Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,
за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В.
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство "Судноплавна компанія "Укррічфлот" представник позивача - Конопля А.М., адвокат, ордер № 1248509 від 06.07.2022,
відповідач - Державне підприємство "Адміністрація морських портів України"
представник відповідача -Мельников Д.О., довіреність від 02.09.2022 (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.)
розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.) заяву
Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот"
про покладення витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом
Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот"
до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"
про відшкодування збитків у розмірі 2 196 440,31 грн.
1. Постановою від 13.12.2022 Верховний Суд касаційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі - відповідач, ДП "Адміністрація морських портів України") залишив без задоволення;
4. Ухвалою від 09.01.2023 Верховний Суд прийняв заяву ПрАТ "СК "Укррічфлот" про покладення витрат на професійну правничу допомогу;
повідомив учасників справи, що розгляд заяви Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" про покладення витрат на професійну правничу допомогу відбудеться 17.01.2023 о 12:15.
5. Ухвалою від 13.01.2023 Верховний Суд задовольнив клопотання ДП "Адміністрація морських портів України" про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
6. 22.12.2022 засобами електронного зв`язку від ДП "Адміністрація морських портів України" надійшло клопотання про залишення без розгляду заяви ПрАТ "СК "Укррічфлот" про покладення витрат на професійну правничу допомогу.
7. В судове засідання 17.01.2022 прибули уповноважений представник позивача (особисто) і уповноважений представник відповідача (в режимі відеоконференції) і надали пояснення по суті заяви.
8. Надаючи оцінку доводам представника відповідача щодо наявності підстав для залишення клопотання про розподіл судових витрат без руху, колегія суддів вважає, що відповідне клопотання задоволенню не підлягаю, з огляду на таке.
9. Відповідно до частини першої статті 116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому частиною четвертою статті 116 ГПК України визначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
10. Постанова Верховного Суду була прийнята 13.12.2022, тому, враховуючи наданий заявнику положеннями частини восьмої статті 129 ГПК України п`ятиденний строк на подання відповідного клопотання та перебіг процесуального строку відповідно до положень статті 116 ГПК України, останнім днем подання відповідного клопотання є 19.12.2022, оскільки закінчення п`ятиденного строку припадає на вихідний день.
11. З матеріалів справи вбачається (з відмітки на конверті та описі вкладенні до поштового відправлення), що датою подання відповідного клопотання є 19.12.2022, тобто, зазначене клопотання подано заявником в межах строків, визначених положеннями статей 116, 129 ГПК України.
12. Посилання відповідача на те, що позивач не додав до відзиву на касаційну скаргу розрахунок судових витрат та будь-які документи на підтвердження попереднього детального розрахунку судових витрат, колегією суддів не приймаються, оскільки позивач зазначав у відзиві на касаційну скаргу про те, що відповідні докази будуть подані в межах строку, визначеного положеннями частини восьмої статті 129 ГПК України, а положення статті 124 ГПК України не встановлюють обов`язку сторони надавати докази на підтвердження відповідних судових витрат разом з наданням попереднього розрахунку суми судових витрат.
13. Крім того, згідно з частиною другою статті 124 ГПК України суд наділений правом, а не обов`язком відмовити стороні у відшкодуванні відповідних судових витрат у разі неподання нею попереднього розрахунку суми судових витрат.
14. Розглянувши клопотання ПрАТ "СК "Укррічфлот" щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви позивача з таких підстав.
15. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
16. Частина сьома статті 43 Конституції України передбачає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
17. Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.
18. Зазначеним приписам Конституції України кореспондує стаття 16 ГПК України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
19. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
20. Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги.
21. Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
22. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
23. Згідно зі статтею 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
24. Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
25. Частинами першою, другою статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
26. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
27. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
28. Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права у суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
29. Виходячи із системного аналізу положень частини восьмої статті 129, частини третьої статті 126 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі доказів, які подаються сторонами до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
30. Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку із недоведеністю їх наявності у порядку, передбаченому положеннями частини третьої статті 13, частини першої статті 74, статей 76-77 ГПК України.
31. Водночас, у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог, передбачених частиною четвертою статті 126 ГПК України щодо співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, ціною позову. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
32. Разом з тим, слід розділяти поняття "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат", тому колегія суддів звертає увагу на таке.
33. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
34. Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
35. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
36. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
37. З огляду на зазначені положення законодавства у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 126 ГПК України).
38. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, та відповідно до яких суд наділений дискреційними повноваженнями щодо встановлення обставин виникнення судових витрат та визначення їх розміру, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
39. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним щодо предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
40. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20, від 11.11.2021 у справі № 873/137/21.
41. До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
42. Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
44. Відтак, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. При цьому суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони ураховуючи не тільки те, чи були вони фактично понесені, але і оцінювати їх необхідність, обґрунтованість, фактичність та неминучість.
45. Зазначені висновки узгоджуються із висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18, від 04.06.2019 у справі №9901/350/18 та додатковій постанові у зазначеній справі від 12.09.2019, а також у постановах Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 26.05.2020 у справі № 908/299/18.
46. З матеріалів справи вбачається, що у відзиві ПрАТ "СК "Укррічфлот" на касаційну скаргу ДП "Адміністрація морських портів України" було зазначено про те, що докази на підтвердження розміру судових витрат будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
47. На виконання пункту 2 частини восьмої статті 129 ГПК України ПрАТ "СК "Укррічфлот" подано до Верховного Суду копії;
- Договору № 2492-494 від 16.12.2021, укладеного Компанією (клієнт) з адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Ілляшев та Партнери" (далі - Юридична фірма), відповідно до якого Юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво, надати інші види правової допомоги клієнту на умовах, визначених цим Договором та "Умовами надання юридичних послуг юридичною фірмою "Ілляшев та Партнери" (далі - "Умови надання послуг"), які є невід`ємною частиною цього Договору. Пунктом 5 Договору визначено, що вартість послуг Юридичної фірми, що надаються відповідно до договору, визначається згідно з умовами надання послуг. Розрахунки здійснюються в строки та порядку, визначеному Умовами надання послуг в національній валюті України, тарифи розраховуються по курсу НБУ на дату формування рахунку на оплату (пункт 5.2 договору);
- Умов надання послуг, відповідно до пункту 5.1 яких вартість послуг "Ілляшев та Партнери", якщо інше не обумовлено з Клієнтом або не визначено фіксованим тарифом, розраховується виходячи з почасової ставки, встановленої "Ілляшев та Партнери" для виконавця, та часу, витраченого на виконання завдання Клієнта, при цьому одна година розподіляється на 10 (десять) шестихвилинних часток. Кожна шестихвилинна частка, що розпочалася, з метою визначення розміру гонорару враховується як повна. Вартість послуг за час, витрачений Виконавцем на поїздки у справах Клієнта, перебування в робочий час у справах Клієнта в іншому місці за межами офісу "Ілляшев та Партнери", протягом якого завдання Клієнта не виконувалось з поважних причин (під робочим часом розуміється відрізок дня з 8.00 до 22.00 незалежно від того, чи є такий день робочим) розраховується виходячи з 50 % почасової ставки, встановленої для Виконавця (пункт 5.2 Умов надання послуг). Згідно з пунктом 5.3 Умов надання послуг очікування в будь-якому місці за межами офісу "Ілляшев та Партнери" враховується як виконання завдання. Розділом 6 Умов надання послуг передбачено, що "Ілляшев та Партнери" встановлює для кожного з спеціалістів почасову ставку, на основі якої здійснюється розрахунок гонорару "Ілляшев та Партнери". Зазначена ставка може час від часу змінюватися партнерами "Ілляшев та Партнери" на свій власний розсуд. Клієнт має право ознайомлюватись в будь-який час з розмірами почасових ставок спеціалістів "Ілляшев та Партнери" та повідомляється про зміну таких ставок завчасно до такої зміни. На даний час розмір почасової ставки всіх спеціалістів "Ілляшев та Партнери" становить від 120 євро до 360 євро (з ПДВ);
49. При цьому, загальний обрахунок виконавцем визначено таким чином: виконавець Ілляшев М. І. (1,9 годин), тариф за 1 годину - 300 євро, сума до сплати 570 євро; Денисенко О. М. (3,9 годин та 1,5 годин дорога), тариф 175 та 87,5 євро, сума до сплати - 682,5 та 131, 25 євро відповідно; виконавець - Трохимчук О.І. (0,8 годин та 1,1 год дорога), тариф 200 та 100 євро відповідно, сума до сплати - 160 та 160 відповідно; виконавець Неділько С.М. (10,8 годин та 1,1 годин дорога), тариф 125 та 62, 5 євро відповідно, сума до сплати - 1350 та 68, 75 євро відповідно. Всього до сплати, з урахуванням ПДВ, - 3 122, 5 євро, що за курсом НБУ на 15.12.2022 становить 121 550,49 грн.
