. Договору, укладеного між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (Замовник) та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем (Виконавець) за цим Договором Виконавець зобов`язується надати Замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між Замовником та ТОВ «Данко», які виникли у зв`язку із несвоєчасним та неналежним виконанням грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 1.2. Договору правова допомога за цим Договором вважаються наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Згідно п. 2.2.9. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно сплачувати суми судових витрат та інших встановлених чинним законодавством платежів у строки, рекомендовані Виконавцем.

За змістом п. 3.1. Договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи Виконавця складає 1 400,00 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1. Договору).

За умовами п. 3.8. Договору сторони погодили та визначили, що розміром гонорару Виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь Замовника (задоволення повністю та/або частково вимог Замовника, у відповідності до пункту 1.1., 2.1 Договору) визначається на рівні, що не перевищуватиме 12% від ціни позовних вимог замовника до ТОВ «Данко» про стягнення донарахованого розміру пені, 3%-річних та інфляційних втрат у зв`язку із неналежним та несвоєчасним здійснення виконання грошового зобов`язання згідно Договору поставки №625-18 від 22.11.2018.

За змістом Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.01.2023 відповідно до Договору за період із 04.10.2021 по 11.01.2023 виконавець передав, а замовник прийняв відповідні послуги, загальний час наданих послуг - 8 год. Додаткова оплата (гонорар «успіху») адвоката на підставі п. 3.8. Договору у розмірі - 12 572,89 грн (139 698,69 грн ціна позову х 9%). Загальна вартість складає 23 772,89 (12 572,89 грн + ( 8 год. х 1 400,00 грн/год.)).

Відтак, витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 23 772,89 грн підтверджуються належними доказами.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Суд звертає увагу на те, що витрати, зокрема, на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 ГПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Разом з тим, на адресу Господарського суду міста Києва не надходило заперечень відповідача стосовно заявленого до відшкодування розміру адвокатських витрат та не подано клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Данко» (03035, м. Київ, вул. Генерала Шаповала, буд. 2, офіс 111; ідентифікаційний код: 32727466) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 40, офіс 315; ідентифікаційний код: 38039872) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 519 (дванадцять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн 30 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева