РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.01.2023Справа № 910/13192/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київський суднобудівельний-судноремонтний завод" (04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 8)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКС-МЕТ" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 83)

про стягнення 81 973,00 грн.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київський суднобудівельний-судноремонтний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКС-МЕТ" про стягнення 81 973,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди № 428/20 від 01.07.2020, а саме в частині повної та своєчасної оплати орендної плати, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 81 973,00 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/13192/22 та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст.ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 02.12.2022 вбачається, що ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачем було отримано 12.12.2022, проте, у визначений судом строк відзив на позовну заяву останнім не подано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

01.07.2020 між ПАТ «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» (Позивач, Орендодавець) та ТОВ «МАКС-МЕТ» (Відповідач, Орендар) був укладений договір оренди № 428/20 нежитлових приміщень на 1-му поверсі будівлі медичного пункту загальною площею 145,0 кв. м., що буде використовуватись під офіс, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8, які передані Позивачем Відповідачу за актом приймання-передачі від 01.07.2020 року.

Відповідно до умов п. 2.1. Договору з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 31.12.2020 року Орендар сплачує щомісячну орендну плату: з 01.07.2020 по 31.10.2020 - 24 882,00 грн. з ПДВ; з 01.01.2021 по 31.10.2021 - 26 100,00 грн. з ПДВ.

Згідно до п. 2.1.4. Договору орендна плата сплачується Орендарем в гривнях на поточний рахунок Орендодавця щомісяця до 15-го числа розрахункового періоду.

Так, на виконання умов договору, Позивачем було виконані взяті на себе зобов`язання, що підтверджується підписаними сторонами та прийняті без застережень та зауважень Акти наданих послуг, а саме: №1988 від 30.11.2020 на суму 24 882,00 грн. з ПДВ (рах. №2026 від 02.11.2020 - не оплачено 4 891,00 грн.); №2193 від 31.12.2020 на суму 24 882,00 грн. з ПДВ (рах. №2240 від 01.12.2020); №49 від 31.01.2021 на суму 26 100,00 грн. з ПДВ (рах. №49 від 01.01.2021); №158 від 28.02.2021 на суму 26 100,00 грн. з ПДВ (рах. №155 від 01.02.2021), всього на суму 101 964,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, Відповідачем було часткового оплачено виставлені Позивачем рахунки на суму 19 991,00 грн, у зв`язку із чим, у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 81 973 грн. 00 коп. з ПДВ, та яка складається з невнесених орендних платежів в період з листопада 2020 року по лютий 2021 року.

Позивач також зазначає, що одержаний від Відповідача лист № 2802 від 28.02.2021 року, яким Відповідач гарантував погашення в повному обсязі заборгованості по Договору в строк до 01.05.2021 року, залишено без виконання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 615 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Беручи до уваги положення укладеного між сторонами договору, послуги оренди є наданими належним чином. Вказані обставини сторонами не спростовані в межах розгляду справи, а тому суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати орендних платежів є таким що настав.

Таким чином, внаслідок невиконання грошових зобов`язань за Відповідачем обліковується заборгованість по орендній платі в період з листопада 2020 року по лютий 2021 року у розмірі 81 973 грн. 00 коп. з ПДВ.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Враховуючи те, що строк виконання обов`язку зі сплати орендних платежів настав, заявлена сума боргу відповідача, яка складає 81 973,00 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми боргу.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» в повному обсязі у сумі 81 973,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКС-МЕТ» (01033, м.Київ, вул. Володимирська, буд. 83, ідентифікаційний код: 37024521) на користь Публічного акціонерного товариства «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» (04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 8, ідентифікаційний код: 03149949) заборгованість у розмірі 81 973 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481 грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.01.2023

Суддя Л.Г. Пукшин