ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/4024/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, Н.М. Принцевської,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» в особі нафтогазовидобувного управління «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП»

на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 (суддя Л.В. Степанова, м.Одеса, повний текст складено 10.10.2022)

у справі №916/4024/21

за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» в особі нафтогазовидобувного управління «ОХТИРКАНАФТОГАЗ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП»

про стягнення 47521,20 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року Публічне акціонерне товариство «УКРНАФТА» в особі нафтогазовидобувного управління «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» (надалі також ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ») звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП» (надалі також ТОВ «БІТІЕС-ГРУП») про стягнення 47521,20 грн. штрафу за порушення строку надання послуг за договором №11/03/1116-ІН від 18.09.2020.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.12.2021р. відкрито провадження у справі №916/4024/21, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у відзиві на позов заперечував проти задоволення позовних вимог, а також звернувся до суду з клопотанням про зменшення штрафних санкцій, в якому просив зменшити розмір штрафних санкцій, що заявлений позивачем, на 90%, а саме, до 4752,12грн.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору №11/03/1116-ІН від 18.09.2020 прострочив виконання зобов`язання з надання послуг з проведення капітального ремонту гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер № 855717), у зв`язку з чим позивачем на підставі пункту 7.5. договору нараховано штраф, який відповідач добровільно не сплатив, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 у справі №916/4024/21 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 23760,60 грн. штрафу та 2270,00 грн. судового збору.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не навів належних доказів відсутності його вини у невиконанні договору про надання послуг №11/03/1116-ІН від 18.09.2020, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від вартості надання послуг у сумі 47521,20 грн. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Водночас, місцевий господарський суд, врахувавши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, керуючись частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України, вказав, що зменшення розміру штрафних санкцій на 90%, як просив відповідач, фактично нівелює мету існування штрафу як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін, у зв`язку з чим зменшив розмір штрафу, який належить стягнути з відповідача, на 50%, а саме, до 23760,60грн.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ»

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» звернулося із апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 у справі №916/4024/21 скасувати в частині зменшення на 50% заявлених до стягнення позивачем штрафних санкцій, що складає 23760,00 грн., і ухвалити нове рішення у цій частині, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач послався на те, що рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 50% від заявленої суми штрафу прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Так, скаржник зазначив, що звертаючись з клопотанням про зменшення штрафних санкцій, відповідач не надав жодного достовірного, достатнього та належного доказу на підтвердження винятковості випадку, сумлінності виконання, не надав жодного доказу свого майнового стану.

В той же час, як зазначив скаржник, заявлена до стягнення сума штрафних санкцій в розмірі 47521,20 грн. обмежена певними межами, передбаченими пунктом 7.5. договору, та становить лише 1/10 частину від загальної вартості послуг, що відповідає принципу справедливості та розумності. Послуги відповідачем за договором не надані (листом від 30.07.2021 останній повідомив про неможливість надання послуг за договором), ненадання послуг за договором завдало збитків позивачу та призвело до негативних наслідків, а саме: з 01.06.2021 і принаймні до 20.10.2021 гвинтовий блок був демонтований, в результаті чого позивач зазнавав щодобові втрати по видобутку природного газу, втратив час та змушений був прикласти зусилля, направлені на проведення ремонту гвинтового блоку третьою особою, про що позивач повідомляв суду.

Також апелянт повідомив, що на момент розгляду даної справи ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» ще не заявляло позов про відшкодування збитків, завданих невиконанням умов договору ТОВ «БІТІЕС-ГРУП», однак фактично поніс збитки у розмірі 7112924,32 грн., що підтверджується довідкою від 21.10.2022 №01/01/11/06/01/06/09, яку скаржник долучив до апеляційної скарги.

На переконання ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ», Господарський суд Одеської області, вирішуючи питання про зменшення заявленого позивачем до стягнення розміру штрафу, не з`ясував наявності значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також не надав об`єктивної оцінки щодо винятковості випадку. Суд під час ухвалення рішення щодо часткового задоволення позовних вимог керувався лише наданим йому статтею 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України правом на зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, не з`ясувавши при цьому обставин, що мають значення для вирішення даного питання.

За таких обставин скаржник вважає, що судом першої інстанції невірно було застосовано частину першу статті 233 Господарського кодексу України та частину третю статті 551 Цивільного кодексу України, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення в частині зменшення заявлених позивачем штрафних санкцій на 50%.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «БІТІЕС-ГРУП»

ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» також не погодилось з рішенням Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 у справі №916/4024/21, просило його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, при цьому просило врахувати клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 90% та врахувати докази та пояснення щодо підстав такого зменшення, та у випадку встановлення необґрунтованості заперечень ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» проти позову, зменшити розмір штрафних санкцій на 90%, а саме, до 4752,12 грн.

Заперечуючи проти висновків суду, що саме відповідач, визначаючи виробничу базу за адресою: вул. Пезінська, 1094/18, 90101 Малацке, Словакія, для надання послуг за договором та укладаючи договір, вже на етапі укладення договору мав передбачити і врахувати ризики, пов`язані з митним оформленням, ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» зазначило, що визначаючи місце ремонту об`єкту договору за адресою виробника Aerzen Slovakia, відповідач керувався принципом найвищої якості надання послуг замовнику та опирався на взаємність і добросовісність сторін при виконанні договору. На етапі підписання договору виконавець не міг передбачити, що замовник надасть завищену балансову вартість гвинтового блоку, яка призведе до невиправданого збільшення витрат щодо предмету договору, а в результаті взагалі до неможливості надання обумовлених послуг. Натомість довідка про балансову вартість обладнання є важливим документом для митного оформлення обладнання і для дотримання процедури розміщення товару (обладнання) на виробничій базі відповідача. Проте вказана довідка була надана позивачем з вказівкою явно завищеної балансової вартості, що також доводиться листами від Aerzen, які були долучені до матеріалів справи. Зі змісту вказаних листів та пояснень випливає, що розміщення товару для ремонту у режим переробки неможливе за наявності довідки, яка містить дані, які не можуть відповідати дійсності. Наведене створило умови, за яких розмістити обладнання в режим переробки на виробничій базі було неможливим.

Скаржник зазначив, що Господарський суд Одеської області, дійшовши висновку, що відповідач не навів належних доказів відсутності його вини у невиконанні договору, залишив поза увагою надані ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» листи повідомлення від 28.07.2021 від виробника Aerzen Slovakia з підтвердженням неможливості розміщення обладнання на його виробничій базі. Крім того, відповідач діяв добросовісно та повідомив про обставини, які склались, одразу після їх виявлення, з метою подальшого урегулювання ситуації, що підтверджується листом-зверненням від 30.07.2021. При цьому скаржник наголосив, що він повідомив позивача до 30.07.2021, тобто до моменту, коли строки нарахування будь-яких штрафних санкцій ще не настали. Відтак, позивач після розгляду повідомлення листом від 03.08.2021 №01/01/11/06/01/06/09-02/01/522 погодився прийняти гвинтовий блок та 05.08.2021 за актом приймання-передачі об`єкт надання послуг був повернутий замовнику.

Окрім того, відповідач зазначив, що позивач, стверджуючи про те, що ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» спричинило прострочення виконання зобов`язань ще 11.07.2022, в той же час 14.07.2022, 16.07.2022 продовжував відвантажувати товар та передавав його відповідачу, незважаючи на те, що міг відмовитися від договору (таке право замовника передбачене договором). Як зазначив відповідач, на транспортування товару він поніс приблизно 100000,00 грн. витрат, тоді як позивач, усвідомлюючи фактичні обставини, не врахував принцип добросовісних партнерських відносин, на пропозицію відповідача щодо мирного врегулювання спору ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» звернулося з позовом до суду. Крім того, як встановлено судом першої інстанції, у позивача відсутні будь-які збитки, що могли б бути пов`язані з обставинами, які позивач виклав у своєму позові. ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» заявило вимогу про стягнення штрафних санкцій, однак жодним чином не вказувало про понесені збитки, на надало жодних розрахунків таких збитків та не долучило до матеріалів справи належних доказів.

Виходячи із наведеного вище, скаржник наполягає на тому, що у його діях відсутня вина, а тому відсутні підстави для сплати штрафних санкцій у тому обсязі, що були стягнуті судом.

При цьому відповідач вказав на те, що у даному випадку ним було вжито усіх можливих заходів для виконання зобов`язання за договором.

Також, на думку скаржника, має місце прострочення кредитора, а саме: щодо надання інформації, яка зумовила неможливість прийняття обладнання на ремонтній базі в Словаччині, та, водночас, ненадання інформації, яка відповідає об`єктивній дійсності та дозволяє належним чином виконати зобов`язання з боку виконавця.

Позиція ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» щодо апеляційної скарги ТОВ «БІТІЕС-ГРУП»

ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» (вх. №1742/22/Д1 від 07.12.2022) просило апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» позивач зазначив, що умови укладеного договору не містять положень про надання послуг за договором (проведення ремонту) третіми особами, а саме виробником Aerzen Slovakia чи на виробничій базі третьої особи - виробника Aerzen Slovakia. За умовами договору виконавцем,тобто особою, яка зобов`язувалась надати послуги з проведення капітального ремонту гвинтового блоку Aerzen УМУ - 536 М (серійний номер №855717) є саме відповідач за даним позовом, а місцем надання послуг є виробнича база виконавця - вул.Пезінська,1094/18, 90101 Малацке, Словакія.

Позивач вказав, що вказаний договір був укладений за результатами проведених в 2020 році відкритих торгів із закупівлі послуг з проведення капітального ремонту газового компресора. Надаючи запит на комерційну пропозицію №6288082 від 26.06.2020 ПАТ «УКРНАФТА» оголосило тендер на закупівлю послуг з проведення капітального ремонту гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М та запросило юридичних та фізичних-осіб підприємців до участі в торгах, зазначило строк для подання комерційних пропозицій. Також ПАТ «УКРНАФТА» надало інформацію по тендеру (вимоги), а саме: найменування обладнання, яке підлягає капітальному ремонту, рік його випуску та бажані умови оплати. Надаючи запит на комерційну пропозицію ПАТ «УКРНАФТА» не зазначало вимог щодо проведення ремонту саме на виробничих потужностях виробника - Aerzen. При закупівлі вказаних послуг місце проведення ремонту не було визначальним для позивача, чи то на території України, чи поза її межами. Саме відповідач, приймаючи участь у торгах, зазначив про надання ним послуг з проведення капітального ремонту гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер № 855717) саме на своїй виробничій базі - вул. Пезінська, 1094/18, 90101 Малацке, Словакія. Вказана пропозиція була прийнята позивачем та в подальшому ця умова була зазначена в укладеному сторонами договорі. Умови укладеного договору також не містять положення про обов`язок замовника надавати довідки про балансову вартість обладнання, що підлягає капітальному ремонту, для проведення митних процедур та відповідно умовами цього договору не встановлена залежність терміну надання послуг, визначеного пунктом 2 специфікації (додаток № 1 до договору), чи звільнення відповідача від відповідальності, передбаченої пунктом 7.5. договору, від балансової вартості гвинтового блоку, що передається в ремонт чи від необхідності проведення митних операцій. Однак, незважаючи на це, на запит ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» від 07.06.2021, позивач 09.06.2021р. листом за№01/01/11/06/01/06/09-02/01/369 повідомив відповідача про балансову вартість гвинтового блоку.

На переконання ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ», твердження ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» про завищену балансову вартість обладнання та про вплив такої вартості на неможливість надання послуг за договором є хибним. Також є безпідставними звинувачення відповідача щодо правильності та справедливості проведення амортизації своїх основних засобів.

Також, як вказав позивач, позиція відповідача щодо перебігу строку та прострочення кредитора суперечить укладеному між сторонами договору, свідчить про неправильне трактування його умов та приписів статей 253, 613 Цивільного кодексу України. Виходячи з умов договору, строк надання послуг за договором почав свій перебіг 28.05.2021 (на наступний день після письмового звернення позивача (замовника) до відповідача (виконавця)), а тому виконавець повинен був надати послуги з проведення капітального ремонту до 11.07.2021 (протягом 45 календарних днів з моменту письмового звернення замовника до виконавця).

Крім того, позивач наголосив на тому, що наявність обставин неможливості проведення ремонтних робіт третьою особою жодним чином не звільняє відповідача від відповідальності за порушення строку надання послуг з проведення капітального ремонту гвинтового блоку. При цьому жодних доказів та обставин, що підтверджують наявність непереборної сили, в результаті чого відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, в матеріалах справи відсутні.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.11.2022 (у складі головуючого судді Філінюка І.Г., суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.) відкрито апеляційне провадження у справі №916/4024/21 за апеляційною скаргою ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 у справі №916/4024/21. Розгляд вказаної апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено учасникам провадження у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

10.11.2022 на електронну пошту суду апеляційної інстанції від ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» надійшла апеляційна скарга на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 у даній справі. Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення суду.

У зв`язку з прийняттям участі головуючого судді Філінюка І.Г. та судді-учасника колегії суддів Аленіна О.Ю. у підготовці суддів для підтримання кваліфікації в Національній школі суддів України з 07.11.2022 по 11.11.2022, за розпорядженням керівника апарату суду № 571 від 10.11.2022 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/4024/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2022 для розгляду справи №916/4024/21 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів К.В. Богатиря, Н.М. Принцевської.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 справу № 916/4024/21 прийнято до провадження у новому складі колегії суддів: головуючий суддя Л.В. Поліщук, судді: К.В. Богатир, Н.М. Принцевська. Розгляд апеляційної скарги ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 у справі №916/4024/21 постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Іншою ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.11.2022 апеляційну скаргу ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 у справі № 916/4024/21 залишено без руху.

Після усунення ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» недоліків апеляційної скарги, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 поновлено ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 у справі №916/4024/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 у справі №916/4024/21. Розгляд вказаної апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено позивачу строк до 09.12.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» об`єднано з апеляційним провадженням за апеляційною скаргою ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ».

Щодо залученої до апеляційної скарги ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» довідки від 21.10.2022 №01/01/11/06/01/06/09 про понесення збитків від невиконання ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» умов договору №11/03/1116-ІН від 18.09.2020 з проведення капітального ремонту гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер № 855717) в сумі 7112924,32 грн, колегія суддів зазначає, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку, передбаченому статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від причин неподання стороною таких доказів. Близька за змістом правова позиція послідовно викладалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 25.04.2018 у справі № 911/3250/16, від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15, від 16.12.2020 у справі №908/1908/19, від 21.01.2021 у справі №908/3359/19, від 03.11.2021 у справі № 915/951/20.

