ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 року м.Дніпро

Справа № 904/4012/20 (904/1775/21)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

секретар судового засідання: Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 (прийняте суддею Первушиним Ю.Ю., повне судове рішення складено 23.09.2022) у справі №904/4012/20(904/1775/21)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА"

до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень

в межах справи №904/4012/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Білд Центр Груп"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА", м.Дніпро (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області (надалі - відповідач), яким просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за формою "С" від 07.07.2020 №;

- визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за формою "ПС" від 07.07.2020 №.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено; визнано протиправним та скасовано Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за формою "С" від 07.07.2020 року №; визнано протиправним та скасовано Податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за формою "ПС" від 07.07.2020 року №; стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА" витрати по сплаті судового збору у сумі 21 666 (двадцять одна тисяча шістсот шістдесят шість) грн 30 коп.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 у справі №904/4012/20 (904/1775/21), в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що копію наказу та повідомлення про проведення планової документальної перевірки ТОВ "ВП "Гамма" надіслано на податкову адресу підприємства рекомендованим листом з повідомленням про вручення рівно за 10 календарних днів до дня початку перевірки (з 10-го по 19-те січня включно). Отримання даних документів позивачем не заперечується. Таким чином, ГУ ДПС у Дніпропетровській області як суб`єкт, на якого покладено обов`язок завчасного повідомлення про проведення контрольного заходу платників податків, дотримано вимоги пункту 77.4 статті 77 ПК України.

Щодо продовження строків проведення документальної перевірки скаржник вказує, що ТОВ "ВП "Гамма" до ГУ ДПС у Дніпропетровської області надано лист від 27.02.2020 №б/н (вх. від 27.02.2020 №31816/10) з проханням продовжити строк проведення документальної планової виїзної перевірки на 10 робочих днів.

3 урахуванням листа ТОВ "ВП "Гамма", та у зв`язку із значними обсягами операцій, проведених платником податків у перевіряємому періоді, у відповідності до п.82.1 ст.82 ПКУ термін проведення перевірки було подовжено з 03.03.2020 року по 17.03.2020 року на підставі наказу ГУ ДПС від 02.03.2020 №989-п, копію якого вручено директору підприємства під підпис.

Щодо підписів перевіряючих апелянт вказує, що чинне законодавство не встановлює такий наслідок відсутності в акті перевірки підпису одного з перевіряючих контролюючого органу, як його нечинність, недійсність. Зазначене не робить автоматично протиправними рішення контролюючого органу, що прийняті i на підставі такого акта.

З приводу додатків до акту перевірки скаржник вказує, що позивачем не заперечується, що останньому були надані Додатки № № 1, 2, 3, 6 до акту перевірки, а решта додатків були направлені ТОВ "ВП "Гамма" разом з листом "Про результати розгляду заперечень".

При цьому, предметом оскарження по справі є податкові повідомлення-piшення від 03.07.2020 № , . Безпосереднє відношення до оскаржуваних ППР мають додатки №1-3 до акту перевірки: Додаток №1 "Дані про виконання імпортних операцій ТОВ "ВП "Гамма" (код СДРПОУ 20246625) за період з 01.01.2017 по 30.09.2019; Додаток №2 "Розрахунок пені та штрафних санкцій по акту перевірки ТОВ "ВП "Гамма" (код СДРПОУ 20246625); Додаток № 3 "Розрахунок штрафних санкцій ТОВ "ВП "Гамма" (код СДРПОУ 20246625) за порушення термінів декларування валютних цінностей у державній податковій інспекції за місцезнаходженням платника та у Національному банку України у відповідності з п. 2.7 Постанови Правління НБУ від 08.02.2000 № 49 "Про затвердження Положення про валютний контроль". Таким чином, на думку скаржника, додатки, які мають безпосереднє відношення до оскаржуваних ППР були надані позивачу разом з актом перевірки, що визнається ТОВ "ВП "Гамма".

Також апелянт зазначає, що контролюючим органом було встановлено порушення скаржником ст. 2 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (далі - Закон №185), а саме: несвоєчасне отримання послуг за імпортним контрактом від 19.02.2018 №В6/18.

Як свідчать обставини справи, скаржником було укладено імпортний контракт з нерезидентом - компанією BOMAG (далі - нерезидент) від 19.02.2018 №136/18 та отримання послуг з ремонту ресіверу BOMAG МРН125, на виконання умов якого скаржником було здійснено передоплату на загальну суму 155000,00 евро, що засвідчено платіжними дорученнями від 28.02.2018 в сумі 24000,00 евро, від 06.04.2018 в сумі 26000,00 евро та від 09.11.2018 в сум 1 105 000,00 евро.

Відповідно до ст. 2 Закону №185, та п. 3 ст. 13 Закону № 2473, граничний строк отримання послуг становив 27.08.2018, 03.10.208, 09.11.2019 відповідно.

В акті перевірки зазначено, що послуги від нерезидента було отримано на суму 1 550 00,00 евро, що засвідчено актом надання послуг від 08.07.2019 №б/н. Однак, з порушенням законодавчо встановленого строку по сумі 24000,00 евро, кількість днів прострочення складає 316 днів та по сумі 26000,00 евро - 279 днів. Також, як зазначено в акті перевірки, існуюча у скаржника протермінована дебіторська заборгованість, підлягала обов`язковому декларуванню, станом на 01.10.2018, 01.01.2019 у poзмipi 50000,00 евро.

Однак, у порушення вимог п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Miністрів України 19.02.1993 №15-93 "Про систему валютного регулювання i валютного контролю" ТОВ "ВП "Гамма" станом на 01.10.2018, 01.01.2019 не задекларовано валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України i знаходяться за її межами.

На підставі акту перевірки, контролюючим органом були прийняті ППР від 07.07.2020 № про застосування 1444075,83 грн штрафних санкцій у вигляді пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності та № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем штрафні санкції за порушення валютного законодавства в сумі 340,00 гривень.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Згідно подано відзиву ТОВ "ВП "Гамма" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. В обґрунтування відзиву позивач зазначає, що в апеляційній скарзі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в порушення приписів ст. 258 ГПК України не зазначено, які саме обставини неповно з`ясовані Господарським судом Дніпропетровської області та які саме норми матеріального прана невірно застосовані судом.

Позивач вказує, що скаржник навіть не звернув увагу на те, що суд першої інстанції дійшов висновку, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області дотримано вимоги пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України щодо завчасного повідомлення позивача про проведення перевірки, що на думку позивача, свідчить про формальний підхід податкового органу до оскарження судового рішення.

Господарський суд Дніпропетровської області обґрунтував Рішення від 1З вересня 2022 року у справі № 904/4012/20 (914/1775/21) тим, що податкові повідомлення-рішення від 03.07.2020 № та № прийняті внаслідок неправильного застосування відповідачем норм чинного законодавства України щодо суті встановлених у Акті перевірки порушень.

Апеляційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області наведеного не спростовує.

Разом з тим, на думку позивача, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що недотримання відповідачем вимог пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України щодо встановлених строків тривалості перевірок має своїм наслідком те, що реалізація контролюючим органом заходів із здійснення планової виїзної перевірки, розпочатих на підставі первинного наказу від 08 січня 2020 року №48-н, у період з (03.03.2020 по 17.03.2020, понад 30 робочих днів, була здійснена за відсутності належних на те правових підстав. Відповідач мав обов`язок завершити перевірку позивача 02.03.2020, скласти та підписати акт перевірки до 10.03.2020 включно згідно з вимогами пункту 2 глави V Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727.

Позивач вважає, що наведене тягне за собою протиправність акта перевірки в цілому, що є також підставою для визнання акта перевірки таким, що є одержаним з порушенням закону, що в свою чергу тягне за собою протиправність усіх рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 у справі №904/4012/20(904/1775/21); розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 24.11.2022 о 15:30 год.

В судовому засіданні 24.11.2022 колегія суддів, порадившись на місці, оголосила перерву в судове засідання на 17.01.2023 о 15:30 год.

У судовому засіданні 17.01.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА" перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу від 08.01.2020 №48-п Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "ВП "ГАММА" з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2019 (том-1, арк.с. 118).

За результатами проведеної планової документальної виїзної перевірки ТОВ "ВП "Гамма" складено акт від 24.03.2020 №14847/04-36-05-03/20246625 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ВП "Гамма" за період з 01.01.2017 по 30.09.2019 (том-1, арк.с. 23-69).

Головним Управлінням ДПС у Дніпропетровській області (надалі-Відповідач) на підставі складеного Акту від 24.03.2020 №14847/04-36-05-03/20246625 "про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ВП "ГАММА" () винесені податкові повідомлення - рішення від 07.07.2020:

- № за формою "С", яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА" (надалі-Позивач) застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1444075,83 грн за платежем: пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства, код платежу 21081000 (том-1, арк.с. 17-18);

- № за формою "ПС", яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 340,00 грн. за платежем: пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконаних зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства, код платежу 21081000 (том-1, арк.с. 19-20).

В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА" оскаржило податкові повідомлення до Державної податкової служби України. Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 29.09.2020 №28966/6/99-00-06-02-02-06 податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА" - без задоволення (том-1, арк.с. 97-101).

З висновками акту перевірки від 24.03.2020 та винесеними податковим органом податковими повідомленнями-рішеннями Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ГАММА" не згодне та зазначає, що податкові повідомлення - рішення, які є предметом судового оскарження, прийняті на підставі висновків перевірки, проведеної ДПС з грубими порушеннями діючого законодавства України, що зумовлюють їх протиправність, а також податкові повідомлення-рішення прийняті внаслідок неправильного застосування ДПС норм чинного законодавства України.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з вимогами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Статтею 77 Податкового кодексу України передбачено порядок проведення планових перевірок.

Згідно пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до вимог пункту 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки (стаття 74 Податкового кодексу України).

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачем наказ від 08.01.2020 року №48-п "про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ВП "ГАММА" було отримано 20.01.2020.

При цьому, відповідачем наказ від 08.01.2020 №48-п надіслано рекомендованим поштовим відправленням 688, яке згідно відбитку штемпеля на поштовому конверті та інформації ДП "Укрпошта" 10.01.2020 було прийнято до відправлення (том-1, арк.с. 22).

З огляду на викладене, судом першої інстанції було зроблено висновок, що матеріали справи містять належні докази направлення на адресу позивача копії наказу від 08.01.2020 №48-п, яка надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення - 10.01.2020, тобто не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки, отже ГУ ДПС у Дніпропетровській області дотримано вимоги пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України щодо завчасного повідомлення про проведення перевірки, з висновками якого погоджується і апеляційний господарський суд.

За наведеного, доводи скаржника щодо того, що суд першої інстанції не звернув увагу на належне повідомлення позивача про проведення перевірки є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно пункту 82.1. статті 82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Відповідно до абзаців 1, 2 підпункту 1.2.4 пункту 1.2 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної фіскальної служби України 31.07.2014 № 22 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), продовження строків проведення документальних та фактичних перевірок здійснюється відповідно до статті 82 розділу II Кодексу за наказом органу державної фіскальної служби, яким було призначено таку перевірку. Статтею 82 розділу II Кодексу не обмежується кількість наказів про продовження строків перевірки за умови дотримання визначеної цією статтею тривалості перевірки та забезпечення надання платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) копії зазначеного наказу та пред`явлення направлення з відміткою про продовження перевірки. Продовження проведення перевірки розпочинається у перший робочий день за останнім робочим днем здійснення перевірки, зазначеним у направленні на перевірку. Наказ про продовження перевірки видається у ході проведення перевірки для недопущення перерви між датою закінчення перевірки згідно з першим направленням та датою продовження перевірки, зазначеною у відповідному наказі, на підставі доповідної записки керівника підрозділу органу державної фіскальної служби, який здійснював (очолював) таку перевірку, з викладенням підстав та причин необхідності такого продовження.

08.01.2020 ГУ ДПС у Дніпропетровській області, на підставі пп. 20.1.4, п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, винесено наказ №48-п про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ВП"ГАММА" (код за ) за період з 01.01.2017 по 30.09.2019 тривалістю 20 робочих днів (том-1, арк.с. 21).

Отже, відповідно до вищевказаного наказу останнім днем проведення перевірки є 17.02.2020 включно.

Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, строк проведення перевірки продовжувався на 10 робочих днів (з 18.02.2020 по 02.03.2020) на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 17.02.2020 №736-п (копію наказу до позову не додано).

В подальшому, на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 02.03.2020 №989-п строк проведення перевірки продовжувався ще на 10 робочих днів з 03.03.2020 по 17.03.2020) (копію наказу до позову не додано).

Акту від 24.03.2020 №14847/04-36-05-03/20246625 (Розділ ІІ Загальні положення) свідчить про те, що перевірка проводилась з 21.01.2020 по 17.03.2020, тобто строк проведення перевірки фактично тривав 40 робочих днів.

Скаржник вказує, що термін проведення перевірки з 03.03.2020 по 17.03.2020 (наказ ГУ ДПС від 02.03.2020 №989-п) було продовжено саме за проханням ТОВ "ВП "Гамма", яке звернулось до відповідача з листом від 27.022020 №б/н (копію листа до відзиву не додано).

Проаналізувавши норми статті 82 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що продовження строку проведення перевірки на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 02.03.2020 №989-п на 10 робочих днів зроблено в порушення п. 82.1. ст. 82 ПКУ, оскільки даною статтею чітко встановлено термін проведення перевірки та строки продовження перевірки.

При цьому, нормами статті 82 Податкового кодексу України не передбачено можливості продовження строків за зверненням (проханням) платника податків.

Отже, відповідно до статті 82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу не повинна перевищувати 20 робочих днів (інших платників податків), а продовження строків проведення перевірок можливе лише на 10 днів.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що наказ ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 02.03.2020 №989-п про повторне продовження строку проведення перевірки на 10 робочих днів з 03.03.2020 по 17.03.2020 суперечить вимогам п. 82.1 ст. 82 ПКУ.

З приводу доводів скаржника стосовно того, що наказ про продовження перевірки не було оскаржено, колегія суддів зазначає, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, а також наказу про продовження строків перевірки, то такі накази як акти індивідуальної дії реалізовано їх застосуванням, а тому їх оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказів не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо відсутності в акті перевірки всіх підписів ревізор-інспекторів, які здійснювали перевірку, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що судом першої інстанції при винесені рішення було враховано всі обставини та зазначено про те, що відсутність у акті перевірки підпису однієї з посадових осіб контролюючого органу, яка її проводила, стосується оформлення результатів перевірки та не може бути самостійною підставою для визнання недійсними рішень контролюючого органу, прийнятих на підставі такого акта, при відсутності порушень правил проведення перевірки.

Таким чином, вказані доводи апелянта є необґрунтованими та заявлені безпідставно.

Оформлення посадовими особами контролюючих органів результатів документальних перевірок платників податків-юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів щодо дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, регулюється Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року №727 (далі - Порядок №727).

Пунктом 2 розділу IV Порядку передбачено, що усі додатки, які складені під час перевірки та містять інформацію про діяльність платника податку (крім додатків, що містять інформацію службового характеру, аналіз фінансово-господарської діяльності платника податків та про опрацювання встановлених ризикових операцій, матеріали зустрічних звірок), відомості або таблиці, в яких згруповані факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, підписуються посадовими особами контролюючого органу, які здійснили перевірку, та платником податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) та додаються до двох примірників акта (довідки) документальної перевірки та є його (її) невід`ємною частиною.

Таким чином, аналіз вищевказаного Порядку №727 вказує на обов`язок контролюючого органу про надання Відповідачу разом з Актом усіх додатків, які складені під час перевірки та є його невід`ємною частиною.

Позивач у позовній заяві вказує, що до Акту перевірки Відповідачем були надані лише Додатки №№ 1, 2,3,6. Крім того, назви додатків мають розбіжності із назвами в Акті перевірки.

Скаржник в свою чергу зазначає про те, що предметом оскарження є податкові повідомлення-рішення від 03.07.2020 №, . Безпосереднє відношення до оскаржуваних ППР мають додатки № 1-3 до акту перевірки. Таким чином, додатки, які мають безпосереднє відношення до оскаржуваних ППР були надані Позивачу разом з актом перевірки, що визнається ТОВ "ВП "Гамма", а решта додатків були направлені ТОВ "ВП "Гамма" разом з листом "Про результати розгляду заперечень".

Проте, не направлення відповідачем разом з Актом усіх додатків, які складені під час перевірки не відповідає вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків-юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015.

По суті встановлених у Акті перевірки порушень колегія суддів зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем було винесено Податкове повідомлення - рішення від 07.07.2020 № за формою "С", яким до підприємства застосовано штрафні санкції у вигляді пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1 444 075,83 грн.

Податкове повідомлення - рішення від 07.07.2020 року № винесено на підставі висновків, викладений у пункті 5 Розділу ІV Акту перевірки про виявлені порушення ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями), п.3 ст.13 Закону України "Про валюту і валютні операції" 21.06.2018 №2473-VIII при виконанні контракту від 19.02.2018 №В6/18, укладеного з BOMAG GmbH (Німеччина), в частині несвоєчасного отримання послуг з ремонту ресайклеру BOMAG МРН125 в сумі 50 000,00 евро, за що на підставі ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями), п.5 ст.13 Закону України "Про валюту і валютні операції" 21.06.2018 №2473-VIII ТОВ "ВП "ГАММА" нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.

У підпункті 3.3.1.1. Розділу ІІІ Акту перевірки визначено:

"Проведеною перевіркою вищезазначених документів за період з 01.01.2017 по 30.09.2019 встановлено порушення вимог ст.2 Закону України від 23.09.1994 р. №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" (зі змінами та доповненнями), який був чинний у період, що перевірявся, при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, а саме, при виконанні імпортного контракту від 19.02.2018 №В6/18 на ремонт машини, укладеного з BOMAG GmbH (Німеччина).

Контракт від 19.02.2018 №В6/18 на ремонт машини укладений між ТОВ "ВП "ГАММА" (Замовник), в особі директора Сергейчика Германа Володимировича, та BOMAG GmbH (Німеччина) (Виконавець), в особі менеджера з продажу техніки, що була у використанні, Олени Рейн.

Предмет контракту - Виконавець зобов`язується здійснити повний ремонт ресайклера BOMAG МРН125 (серійний номер 11, 2010 рік випуску), який являється власністю Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити ремонт машини згідно інвойсу. Замовник зобов`язується своїми силами доставити ресайклер BOMAG МРН 125 на завод в м.Боппард (Німеччина) на умовах СРТ Боппард, а також забрати після ремонту. Виконавець зобов`язаний вказати в інвойсі список запасних частин, які встановлені на машину, а також перелік виконаних робіт. Умови оплати: 100% передплата. Строк повернення машини після робіт - 30.07.2018. Всі суперечки по даному контракту розглядаються згідно з Арбітражним регламентом Німецького Арбітражного Товариства без звернення в суди загальної юрисдикції. Місцем арбітражу являється Франкфурт на Майні, Німеччина. Термін дії - з моменту підписання діє протягом 2-х років.

Адресні та банківські реквізити BOMAG GmbH: Hellerwald D-56154, Boppard, Німеччина. Commerzba№kKoble№z, №r.204870000, BLZ 570 400 44, IBA№: DE43 5704 0044 0204 8700 00. BIC: COBADEFFXXX; DeutscheBa№kKoble№z, №010900900, BLZ570 700 45,IBA№: DE50 5707 0045 0010 9009 00, SWIFT: DEUTDE5M57O; SocieteGe№erale S.A. №r.260103409, BLZ 512 108 00. IBA№: DEI 1 5121 0800 0260 103409, BIC: SOGEDEFF.

Згідно додаткової угоди №01 від 26.07.2018 до контракту від 19.02.2018 №В6/18 термін повернення машини після ремонту - 30.10.2018 року.

На виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 19.02.2018 №В6/18 ТОВ "ВП "ГАММА" перераховано на адресу BOMAG GmbH (Німеччина) грошові кошти в сумі 155 000,00 евро (еквівалент 4 477 869,76 грн.), отримано послуг з ремонту ресайклеру BOMAG МРН125 на загальну суму 155 000,00 евро (еквівалент 4 487 403,76 грн.). в т.ч. послуги на суму 50 000,00 евро виконані з порушенням законодавчо встановлених граничних строків розрахунків.

Факт виконання послуг з ремонту ресайклеру BOMAG МРН125 зафіксовано актом надання послуг від 08.07.2019 № б/н. Зазначений акт підписано та скріплено печатками з боку Виконавця BOMAG GmbH, в особі представника Олени Рейн, та з боку Замовника ТОВ "ВП "ГАММА", в особі директора Недибалюка Ігора Леонідовича, в якому зафіксовано, що Виконавцем виконані наступні роботи (надані послуги) - ремонт ресайклера BOMAG МРН125 (серійний номер 11, 2010 року випуску) на суму 155 000,00 евро: роботи виконані на території Виконавця: м.Боппард, Німеччина; Замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

На кінець перевіреного періоду (30.09.2019) по контракту від 19.02.2018 №В6/18 заборгованість відсутня, що відповідає даним бухгалтерського обліку - рахунок 632 "Розрахунки з іноземними постачальниками".

Детальна інформація про аналіз виконання контракту від 19.02.2018 №В6/18 наведена у додатку №1. В додатку надано відомості про виконання зовнішньоекономічного контракту у вартісному відображенні, як у валютному, так і у гривневому еквіваленті, зазначений підсумок виконання контракту, зафіксовано сальдо розрахунків за контрактом на початок та кінець перевіреного періоду.

Перевіркою встановлено, що на виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 19.02.2018 №В6/18 ТОВ "ВП "ГАММА" несвоєчасно отримано послуг з ремонту ресайклеру BOMAG МРН125 в сумі 50 000,00 евро, чим порушено граничний термін розрахунків, передбачений ст.2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994р. №185/94-ВР (зі змінами та доповненнями), п.3 ст.13 Закону України "Про валюту і валютні операції" 21.06.2018 №2473-VIII.

Висновки Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за імпортною операцією ТОВ "ВП "ГАММА" не надходили.

В підтвердження претензійної роботи у розумінні абз.2-3 ст.4 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті (із змінами та доповненнями), п.7 ст.13 Закону України "Про валюту і валютні операції" 21.06.2018 №2473-VIII ТОВ "ВП "ГАММА" до перевірки не надано підтверджуючих документів.

У відповідності до ст.4 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті (із змінами та доповненнями), п.5 ст. 1З Закону України "Про валюту і валютні операції" 21.06.2018 №2473-VIII порушення резидентами строків тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості".

Згідно Розрахунку пені та штрафних санкцій по акту перевірки ТОВ "ВП "Гамма" (Додаток до ППР та Додаток №2 до Акту перевірки, т-1, а.с.73 зворотна сторона аркуша):

Сума несвоєчасно одержаних валютних цінностейВалютаПеріод нарахування пеніКіл-сть днів прострочкиДата виникнення заборгованостіКурс НБУСума пені, грн
24 000,0097827.08.201808.07.201931627.08.201832,3 779,69
26 000,0097803.10.201808.07.201927903.10.201832,0 296,14
50 000,00 1444075,83

Так, відповідно до частини другої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа № 1-7/99), дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, у періодах, за який ДПС була нарахована пеня (27.08.2018 року - 08.07.2019 року, 03.10.2018 року - 08.07.2019 року) були чинними почергово два закони:

- до 06.02.2019 року включно - Закон України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" № 185/94-ВР від 23 вересня 1994 року (надалі - Закон № 185),

- з 07.02.2019 року включно Закон України "Про валюту і валютні операції" № 2473-VIII від 21 червня 2018 року (надалі - Закон № 2473).

Тобто, у цьому періоді змінили один одного правове регулювання строків здійснення розрахунків у зовнішньоекономічній діяльності та відповідальності за їх порушення.

Так, до 06.02.2019 включно був чинним Закон №185, який передбачав, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку (стаття 2). Згаданий закон встановлював наслідки порушення зазначеного строку у вигляді стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

З 07.02.2019 введений в дію Закон №2473, який замість Закону №185 визначив можливість встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Частиною 5 статті 13 цього Закону також передбачене нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до частини 8 статті 16 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2473 установи, суб`єкти валютних операцій, які до дня введення в дію цього Закону порушили вимоги Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Указу Президента України від 27 червня 1999 року №734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" та (або) нормативно-правових актів Національного банку України з питань валютного регулювання та контролю, несуть відповідальність, передбачену законодавством України, що діяло на день вчинення таких порушень.

Таким чином, частина 8 статті 16 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2473 передбачає можливість притягнення до відповідальності на підставі законодавства, яке діяло раніше, тільки за порушення певного переліку нормативно-правових актів. До цих нормативних актів належить Декрет Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Указ Президента України від 27 червня 1999 року №734/99 "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" та (або) нормативно-правові акти Національного банку України з питань валютного регулювання та контролю. Закон №185 відсутній у цьому переліку, у той час як саме за порушення строків, визначених статтею 2 цього закону, можливе нарахування пені.

Зважаючи на викладене, після 07.02.2019 пеня за порушення строків розрахунків за імпортними операціями резидентів на підставі статті 4 Закону №185 нараховуватися не може.

Стосовно нарахування пені на підставі частини 5 статті 13 Закону №2743, то воно можливо у разі порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно саме із цією статтею. Ці строки встановлюються Національним банком України відповідно до частини 1 статті 13 Закону №2473 та за загальним правилом пункту 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 02.01.2019 №5, складають 365 календарних днів з дня митного оформлення товару, що імпортується.

В силу приписів статті 58 Конституції України ці строки не можуть почати обраховуватися до введення в дію Закону №2473, а тому за окремими виключеннями не можуть бути порушені раніше 07.02.2020.

Відтак, нарахування пені на підставі частини 5 статті 13 Закону №2743 до цієї дати неможливе.

Таке застосування законів у часі відповідає правовим позиціям, викладеним у рішеннях Конституційного Суду України.

Зокрема, у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року №4-зп/1997 Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовує однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У пункті 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/1999 зазначається, що перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

Отже, під час існування спірних правовідносин Закон №185 втратив чинність без встановлення перехідного періоду, впродовж якого передбачена ним відповідальність може бути застосована. Тому за період після 07.02.2019 року нарахування пені на підставі Закону №185 є неправомірним.

Вищевказана позиція відповідає позиції Верховного Суду, викладеній Верховним Судом у Постанові від 10 червня 2020 року у справі № 160/9757/19, адміністративне провадження №К/9901/8138/20.

При цьому, суд в межах своєї компетенції може лише встановити правомірність/неправомірність донарахування відповідних штрафних санкцій та наявність/відсутність підстав для поширення наведеної вище ретроспективної правої норми на спірні правовідносини, однак не може підміняти собою уповноважений орган та самостійно зменшувати суму донарахувань.

Зазначене узгоджуються з висновком Верховного Суду викладеним в постановах від 11.11.2020 у справі №60/1553/19, від 26.08.2021 у справі №520/1874/2020.

Враховуючи вищевикладене, податкове повідомлення рішення від 07.07.2020 року № за формою "С", яким до підприємства застосовано суму пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1 444 075,83 грн, є неправомірним та підлягає скасуванню.

Також, відповідачем було винесено Податкове повідомлення - рішення від 07.07.2020 року № за формою "ПС", яким до підприємства застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 340,00 грн. за платежем: пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконаних зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства, код платежу 21081000.

У Пункті 6 Розділу ІV Акту перевірки зроблені висновки про виявлені порушення п.1 ст.9 Декрету КМУ від 19.02.1993р. №15-93 "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" (зі змінами та доповненнями), за що у відповідності із п.2.7. Постанови Правління НБУ від 08.02.2000р. №49 "Про затвердження Положення про валютний контроль" (зі змінами та доповненнями) та п.2 ст.16 Декрету КМУ від 19.02.93 №15-93 "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" (зі змінами та доповненнями), підприємству нараховується штрафна санкція за порушення строків декларування валютних цінностей та іншого майна станом на 01.10.2018 та станом на 01.01.2019 у сумі 340,00 грн.