50. Верховний Суд частково не погоджується з доводами заявника, викладеними у клопотанні про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.
51. За твердженням заявника, до узгодження правової позиції та підготовки відзиву позивачем було залучено трьох адвокатів - Ілляшева М.І., Денисенка О.М. та Неділька С.М., а загалом адвокатами було надано правові послуги тривалістю, зокрема, щодо аналізу касаційної скарги та підготовки відзиву - 12,5 години.
52. Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що правова позиція позивача фактично вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин на стадії касаційного перегляду не надано та з матеріалів справи не вбачається.
53. Також зі змісту відзиву вбачається, що зазначений процесуальний документ було підписано адвокатом Неділько С.М., що також спростовує визначений заявником розмір судових витрат у цій частині, оскільки наявні в матеріалах справи докази та розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не дає можливості встановити дійсний час, затрачений адвокатами Ілляшевим М.І. та Денисенком О.М. на підготовку відповідного процесуального документу.
54. Відтак, визначений заявником розмір оплати за підготовку та направлення відзиву учасникам справи не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру; такі витрати не мають характеру необхідних і не співмірні із виконаною роботою в суді касаційної інстанції.
55. Також позивачем не надано доказів на підтвердження часу на дорогу для представництва інтересів позивача у судових засіданні в Касаційному господарському суді в складі Верховного Суду 06.12.2022 тривалістю 1,5 години на загальну суму 131,25 євро (без ПДВ) та 13.12.2022 тривалістю 1,6 годин на загальну суму 160 євро, а також щодо часу, витраченого на дорогу з метою відправки поштою відзиву - 68,75 євро (без ПДВ).
56. Отже, в цій частині витрати є непідтвердженими, у зв`язку з чим витрати на дорогу на загальну суму 14 013,83 грн. (360 євро станом на 15.12.2022 за курсом НБУ) не підлягають розподілу.
57. Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у додаткових постановах Верховного Суду від 26.04.2021 у справі № 910/9243/20, від 02.08.2022 у справі № 903/620/21.
59. При цьому слід зазначити, що тривалість участі у судовому засіданні не може бути наперед відомою учасникам справи та короткий час такого засідання не може слугувати підставою для покладення судом таких витрат на сторону, яка заявила про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (такі підстави визначені лише у частинах п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, про що описано вище). Зважаючи на це, вирішуючи питання про стягнення судових витрат за надання правової допомоги, з урахуванням критеріїв пропорційності задоволення вимог скаржника, розумності і реальності таких витрат, їх співмірності зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з урахуванням наданих стороною доказів на підтвердження таких витрат, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу з 121 550, 49 грн до 32 115 грн.
Керуючись статтями 25, 126, 129, 244, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
1. Клопотання Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" про долучення доказів понесених судових витрат та їх розподіл задовольнити частково.
3. В задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" про покладення на Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" витрат на професійну правничу допомогу в іншій частині відмовити.
4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

С.В. Жуков