У зв`язку із екстренними/стабілізаційними відключенннями електроенергії, розгляд апеляційних скарг здійснювався у розумний строк.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» та ТОВ «БІТІЕС-ГРУП», відзиву ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» щодо апеляційної скарги ТОВ «БІТІЕС-ГРУП», перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

ПАТ «УКРНАФТА» оголосило тендер на закупівлю послуг з проведення капітального ремонту гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М та шляхом направлення запиту на комерційну пропозицію №6288082 від 26.06.2020 запросило юридичних та фізичних-осіб підприємців до участі у торгах.

У запиті на комерційну пропозицію №6288082 від 26.06.2020 ПАТ «УКРНАФТА» зазначило строк для подання комерційних пропозицій, надало інформацію по тендеру (вимоги), а саме: найменування обладнання, яке підлягало капітальному ремонту, рік його випуску та умови оплати, а також просило учасників вказати ціну, термін і умови поставки, умови оплати та гарантійний термін.

За результатами проведених торгів, 18.09.2020 між ПАТ «УКРНАФТА», як замовником, та ТОВ «БІТІЕС-ГРУП», як виконавцем, укладено договір про надання послуг №11/03/1116-ІН (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1. якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги, визначені в додатку до цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Відповідно до пункту 3.1. договору загальна вартість послуг за цим договором становить 475212,00 грн, у тому числі ПДВ.

За змістом пункту 4.1. договору виконання послуг здійснюється згідно з додатком, в якому відображаються вид, обсяг послуг та строк їх виконання.

У договорі, серед іншого, сторони узгодили обов`язок замовника, за необхідності, сприяти виконавцю у наданні послуг шляхом створення технічних та організаційних умов для безперешкодної роботи виконавця; якщо послуги надаються в приміщеннях замовника, то замовник забезпечує всі необхідні умови для надання послуг виконавцем: допуск на територію, приміщення тощо (підпункт 2.2.2. пункту 2.2. договору), а також обов`язок виконавця якісно, своєчасно та у повному обсязі надавати замовнику послуги, передбачені цим договором (підпункт 2.4.1. пункту 2.4.), інформувати в установленому порядку замовника про хід виконання зобов`язань за договором, обставини, що перешкоджають його виконанню, а також про заходи, необхідні для їх усунення (підпункт 2.4.9. пункту 2.4. договору).

Фактом, що підтверджує передачу виконавцем та приймання замовником наданих у повному обсязі послуг за цим договором, є підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, який датується останнім днем надання послуг (пункт 5.1. договору).

У пункті 7.5. договору сторони визначили, що при порушенні строків надання послуг більш ніж на 14 календарних днів, виконавець на вимогу замовника сплачує йому штраф у розмірі 10% від договірної ціни.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє 1 рік з моменту підписання, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором чи його розірвання (пункт 12.1. договору). Продовження строку дії цього договору здійснюється за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (пункт 12.2. договору). Договір може бути розірваний замовником достроково в односторонньому порядку, за умови: попередження виконавця не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати розірвання договору; виконання сторонами остаточних розрахунків за фактично надані послуги у повному обсязі (пункт 12.3. договору).

Послуги, які виконавець зобов`язався надати замовнику за договором, визначені у специфікації, яка є додатком №1 до договору, а саме: послуги з проведення капітального ремонту гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер № 855717).

У пункті 1 специфікації, що є додатком №1 до договору, сторони погодили місце надання послуг, яким є виробнича база виконавця - вул. Пезінська 1094/18, 90101 Малацке, Словакія.

Термін надання послуг: протягом 45 календарних днів з моменту письмового звернення замовника до виконавця (пункт 2 специфікації).

Початком надання послуг являється письмове звернення замовника до виконавця (пункт 3 специфікації);

У пункті 5 специфікації сторони передбачили перелік послуг, які виконує виконавець, а саме:

5.1.Шеф демонтаж компресора.

5.2.Перевезення гвинтового блоку на територію потужностей виконавця для проведення подальших ремонтних робіт.

5.3.Повна розборка гвинтового блоку.

5.4.Дефектування складових частин.

5.5.Заміна зношених запчастин, використовуючи запасні частини замовника (згідно наведеного переліку).

5.6.Повне збирання гвинтового блоку з проведенням всіх необхідних регулювань та налаштувань.

5.7.Перевезення на місце монтажу.

5.8.Шеф монтаж.

5.9.Лазерне центрування валів компресора та електродвигуна (привод компресора) з використанням обладнання для центрування.

5.10.Запуск компресорної установки та вивід на режим, контроль робочих параметрів.

5.11.Результатом проведених робіт є стабільна робота компресора у відповідності до інструкції з експлуатації компресора протягом 72 годин, про що складається відповідний акт наданих послуг.

Відповідно до пункту 6 специфікації роботи проводяться інструментом та пристосуваннями виконавця.

Транспортування гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М здійснюється за рахунок виконавця (пункт 12 специфікації).

Роботи виконуються на території виконавця (пункт 13 специфікації).

27.05.2021 позивач звернувся до відповідача з листом №01/01/11/06/01/06/09-02/01/344, в якому повідомив про готовність до демонтажу гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер №855717) для проведення капітального ремонту за договором №11/03/1116-ІН від 18.09.2020, а також просив направити на 01.06.2021 фахівців ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» для виконання робіт згідно умов договору, повідомити листом про фактичну дату прибуття фахівців та вказати необхідний перелік підготовчих робіт для проведення демонтажу.

У відповідь на лист позивача, відповідач листом №3105 від 31.05.2021 проінформував позивача про прибуття 01.06.2021 сервісної служби ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» для проведення демонтажу гвинтового блоку та вказав перелік підготовчих робіт для проведення демонтажу.

01.06.2021 сторонами було підписано акт прийому-передачі запасних частин для капітального ремонту гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер №855717) за договором №11/03/1116-ІН від 18.09.2020, відповідно до якого НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» ПАТ «УКРНАФТА» передало, а ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» прийняло запасні частини згідно специфікації за договором (згідно переліку).

Окрім того, 01.06.2021 сторонами також підписано акт приймання-передачі гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер №855717) в капітальний ремонт за договором №11/03/1116-ІН від 18.09.2020, згідно із яким замовником передано виконавцю вказаний гвинтовий блок у кількості 1 шт. для проведення ремонту.

В подальшому, відповідач листом №0306 від 03.06.2021 звернувся до НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» з проханням розвантажити транспортний засіб на території ЦВНГ №3 ПАТ «УКРНАФТА» та розмістити вантаж гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М, серійний номер №855717, (блок 1 шт., запчастини до нього 1 піддон) до надання іншого транспортного засобу під навантаження. Необхідність заміни транспортного засобу ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» обґрунтовувало неможливістю простою транспортного засобу на термін проведення необхідних митних процедур щодо вантажу.

У листі ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» №0706 від 07.06.2021, скерованого на адресу НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ», відповідач просив надати довідку про балансову вартість гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер №855717) для проведення необхідних митних процедур щодо вантажу.

Листом №01/01/11/06/01/06/09-02/01/369 від 09.06.2021 позивач повідомив відповідача, що вартість компресорної станції (гвинтовий блок Aerzen VMY - 536 М, серійний номер №855717) становить 6104000 грн.

Також в матеріалах справи містяться копії листів позивача №01/01/11/06/01/06/09-02/01/378 від 14.06.2021 та №01/01/11/06/01/06/09-02/01/440 від 29.06.2021 щодо прискорення ремонту гвинтового блоку компресора, в яких позивач, посилаючись на те, що у зв`язку з демонтажем гвинтового блоку зупинена робота компресорної станції по перекачуванню природного газу, внаслідок чого підприємство несе щодобові втрати по видобутку природного газу, а також на те, що договором передбачений термін на виконання капітального ремонту (45 календарних днів з моменту письмового звернення замовника до виконавця, направленого на адресу виконавця 27.05.2021), тобто, наголошуючи на дотриманні встановлених у договорі строків на виконання ремонтних робіт та недопущення додаткових втрат з видобутку природного газу, просив відповідача у найкоротші терміни прискорити організацію по транспортуванню гвинтового блоку та проведення капітального ремонту.

Листами №1407 від 14.07.2021 та №1607 від 16.07.2021 відповідач просив позивача завантажити транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 та транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 для подальшого транспортування обладнання на ремонтну дільницю заводу-виробника.

19.07.2021 гвинтовий блок та ремонтний комплект гвинтового блоку були відвантажені для проведення ремонту, що підтверджується товарно-транспортною накладною №1 від 19.07.2021.

Листом від 30.07.2021 за №3007 відповідач повідомив позивача про те, що у зв`язку з незалежних від відповідача обставин гвинтовий блок Aerzen VMY - 536 М не може бути відвантажений на ремонтній дільниці завода-виробника для подальшого ремонту, гвинтовий блок повертається в Україну, а також просив позивача надати інформацію щодо подальших дій, пов`язаних з ремонтом гвинтового блоку.

У листі №01/01/11/06/01/06/09-02/01/522 від 03.08.2021 позивач просив відповідача повернути гвинтовий блок, про дату повернення повідомити завчасно.

Листом №0508-1 від 05.08.2021 ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» просило НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» розвантажити 05.08.2021 транспортний засіб на території ЦВНГ №3 ПАТ «УКРНАФТА» та прийняти після транспортування обладнання згідно із договором.

05.08.2021 гвинтовий блок з запасними частинами для ремонту був повернутий замовнику, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер № 855717) та приймання-передачі запасних частин для гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер №855717).

Матеріали справи свідчать про те, що претензія позивача №01/01/11/06/01/01-02/02/620 від 15.09.2021 про сплату штрафу за порушення відповідачем строку надання послуг за договором залишена відповідачем без задоволення, що вбачається із відповіді на претензію від 06.10.2021.

При цьому у відповіді на претензію від 06.10.2021 ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» пропонувало ПАТ «УКРНАФТА» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» можливість перегляду вартості послуг ремонту в частині їх зменшення орієнтовно на 47000,00 грн. та щодо результатів розгляду цієї відповіді просило повідомити відповідача.

Як вказує позивач, станом на день звернення до суду послуги з проведення капітального ремонту гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер №855717) відповідачем не надані, а строки надання послуг порушені, що є підставою для стягнення з відповідача штрафу, передбаченого пунктом 7.5. договору за порушення строків надання послуг більше ніж на 14 календарних днів, у розмірі 10% від договірної ціни, що становить 47521,20 грн., що розрахований наступним чином: 475212,00 грн. х 10 %, де 475212,00 грн. - загальна вартість послуг (договірна ціна), 10% - розмір штрафу, визначений пунктом 7.5. договору.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із частиною першою статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом пункту 3 частини першої статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 509, частини першої статті 627 Цивільного кодексу України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526, частина перша статті 628, стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг №11/03/1116-ІН від 18.09.2020, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався надати позивачу послуги з проведення капітального ремонту гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер №855717) протягом 45 календарних днів з моменту письмового звернення замовника до виконавця, що є початком надання послуг.

Позивач, обґрунтовуючи позовну вимогу про стягнення штрафу за порушення строку надання послуг за договором №11/03/1116-ІН від 18.09.2020, послався на те, що відповідач послуги з проведення капітального ремонту гвинтового блоку не надав, строки надання послуг порушив, що є підставою для застосування штрафних санкцій, визначених договором, а саме: стягнення штрафу, передбаченого пунктом 7.5. договору за порушення строків надання послуг більше ніж на 14 календарних днів, у розмірі 10% від договірної ціни.

Колегією суддів встановлено, що з наведеного у пункті 5 специфікації переліку послуг, які повинен виконати виконавець, останній здійснив лише демонтаж гвинтового блоку, що підтверджується актом від 01.06.2021 приймання-передачі гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер №855717) в капітальний ремонт, та перевезення обладнання від ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» до ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» (м. Київ, вул. Чернишевського, 42), що підтверджується товарно-транспортною накладною №1 від 19.07.2021.

Крім того, як свідчить наявне в матеріалах справи листування сторін, ремонт гвинтового блоку станом на дату подання позову (25.12.2021) відповідачем не здійснено, що також не заперечується останнім.

В силу частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

У пункті 7.5. договору передбачено, що при порушенні строків надання послуг більше ніж на 14 календарних днів, виконавець на вимогу замовника сплачує йому штраф у розмірі 10% від договірної ціни.

Колегія суддів, дослідивши умови договору (пункти 2, 3 специфікації (додаток №1 до договору), відповідно до яких відповідач зобов`язався надати позивачу послуги з проведення капітального ремонту гвинтового блоку Aerzen VMY - 536 М (серійний номер №855717) протягом 45 календарних днів з моменту письмового звернення замовника до виконавця, що є початком надання послуг, зазначає, що відлік строку, протягом якого відповідач зобов`язаний надати послуги, починається з дати звернення замовника до виконавця з листом №01/01/11/06/01/06/09-02/01/344 від 27.05.2021 щодо готовності відправки в ремонт гвинтового блоку, тобто з 27.05.2021.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно із частиною п`ятою статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Враховуючи наведене вище та встановлені у статтях 253, 254 Цивільного кодексу України правила щодо початку перебігу та закінчення строку, перебіг строку надання послуг розпочався 28.05.2021 (наступний день після звернення замовника з листом від 27.05.2021) та закінчився 12.07.2021 (з урахуванням того, що останній день строку припадає на вихідний день (неділю), а наступним за ним робочим днем є понеділок 12.07.2021), у зв`язку з чим з 13.07.2021 почалося прострочення відповідача з надання послуг.

Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України).

У відповідності до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, за змістом статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

Положеннями статті 549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України визначено загальне поняття штрафних санкцій, яке у господарському судочинстві включає неустойку, штраф, пеню, яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил господарської діяльності, невиконання господарського зобов`язання.

За приписами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною першою статті 230 Господарського кодексу України визначено поняття штрафних санкцій. Ними визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частина друга статті 614 Цивільного кодексу України).

У зобов`язальних правовідносинах вина особи, яка порушила зобов`язання, презюмується, і саме на неї покладається обов`язок з доведення відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання (постанова КГС ВС від 11.10.2018 по справі № 910/20767/17).

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частиною першою статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Норми статей 614, 617 Цивільного кодексу України кореспондуються з нормами статті 218 Господарського кодексу України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі коли інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідач, заперечуючи проти позову, наполягав на тому, що у його діях відсутня вина, адже ним було виконано усі необхідні та можливі дії для того, аби відремонтувати обладнання саме на таких умовах, як передбачено договором: відповідач демонтував обладнання; запросив довідку про балансову вартість обладнання для оформлення митних процедур та передання його для ремонту в митний режим переробки; здійснив перевезення обладнання до бази ремонту за адресою: вул. Пезінська 1094/16, 90101 Малацке, Словакія; в межах строку, під час якого не відбувається нарахування штрафних санкцій, письмово повідомив позивача про неможливість виконання ремонту з причин, що не залежали в нього. Проте у зв`язку із завищенням вартості обладнання, яка була встановлена позивачем, відповідач не міг здійснити ремонт на домовленій сторонами базі виробника: вул. Пезінська 1094/16, 90101 Малацке, Словакія.

При цьому ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» вважає, що у даному випадку наявне прострочення кредитора, оскільки надавши 09.06.2021 довідку про завищену балансову вартість обладнання, яке вивозиться за кордон з метою переробки, позивач вчинив дії, які зумовили порушення ним підпункту 2.2.2. пункту 2.2. договору (сприяння виконавцю у наданні послуг шляхом створення технічних та організаційних умов для безперешкодної роботи виконавця), що мали наслідком неможливість прийняття обладнання на ремонтній базі в Словаччині та виконати відповідачем зобов`язання за договором.

Стосовно зазначених доводів відповідача колегія суддів зазначає, що, як правильно встановив суд першої інстанції, укладений між сторонами договір не містить умов, що виконавцем робіт є виробник Aerzen Slovakia. Умовами укладеного договору чітко визначені як умови надання послуг виконавцем (відповідачем),так і обов`язки останнього здійснити ремонт на виробничій базі виконавця. Крім того, саме відповідач зазначив адресу своєї виробничої бази, де він зобов`язувався надати послуги з капітального ремонту за договором. Таким чином, саме відповідач, визначаючи виробничу базу за адресою: вул. Пезінська, 1094/18, 90101 Малацке, Словакія, для надання послуг за договором та укладаючи договір, вже на етапі укладення договору мав передбачити і врахувати ризики, пов язані з митним оформленням.

Тому посилання відповідача на повідомлення третьої особи, а саме, виробника Aerzen Slovakia про неможливість саме виробником на своїй виробничій базі надати послуги з капітального ремонту гвинтового блоку, обов`язки з надання яких взяв на себе відповідач за договором, є безпідставними, про що вірно зазначено місцевим господарським судом.

Відтак, наявність обставин неможливості проведення ремонтних робіт третьою особою виробником Aerzen Slovakia в жодному разі не звільняє ТОВ «БІТІЕС-ГРУП», як виконавця за договором, від відповідальності за порушення строку надання послуг з проведення капітального ремонту гвинтового блоку.

Також відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження неможливості належного виконання зобов`язання внаслідок випадку або непереборної сили.

Поряд з цим, умови укладеного договору не містять також положення про обов`язок замовника надавати довідки про балансову вартість обладнання, що підлягає капітальному ремонту для проведення митних процедур. Звинувачення щодо правильності та справедливості проведення позивачем амортизації своїх основних засобів є безпідставними, а також жодним чином не свідчать про порушення позивачем підпункту 2.2.2. пункту 2.2. договору (сприяння виконавцю у наданні послуг шляхом створення технічних та організаційних умов для безперешкодної роботи виконавця), який відповідач трактує на власний розсуд. До того ж, укладений між сторонами договір не містить положень про те, що надання замовником (позивачем) інформації про балансову вартість обладнання, ремонт якого зобов`язався здійснити виконавець (відповідач), ставиться в залежність від можливості виконання відповідачем свого зобов`язання перед позивачем.

У зв`язку з наведеним позивач не є таким, що не виконав дій, що передбачені законом, іншими правовими актами, або випливають із змісту зобов`язання, до вчинення яких боржник не міг виконати свого зобов`язання перед кредитором, а тому у даному випадку відсутнє прострочення кредитора у розумінні положень статті 221 Господарського кодексу України та статті 613 Цивільного кодексу України, чим спростовуються відповідні доводи ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» про прострочення кредитора.

Підсумовуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції підтримує висновок місцевого господарського суду, що відповідач не навів належних доказів відсутності його вини у невиконанні договору про надання послуг №11/03/1116-ІН від 18.09.2020, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від вартості надання послуг у сумі 47521,20 грн. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Щодо зменшення розміру штрафних санкцій колегія суддів зазначає таке.

Разом із відзивом на позов відповідач звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру штрафних санкцій в якому просив зменшити розмір штрафних санкцій, що заявлений позивачем на 90%, а саме, до грошової суми 4752,12 грн.

В обґрунтування свого клопотання відповідач послався на відсутність збитків у позивача, наявність прострочення кредитора, невиконання зі сторони позивача умов договору, недобросовісну поведінку позивача, значні витрати відповідача, понесені ним для здійснення всього можливого для виконання договору, добросовісну поведінку відповідача, поведінку сторін під час досудового врегулювання спору, загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно із частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них. Таку правову позицію викладено у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 15.02.2018 у справі №467/1346/15-ц, від 04.04.2018 у справі №367/7401/14-ц та від 26.09.2018 у справі №752/15421/17.

Тобто, обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але Господарський кодекс України вказує на неспівмірність розміру штрафних санкцій з розміром збитків кредитора як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як Цивільний кодекс України виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення.

Однією із обставин для зменшення розміру штрафу ТОВ «БІТІЕС-ГРУП» зазначає відсутність у позивача будь-яких збитків, що могли б бути пов`язані із обставинами, які позивач виклав у своєму позові, оскільки позивач не вказував на понесені збитки, не надавав жодних розрахунків таких збитків та не надав доказів завдання йому збитків.

Колегія суддів вважає, що за змістом частини першої статті 233 Господарського кодексу України та частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України під розміром збитків потрібно розуміти саме суму, на яку нараховано штрафні санкції, зокрема штраф, а не будь-яку іншу суму збитків (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 вказано, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі. Тому, з метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному, порівняно зі стягненням збитків, порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків. Такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549 552 Цивільного кодексу України.

Тобто, при стягненні неустойки шкода кредитору, завдана порушенням зобов`язання презюмуються (її не треба доводити) і компенсується за рахунок неустойки.

Відтак, при вирішенні питання про зменшення неустойки суд бере до уваги співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру неустойки. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №920/1013/18, від 26.03.2020 у справі №904/2847/19).

Поняття «значно» та «надмірно», які використовуються статтею 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Стягнення збитків є окремою грошовою вимогою і може не заявлятися кредитором, оскільки це вимагає доведення їх складу та розміру з боку кредитора, тоді як для стягнення штрафних санкцій кредитору потрібно довести лише факт прострочення, а заперечення вини покладається на боржника (постанова Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №910/8698/19).

У справі, що переглядається Південно-західним апеляційним господарським судом, заявлена до стягнення сума штрафних санкцій в розмірі 47521,20 грн. становить 10% від загальної вартості послуг 475212,00 грн., що, на думку колегії суддів, відповідає вимогам справедливості та розумності.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що така умова для зменшення розміру штрафу як неспівмірність розміру завданих кредитору збитків із розміром штрафу, передбачена частиною першою статті 233 Господарського кодексу України та частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України, є відсутньою.

В той же час, Південно-західний апеляційний господарський суд при вирішенні питання щодо зменшення розміру штрафу враховує, що справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання (відповідач).

Неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Закон не визначає ані максимального розміру, на який суди можуть зменшити нараховані відповідно до договору штрафні санкції, ані будь-який алгоритм такого зменшення.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю, в Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили штрафні санкції, тому суд має зменшувати розмір пені саме у виключних випадках з урахуванням всіх обставин справи.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій суди також беруть до уваги як обставини, прямо визначені у статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними. Найчастіше судами враховуються такі обставини (постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №916/3211/16, від 26.01.2021 у справі №922/4294/19, від 24.02.2021 у справі №924/633/20, від 16.03.2021 у справі № 922/266/20):

-ступінь виконання зобов`язання боржником (співвідношення між сумою простроченого зобов`язання та загальною сумою зобов`язання);

-причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання;

-тривалість прострочення виконання;

-наслідки порушення зобов`язання для кредитора;

-поведінку боржника (системність порушення, чи навпаки - порушення з боку боржника мало винятковий характер; намагання/зусилля боржника погасити борг або погашення основної заборгованості на момент звернення до суду, намагання врегулювати спір в досудовому порядку, звернення з пропозиціями про реструктуризацію боргу до кредитора);

-поведінку кредитора;

-майновий стан кредитора та боржника (наявність збитків, заборгованості по виплаті заробітної плати);

-негативні наслідки стягнення неустойки з боржника, які можуть настати для нього та третіх осіб (трудового колективу, населення); ризики настання неплатоспроможності боржника;

-статус боржника, предмет діяльності боржника (забезпечення оборонних потреб, безпеки та здоров`я населення);

-майнові, а також інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Втім, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення штрафних санкцій; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення штрафних санкцій. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи.

Так, стаття 86 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

За встановлених у цій справі обставин, а саме: докладення відповідачем можливих зусиль для виконання зобов`язання з ремонту обладання; понесення витрат, пов`язаних з виконанням договору (що підтверджується рахунками ТОВ «ЛТЕК-ТРАНС» на оплату №2498 від 29.07.2021 та №2573 від 05.08.2021, платіжними дорученнями про сплату транспортно-експедиційних послуг №1362 від 04.08.2021 на суму 51055,00 грн та №1391 від 10.08.2021 на суму 44435,00 грн); оперативне повідомлення позивача про неможливість виконання умов договору; намагання вирішити спір в досудовому порядку шляхом пропонування позивачу зменшення суми договору на 47000,00 грн. із зобов`язаннями виконати умови договору в подальшому, враховуючи необхідний баланс інтересів сторін у справі, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру штрафу на 50 %.

Визначення розміру, на який зменшуються нараховані штрафні санкції, є суб`єктивним правом суду, і в даному випадку ним було дотримано принцип розумного балансу між інтересами сторін та враховані обставини справи.

Такий висновок ґрунтується на правильному застосуванні норм чинного законодавства України (зокрема, статей 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України) та відповідає сформованій та сталій судовій практиці, у тому числі суду касаційної інстанції, щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Висновок суду апеляційної інстанції

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржників не спростовують висновків Господарського суду Одеської області про часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає, а в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» в особі нафтогазовидобувного управління «ОХТИРКАНАФТОГАЗ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «БІТІЕС-ГРУП» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 05.10.2022 у справі №916/4024/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя Н.М. Принцевська