Відповідно підпункту 3.3.1.6.Розділу ІІІ Акту перевірки "проведеною перевіркою порядку та строків декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і перебувають за її межами, за період з 01.01.2017 по 30.09.2019 встановлено таке:

- станом на 01.10.2018 та станом на 01.01.2019 ТОВ "ВП "ГАММА" по контракту від 19.02.2018 №В6/18 на ремонт машини, укладеному з BOMAG GmbH (Німеччина), не отримано в установлені законодавством терміни послуги з ремонту ресайклеру В( MAG МРН125 в сумі 50 000,00 євро. тобто прострочена дебіторська заборгованість станом на 01.10.2018 склала-24 000,00 евро, станом на 01.01.2019 склала - 26 000,00 євро.

Перевіркою встановлено, що ТОВ "ВП "ГАММА" до податкового органу та до територіального управління НБУ не надано Декларації про валютні цінності, доходи та майно, яке належить резиденту України і знаходиться за її межами станом на 01.10.2018 та станом на 01.01.2019.

Згідно з п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" від 19.02.1993р. №15-93 (надалі - Декрет №15-93) валютні цінності та інше майно резидентів, яке знаходиться за межами України, підлягає обов`язковому декларуванню в Національному банку України. Наказом Міністерства фінансів України від 25.12.95 №207 "Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.01.96 за №18/1043 яким затверджена за погодженням з НБУ. Мінстатом та МЗЕЗ торгом України форма Декларації, також встановлено, що обов`язкове декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється СПД щоквартально в терміни, встановлені для подання квартальної та річної бухгалтерської звітності.

Пунктом 2 наказу Міністерства фінансів України від 25.12.95 №207 "Про затвердження форми Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами" встановлено, що декларування валютних цінностей, доходів та майна здійснюється суб`єктами підприємницької діяльності за наведеною формою в регіональних відділеннях Національного банку України та в державних податкових інспекціях за місцем знаходження суб`єктів підприємницької діяльності.

Отже, валютні цінності, які знаходяться за межами України, підлягають декларуванню у відповідності з п.1 ст.9 Декрету №15-93 у порядку, який встановлений спільним листом НБУ та ДПА України 17.04.03 №28-311/1929-2823 та №3368/5/23-5316 відповідно.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 18.06.94 №319/94 "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами" суб`єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, щоквартально повинні здійснювати декларування наявності валютних цінностей, які знаходяться за межами України.

У відповідності з п.2 ст.16 Декрету КМУ від 19.02.1993р. №15-93 "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" (зі змінами та доповненнями), п.2.7 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ від 08.02.2000 №49, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.04.2000 за №209/4430, встановлено:

- за порушення термінів декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою відповідальність - накладання штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період;

- за невиконання резидентами вимог щодо порядку декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою відповідальність - накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушенням порядку декларування є подання недостовірної інформації або перекручення даних, що відображаються у відповідній декларації, якщо такі дії свідчать про приховування резидентами валютних цінностей та майна, що знаходяться за межами України.

Згідно п.3 Указу Президента України "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" від 27.06.99 №734/99, зазначені санкції за порушення термінів декларування валютних цінностей та іншого майна станом на 01.10.2018 та станом на 01.01.2019 до ТОВ "ВП "ГАММА" застосовуються податковою інспекцією. Розрахунок штрафних санкцій наведено у додатку №3 до акту перевірки".

Як вбачається з матеріалів справи, податковим повідомленням-рішенням від 07.07.2020 року № до підприємства застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 340,00 грн. за платежем: пеня за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконаних зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства, код платежу 21081000.

Відповідно до пункту 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.93 року №15-93 санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами.

Слід зазначити, що органи Державної податкової служби не підпорядковані Національному банку України. Без цієї ознаки Національний банк України не може визначити (делегувати) повноваження із застосування вказаних штрафних санкцій.

Верховний Суд у постанові від 28.01.2020 по справі №822/2840/17 (адміністративне провадження №К/9901/25551/18) висловив правову позицію з цього питання.

Таким чином, органи системи ДПС України не є компетентними органами щодо застосування до суб`єкта господарювання санкцій, визначених у пункті 2 статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.93 №15-93.

Отже, Податкове повідомлення-рішення від 07.07.2020 року № за формою "ПС", яким до підприємства застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 340,00 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції стосовно задоволення позову.

Аргументи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин справи, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 у справі №904/4012/20(904/1775/21) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2022 у справі №904/4012/20(904/1775/21) залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.01.2023.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко