ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2023 р. Справа№ 927/372/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

розглянувши у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства»

на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області

від 31.08.2022

у справі № 927/372/22 (суддя Шморгун В.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Терновського Михайла Михайловича

до Комунального підприємства «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства»

про стягнення 59 710, 91 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду

Додатковим рішенням Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2022 у справі №927/372/22 заяву представника Фізичної особи - підприємця Терновського Михайла Михайловича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Комунального підприємства «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь Фізичної особи-підприємця Терновського Михайла Михайловича 4 857, 36 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та прийняти нове, яким змінити додаткове рішення шляхом зменшення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу до 2 000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем всупереч приписів статті123 Господарського процесуального кодексу України фактично не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а суд першої інстанції при ухваленні додаткового рішення не врахував норми та положення чинного законодавства, оскільки відсутність детального опису наданих послуг адвокатом унеможливлює розуміння та аналіз вартості наданої правничої допомоги щодо її обґрунтованості, співмірності, реальності, віднесення до даної справи як для сторони позивача, так і для суду.

Крім того скаржник вважає, що суд першої інстанції не врахував співрозмірність понесених позивачем витрат із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та /або значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічних інтересом до справи, до 2000,00 грн.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

У відзиві на апеляційну скаргу, Фізична особа-підприємець Терновський Михайло Михайлович заперечує проти її мотивів та вимог, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а відтак просить відмовити Комунальному підприємству «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» у її задоволенні, а оскаржуване додаткове рішення залишити без змін.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У червні 2022 року Фізична особа-підприємець Терновський Михайло Михайлович звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Комунального підприємства "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства" про стягнення 59 710,91 грн заборгованості, з яких 46 056,00 грн основного боргу, 6 707,40 грн втрат від інфляції, 802,51 грн - 3% річних, 6 145,00 грн пені.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 18.08.2022 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства" на користь Фізичної особи-підприємця Терновського Михайла Михайловича заборгованість у сумі 46056,00 грн, пеню в сумі 4449,14 грн, 3 % річних в сумі 794,94 грн, інфляційні втрати в сумі 6707,40 грн та 1453,40 грн судового збору.

22.08.2022 від Фізичної особи-підприємця Терновського Михайла Михайловича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі №927/372/22.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва вiд 31.08.2022 у справі №927/372/22 заяву представника Фізичної особи - підприємця Терновського Михайла Михайловича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 4 857, 36 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами частин 3-5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8, 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, склад та розмір витрат, пов`язаних з розглядом справи, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати, заявлені до відшкодування, мають бути документально підтвердженими та доведеними. Відсутність документального підтвердження витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У своїй заяві Фізична особа-підприємець Терновський Михайло Михайлович просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмірі 5000,00 грн та відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України заявлено про надання доказів на підтвердження таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

22.08.2022, тобто у встановлений частиною 8 статті 129 ГПК України строк, представник позивача направив до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами.

В якості доказів витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду: копію договору про надання правничої допомоги № 22/06/01 від 22.06.2022, укладений з адвокатом Куценко Ю.М. та позивачем (далі - договір); копію додатку № 1 до Договору від 22.06.2022; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП № 3330 від 28.04.2017, виданого Куценко Ю.М.; копію ордеру на надання правової допомоги від 24.06.2022 серія АЕ № 1140337 на ім`я адвоката Куценко Ю.М.; копію квитанції № 0.0..1 від 24.06.2022 про сплату 2500,00 грн з призначенням платежу «попередня оплата за Договір про надання правової допомоги № 22/06/01 від 22.06.2022»; копію квитанції № 0.0..1 від 29.07.2022 про сплату 2500,00 грн з призначенням платежу «попередня оплата за Договір про надання правової допомоги № 22/06/01 від 22.06.2022»; копію акту приймання-передачі від 19.08.2022 наданих послуг за Договором про надання правової допомоги № 22/06/01 від 22.06.2022.

Згідно з п. 1.1 договору адвокат за завданням клієнта зобов`язується надати правову допомогу, направлену на стягнення з КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» () заборгованості перед клієнтом за договором на закупівлю товару № 428 від 11.08.2021 та надати інші види правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги, у порядку та строки, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору адвокат відповідно до цього Договору надає такі основні види правової допомоги:

1.2.1. Аналіз первинних документів на предмет наявності підстав для стягнення з боржника заборгованості за поставлений товар за Договором на закупівлю в зазначеній клієнтом сумі.

1.2.2. Складає та/або подає позовну заяву до господарського суду про стягнення з боржника заборгованості за поставлений товар за Договором на закупівлю та штрафних санкцій з клопотанням про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

1.2.3. Складає та/або подає процесуальні та інші документи, необхідні для виконання завдання, зазначеного в п. 1.1 цього Договору.

1.2.4. Здійснює, за необхідності, у разі розгляду господарським судом справи з викликом сторін представництво інтересів клієнта в господарських судах всіх інстанцій, в т.ч. у Верховному Суді, в якості заявника, боржника, позивача, відповідача, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, або яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, стягувача, заінтересованої особи, з усіма правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України; також здійснює представництво в усіх установах, підприємствах, організаціях будь-якої підпорядкованості та форм власності (в тому числі і в тих підприємствах, щодо яких клієнт має корпоративні права як засновник (учасник)), в органах виконавчої влади та органах місцевого самоврядування, в будь-яких державних та правоохоронних органах (органах поліції, прокуратури, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури), органах виконавчої служби, перед усіма фізичними та юридичними особами з питань, пов`язаних із завданням, зазначеним в п. 1.1 цього договору.

1.2.5. Надає правову інформацію, консультації та роз`яснення з правових питань, що виникають під час виконання зобов`язань, передбачених в п. 1.2 цього Договору.

1.2.6. Здійснює за погодженням з клієнтом інші види діяльності, які не суперечать чинному законодавству України.

Згідно з п. 3.1 договору за правову допомогу, передбачену в п. 1.2 договору, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди визначається сторонами в додатках до цього договору. Розмір винагороди може бути змінено за згодою сторін. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір винагороди може бути збільшено за взаємною домовленістю сторін.

Пунктом 3.4 договору сторони визначили, що клієнт здійснює попередню оплату винагороди частково або у повному обсязі протягом 3 (трьох) календарних днів з дати виставлення адвокатом рахунку на оплату. Остаточний розрахунок клієнт здійснює не пізніше дня отримання від адвоката Акту приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 3.7 договору факт надання адвокатом правової допомоги за цим договором підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг, який складається адвокатом по мірі надання правової допомоги або по закінченні надання всіх видів правової допомоги за цим договором.

Згідно додатку № 1 до договору сторони погодили, що за правову допомогу, передбачену в п. 1.2 договору про надання правової допомоги № 22/06/01 від 22.06.2022, надану в господарському суді першої інстанції, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 5000,00 грн без ПДВ. Розмір винагороди може бути змінено за згодою сторін у разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) (п. 1 додатку № 1).

На підтвердження оплати наданих адвокатом послуг у розмірі 5000,00 грн позивачем додано до матеріалів справи копію квитанції № 0.0..1 від 24.06.2022 про сплату 2500,00 грн з призначенням платежу «попередня оплата за договір про надання правової допомоги № 22/06/01 від 22.06.2022»; копію квитанції № 0.0..1 від 29.07.2022 про сплату 2500,00 грн з призначенням платежу «попередня оплата за договір про надання правової допомоги № 22/06/01 від 22.06.2022».

Крім того, 19.08.2022 між сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг, згідно якого адвокатом в період з 22.06.2022 по 19.08.2022 надано позивачу наступну правову допомогу загальною вартістю 5000,00 грн, а саме:

1. Надана правова допомога, передбачена в п. 1.2 договору про надання правової допомоги № 22/06/01 від 22.06.2022, направлена на стягнення з КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» () заборгованості перед ФОП Терновським М.М. за договором на закупівлю товару № 428 від 11.08.2021 по справі № 927/372/22 в господарському суді Чернігівської області, по якій вказаним судом 19.08.2022 прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог (здійснено правовий аналіз первинних документів на підтвердження заборгованості за договором на закупівлю товару, здійснено правовий аналіз судової практики з урахуванням позиції КП НУВКГ та визначено правову позицію; складено та 28.06.2022 подано до Господарського суду Чернігівської області через Електронний суд позовну заяву про стягнення заборгованості та штрафних санкцій з КП НУВКГ з направленням копій позовної заяви з додатками відповідачу; складено та 29.07.2022 подано до суду через Електронний суд відповідь на відзив на позовну заяву та клопотання про долучення доказів з направленням відповідачу копій відповіді на відзив та клопотання з додатками) - винагорода 5000,00 грн.

Водночас, відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки на думку заявника позивачем всупереч приписів статті 123 ГПК України фактично не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; у разі задоволення заяви позивача просить їх зменшити до 2000,00 грн.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 вказаного Закону)

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Як зазначалось вище, додатком №1 до договору сторони погодили, що за правову допомогу, передбачену в п. 1.2 договору про надання правової допомоги № 22/06/01 від 22.06.2022, надану в господарському суді першої інстанції, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 5000,00 грн без ПДВ.

Відтак, розмір винагороди за надання правової допомоги сторони погодили у розмір 5000,00 грн у вигляді фіксованої суми.

Крім того, за висновками Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеними у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

За статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, з огляду на умови договору про надання правової допомоги та додаткової угоди до нього, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, на співмірність витрат на оплату послуг адвоката відповідно до наданих адвокатом послуг із складністю справи, зважаючи на визначені практикою ЄСПЛ критерії реальності (встановлення їхньої дійсності), необхідності та розумності їхнього розміру, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не є завищеним, а тому не підлягає зменшенню.

Щодо відсутності детального опису робіт, на виконання положень частини четвертої статті 126 ГПК України, то за змістом цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Аналогічний правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду у справі № 826/1216/16 від 27.06.2018, у справі № 922/445/19 від 03.10.2019, у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020, у справі № 640/18402/19 від 28.12.2020.

Таким чином, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, який підтверджений належними доказами, становить 5000,00 грн.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню відповідачем, становить 4857,36 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення заяви Фізичної особи-підприємця Терновського Михайла Михайловича та покладення на Комунальне підприємство «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» витрат позивача на правову допомогу у загальному розмірі 4857,36 грн, що є пропорційним предмету спору та значенням справи для сторін.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2022 у справі №927/372/22 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а, отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2022 у справі №927/372/22 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 31.08.2022 у справі №927/372/22 залишити без змін.

Матеріали справи №927/372/22 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська