ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2023 року м. Дніпро Справа № 904/113/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Орєшкіної Е.В., Чус О.В.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: Люта О.В., самопредставництво

від відповідача: Михайловська О.М., адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Криворізької міської ради

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2022 р.

( суддя Бєлік В.Г., м. Дніпро, повний текст рішення складено 16.09.2022 р.)

у справі

за позовом

Криворізької міської ради,

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАК",

м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування земельною ділянкою у розмірі 628 052,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Криворізька міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАК" плату у розмірі 628 052,25 грн. за користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :07:116:0266 за період з 01.01.2020 р. по 30.09.2021р..

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за Договором оренди земельної ділянки № 2018355 від 09.10.2018 р., а саме в частині повернення земельної ділянки позивачу, а відтак Позивач стверджує, що спірна земельна фактично перебуває у користуванні Відповідача. Також Позивач зазначив, що між ним та Відповідачем у період з 01.01.2020 р. по 30.09.2021 р. були відсутні договірні правовідносини щодо спірної земельної ділянки, але Відповідач користувався земельною ділянкою без укладання договору та не сплачував плату у відповідному розмірі, що позбавило Позивача, як власника землі, права отримувати дохід у розмірі орендної плати.

Відповідач зазначив, що після закінчення строку дії Договору оренди земельної ділянки Криворізька міська рада погоджувалася на фактичне користування її земельною ділянкою і отримувала за це від ТОВ «ПРОМАК» орендну плату у відповідності до вимог п.п. 18 та 7 Договору оренди земельної ділянки, жодних додаткових угод до Договору оренди земельної ділянки з приводу зміни розміру та ставки орендної плати між Криворізькою міською радою та ТОВ «ПРОМАК» не укладалося.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2022 р. в задоволенні позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Криворізька міська рада, в якій просить рішення суду від 31.08.2022 р. скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Незаконність рішення суду першої інстанції Криворізька міська рада пов`язує з неповнотою та неправильністю встановлення судом обставин, які мають значення для справи та неправильним застосуванням ( незастосуванням ) закону, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим таке рішення не може вважатись законним та підлягає скасуванню апеляційним судом.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник не погоджується з висновком господарського суду про те, що розмір орендної плати за користування земельною ділянкою у спірний період є неузгодженим сторонами, позаяк рішення Криворізької міської ради № 3897 від 26.06.2019 р. та № 4799 від 30.06.2020 р. не є безумовною підставою для стягнення орендної плати за землю в розмірі встановленому в цих рішеннях з моменту набрання ними чинності, а є підставою для внесення змін до діючих договорів оренди землі або добровільної сплати в новому розмірі згідно п. 3.3. таких рішень.

Водночас, на думку Скаржника, судом не враховано та не застосовано ряд норм матеріального права, зокрема: ст. ст. 67, 144 Конституції України, ст. 69, ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. ст. 12, 16, 284 Податкового Кодексу України та процесуального - ст. 11 ГПК України, якими доводиться обґрунтованість застосування рішень № 3897 від 26.06.2019 р., № 4799 від 30.06.2020 р. та обов`язок землекористувачів, у тому числі, відповідача зі сплати орендної плати за землю в розмірі встановленому в цих рішеннях.

При цьому Скаржник зазначає, що те, що рішення міської ради № 3897 від 26.06.2019 р. та № 4799 від 30.06.2020 р. є підставою для унесення відповідних змін до діючих договорів оренди земельних ділянок (як те установлено судом), не означає, що виключно цим призначенням вичерпується роль цих рішень. Застосування чинних актів органу місцевого самоврядування є безумовним в силу закону та своєї правової природи. Отже, і у кондикційних (позадоговірних) правовідносинах вони також застосовуються. При цьому зобов`язання у платника податку виникають не виключно з договорів. Загальними підставами виникнення такого обов`язку є наявність у нього об`єкта податку та сплив податкового періоду, по закінченні якого сума податку має бути обчислена та сплачена.

Скаржник наголошує на тому, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наводив правову позицію, що у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку ст. 1212 ЦК України ( постанова від 05.08.2022 р. у справі № 922/2060/20 ).

Крім того, висновок щодо законності та обов`язковості застосування рішень від 26.06.2019 р. № 3897 та від 30.06.2020 р. № 4799 зроблено Верховним Судом у справі № 904/4393/21 за позовом Криворізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКФ ЛІТМЄХ» про стягнення безпідставно збережених коштів, де встановлено, що вказані рішення міської ради від 26.06.2019 р. № 3897 та від 30.06.2020 р. № 4799 є нормативними актами, були офіційно оприлюднені у визначений податковим законодавством строк, є чинними, діючими у відповідному періоді, та не скасованими у передбаченому законом порядку, а тому підлягають, у відповідності до ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», обов`язковому виконанню та застосуванню на всій території міста Кривого Рогу при здійсненні розрахунку розміру плати за землю за відповідний рік.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАК" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що враховуючи положення ч. 7 статті 179 ГК України, ч. 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі»; ст. 3, ч. 2 та 3 ст. 6, ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627, ст. ст. 628-629, 204 ЦК України, сторонами у договір оренди земельної ділянки № 2018355 від 09.10.2018 р., було узгоджено питання оплати за користування земельною ділянкою після припинення дії даного Договору. Саме це було метою узгодженого сторонами п. 18 даного Договору - врегулювання оплати за користування земельною ділянкою після припинення дії договору до моменту укладення нового договору/додаткової угоди або повернення земельної ділянки за актом приймання-передачі. А оскільки для укладення/поновлення договору оренди земельної ділянки необхідний певний час, а використання землі в Україні є платним, то сторони цілком добросовісно та справедливо визначили у даному Договорі зазначений пункт.

Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що ТОВ «ПРОМАК», як користувач земельною ділянкою, належним чином виконує обов`язок зі сплати за фактичне користування земельною ділянкою у вигляді орендної плати згідно домовленостей сторін ( п. 18. Договору ).

Товариство також вказує на те, що ТОВ «ПРОМАК» не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 ст. 14 ПК України).

Крім того, Товариство зазначає про те, що посилання Позивача на рішення Криворізької міської ради № 3897 від 26.06.2020 р. та № 4799 від 30.06.2020 р., як на підставу для застосування до розміру річної ставки оплати за користування землею є безпідставним. Виходячи зі змісту наведених рішень Криворізької міської ради, вони не є безумовною підставою для стягнення орендної плати за землю в розмірі встановленому в цих рішеннях з моменту набрання ними чинності, а є підставою для внесення змін до діючих договорів оренди землі або добровільної сплати в новому розмірі. При вирішенні даного спору має бути застосована правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 09.11.2021 р. по справі № 635/4233/19 (питання про розмір оплати за користування земельною ділянкою).

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи № 904/113/22 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді (суддя - доповідач) - Кощеєв І.М., судді - Орєшкіна Е.В., Чус О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2022 р..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.10.2022 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/113/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2022р. по справі № 904/113/22 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи № 904/113/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Розпорядженням керівника апарату суду від 17.10.2022 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження по справі визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Орєшкіної Е.В., Іванова О.Г..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2022 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 08.11.2022 р..

Від представника Криворізької міської ради надійшла заява про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.10.2022 р., судове засідання у справі № 904/113/22, призначене на 08.11.2022 р., вирішено провести з представником Криворізької міської ради в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАК" надійшло клопотання про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2022 р., судове засідання у справі № 904/113/22, призначене на 08.11.2022 р., вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАК", в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

08.11.2022 р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої, у зв`язку з відпусткою члена колегії - судді Чус О.В., розгляд справи № 904/113/22 в судовому засіданні не відбувся.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 10.11.2022 р., у зв`язку з виходом на роботу судді Чус О.В.- члена колегії, визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2022 р., для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/113/22, відповідно до якої визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Орєшкіна Е.В., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.11.2022 р., колегією суддів: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Орєшкіна Е.В., Чус О.В., апеляційну скаргу Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2022 р. у справі № 904/113/22 прийнято до свого провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 07.12.2022 р..

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАК" - адвоката Михайловської Оксани Миколаївни, до суду надійшла заява про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2022 р., судове засідання у справі № 904/113/22, призначене на 07.12.2022 р., вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАК" - адвокатом Михайловською Оксаною Миколаївною, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

Від представника Криворізької міської ради - Лютої Ольги Володимирівни, надійшла заява про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2022 р., судове засідання у справі № 904/113/22, призначене на 07.12.2022 р., вирішено провести з представником Криворізької міської ради - Лютою Ольгою Володимирівною, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

07.12.2022 р. у судовому засіданні по справі оголошена перерва до 26.01.2023 р..

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАК" - адвоката Михайловської Оксани Миколаївни, до суду надійшла заява про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2023 р., судове засідання у справі № 904/113/22, призначене на 26.01.2023 р., вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАК" - адвокатом Михайловською Оксаною Миколаївною, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

Від представника Криворізької міської ради - Лютої Ольги Володимирівни, надійшла заява про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023 р., судове засідання у справі № 904/113/22, призначене на 26.01.2023 р., вирішено провести з представником Криворізької міської ради - Лютою Ольгою Володимирівною, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

В судовому засіданні 26.01.2023 р., проведеному в режимі відеоконференції, по справі оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

7. Встановлені судом обставини справи

Земельна ділянка площею 4,2610 га з кадастровим номером :07:116:0266, яка розташована на вулиці Івана Сірка 4, 4Б, у місті Кривий Ріг є сформованою з 25.02.2016 р., як то підтверджує витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.10.2021 р. № НВ-021.

Окрім того, відомості щодо означеної земельної ділянки внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна № 10.

Рішенням Криворізької міської ради від 29.08.2018 р. № 3016 Про розгляд звернень юридичних осіб, яким поновлюються договори оренди земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю ПРОМАК (надалі - ТОВ ПРОМАК) поновлено договір оренди земельної ділянки площею 4,2610 га з кадастровим номером :07:116:0266, яка розташована на вул. Івана Сірка 4, 4Б у Тернівському районі міста Кривого Рогу.

09.10.2018 р. між Криворізькою міською радою ( Орендодавець ) та ТОВ «ПРОМАК» ( Орендар ) був укладений Договір оренди земельної ділянки № 2018355, за яким Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення комплексу будівель і споруд заводу з переробки каменю, строком до 29.07.2019 р..

Відповідно до п. 16 договору після припинення дії Договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Орендар зобов`язаний привести земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан. Приведення у придатний стан включає в себе благоустрій земельної ділянки.

Земельна ділянка повертається на письмову вимогу Орендодавця протягом 10 (десяти) робочих днів з дати закінчення строку дії Договору ( п. 17 договору ).

Згідно з п. 18 договору неповернення земельної ділянки не звільняє Орендаря від сплати орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за фактичне користування земельною ділянкою вноситься у розмірах, визначених розділом «Орендна плата» цього Договору.

Рішенням Криворізької міської ради від 31.07.2019 р. № 3961 у поновленні Договору оренди земельної ділянки Відповідачу відмовлено.

Однак, Відповідачем, в порушення вищевказаних норм законодавства та договірних зобов`язань свого обов`язку щодо повернення земельної ділянки не виконано та майно Позивача - земельну ділянку комунальної власності не повернуто, а відтак є підстави стверджувати, що спірна земельна ділянка не вибула з фактичного користування Відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується Позивачем, Відповідач у спірний період вносив плату за користування земельною ділянкою в розмірі, встановленому в договорі оренди земельної ділянки № 2018355 від 09.10.2018 р. в повному обсязі, про що свідчить, наявна у матеріалах справи довідка Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 05.10 2021 р..

Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджено, що за Відповідачем 24.04.2017 р. на праві приватної власності зареєстровані комплекси будівель та споруд, розташовані за адресою вулиця Івана Сірка, будинок 4 та 4Б, у місті Кривий Ріг (реєстраційні номера об`єктів нерухомого майна 10 та 110 ).

26.06.2019 р. Криворізькою міською радою прийнято рішення № 3897 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг щодо земельного податку на території м. Кривого Рогу у 2020 році», яким установлено, у тому числі, ставки орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 р. № 54 ( додаток 2 до рішення ), та яке набрало чинності з 01.01.2020 р..

За даними витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 21.09.2018 р. № 279101, земельна ділянка, що використовується Відповідачем за адресою: місто Кривий Ріг, вул. Івана Сірка 4, 4Б, кадастровий номер :07:116:0266, за цільовим призначенням віднесена до секції J 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що відповідає розміру ставки орендної плати -2,5% від нормативної грошової оцінки земель міста ( рядок 11.02 в додатку 2 до рішення від 26.06.2019 р. № 3897 ).

В подальшому рішенням Криворізької міської ради від 30.06.2020 р. № 4799 встановлено ставки плати за землю та пільги із земельного податку на території м. Кривого Рогу на 2021 рік, яке набрало чинності з 01.01.2021 р., та в якому ставка орендної плати для тієї ж секції І 11.02. залишилася незмінною - 2,5 % від нормативної грошової оцінки земель міста ( рядок 11.02. в додатку 2 до рішення від 30.06.2020 р. № 4799 ).

Відповідно до п. 3.3. вказаних рішень, рішення міської ради є підставкою для унесення відповідних змін до діючих договорів оренди земельних ділянок, у тому числі за зверненням землекористувачів, якщо інше не передбачено цими договорами, з урахуванням вимог чинного законодавства.

У період з 01.01.2020 р. до 30.09.2021 р. між Криворізькою міською радою та ТОВ ПРОМАК не існувало договірних правовідносин щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:116:0266.

А отже, Відповідач у період з 01.01.2020 р. до 30.09.2021 р. користувався означеною земельною ділянкою без укладання договору оренди земельної ділянки, у зв`язку з чим Позивач звернувся з відповідним позовом до господарського суду про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою у розмірі 628 052,25 грн..

За наслідками розгляду вказаної позовної заяви винесене оскаржуване рішення, яким суд першої інстанції відмовив у задоволені позову, пославшись на те, що Позивач не довів розмір безпідставно збережених грошових коштів Відповідачем за час користування земельною ділянкою без укладення договору оренди. Крім того, господарський суд зазначив, що рішення Криворізької міської ради не є безумовною підставою для стягнення орендної плати за землю в розмірі встановленому в цих рішеннях з моменту набрання ними чинності, а є підставою для внесення змін до діючих договорів оренди землі або добровільної сплати в новому розмірі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду скасуванню, виходячи з наступного.

За умовами частини 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Правові підстав користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 ст. 93 і ст. 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК України).

Принцип платного використання землі також передбачено ст. 206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 4 Податкового кодексу України (далі - ПК України), тут і далі - у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Отже, законодавець розмежовує поняття "земельний податок" та "орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності" залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Водночас згідно зі статтями 122 - 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі".

Водночас ЗК України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Відповідно до частин 1, 2 ст. 120 цього Кодексу (у редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на нежитлову будівлю, розташовану на спірній земельній ділянці) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 р. у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат. solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 р. у справі № 924/856/20.

Таким чином, положення глави 15, статей 120, 125 ЗК України, ст. 1212 ЦК України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 22/207/15 і № 922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 ст. 1212 ЦК України. Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17.

Як встановлено матеріалами справи ( відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ) за Відповідачем на праві приватної власності зареєстровані комплекси будівель та споруд, розташовані за адресою вулиця Івана Сірка, будинок 4 та 4Б, у місті Кривий Ріг ( реєстраційні номера об`єктів нерухомого майна 10 та 110 ) на земельній ділянці площею 4,2610 га з кадастровим номером :07:116:0266 ( земельна ділянку промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення ).

Після закінчення строку дії Договору оренди земельної ділянки № 2018355 від 09.10.2018 р., укладеного між Криворізькою міською радою ( Орендодавець ) та ТОВ «ПРОМАК» ( Орендар ), Відповідачем, в порушення вищевказаних договірних зобов`язань, свого обов`язку щодо повернення земельної ділянки не виконано та майно Позивача - земельну ділянку комунальної власності не повернуто, а відтак є підстави стверджувати, що спірна земельна ділянка не вибула з фактичного користування Відповідача.

У період з 01.01.2020 р. до 30.09.2021 р. між Криворізькою міською радою та ТОВ «ПРОМАК» не існувало договірних правовідносин щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:116:0266.

Установлені обставини свідчать, що Відповідач як власник об`єкта нерухомого майна у вказаний період користувався земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, за відсутності оформленого згідно з вимогами чинного законодавства права користування земельною ділянкою, сплачуючи за користування нею кошти у розмірі зазначеним у договорі оренди землі, дія якого закінчилася.

Варто зауважити, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наводив таку правову позицію: у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку ст. 1212 ЦК України ( пункт 27 постанови Верховного Суду від 09.02.2022 р. у справі № 910/8770/19, пункт 7.10 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 р. у справі № 905/1680/20 ).

26.06.2019 р. Криворізькою міською радою прийнято рішення № 3897 «Про встановлення ставок плати за землю та пільг щодо земельного податку на території м. Кривого Рогу у 2020 році», яким установлено, у тому числі, ставки орендної плати за землю в залежності від цільового призначення земельної ділянки згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 р. № 54 ( додаток 2 до рішення ), та яке набрало чинності з 01.01.2020 р..

За даними витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 21.09.2018 р. № 279101, земельна ділянка, що використовується Відповідачем за адресою: місто Кривий Ріг, вул. Івана Сірка 4, 4Б, кадастровий номер :07:116:0266, за цільовим призначенням віднесена до секції J 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що відповідає розміру ставки орендної плати -2,5% від нормативної грошової оцінки земель міста ( рядок 11.02 в додатку 2 до рішення від 26.06.2019 р. № 3897 ).

В подальшому рішенням Криворізької міської ради від 30.06.2020 р. № 4799 встановлено ставки плати за землю та пільги із земельного податку на території м. Кривого Рогу на 2021 рік, яке набрало чинності з 01.01.2021 р., та в якому ставка орендної плати для тієї ж секції І 11.02. залишилася незмінною - 2,5 % від нормативної грошової оцінки земель міста ( рядок 11.02. в додатку 2 до рішення від 30.06.2020 р. № 4799 ).

Отже, Криворізька міська рада, як власник сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер в наслідок користування Відповідачем, без оформлення договору такою земельною ділянкою, має право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку ст. 1212 ЦК України.

За розрахунком міської ради за період з 01.01.2020 р. по 30.09.2021 р. розмір плати за землю, що залишається збереженою Відповідачем без достатньої правової як фактичним користувачем земельною ділянкою з кадастровим номером :07:116:0266 складає 628 052,25 грн.. Розрахунок: 21 845 294,80 грн. х 2,5 % - 546 132,37 грн. - орендна плата за рік, де: 21 845 294,80 грн.. нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.09.2018 р. № 279101; 2,5% - річний розмір орендної плати за землю від нормативної грошової оцінки земель міста згідно з рішень Криворізької міської ради від 26.06.2019 р. № 3897 та від 26.06.2019 р. № 3897. 546 132,37:12 місяців = 45 511,03 грн. місячна орендна плата. 45 511,03 грн. х 21 місяць = 955 731,65 грн.. З них Відповідачем на цей же період задекларовано та сплачено орендної плати 327 679,40 грн.. Недоплаченими залишаються 628 052,25 грн. (955 731,65 грн.-327 679,40 грн.).

В силу ст. 143 Конституції України, ст. 12 ПК України, частини першої ст. 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Криворізька міська рада наділена повноваженнями самостійно встановлювати місцеві податки та збори у порядку, визначеному Податковим кодексом України, чим забезпечується реалізація принципу правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності місцевого самоврядування, під яким розуміється право територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

До місцевих податків, зокрема, належить податок на майно, до складу якого входить плата за землю - обов`язковий платіж, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (ст. 10, пп. 14.1.147. п. 14.1 ст. 14 ПК України).

За умовами підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5. статті 288 ПК України річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Вказані рішення міської ради від 26.06.2019 р. № 3897 та від 30.06.2020 р. № 4799 є нормативними актами, були офіційно оприлюднені у визначений податковим законодавством строк, є чинними, діючими у відповідному періоді, та не скасованими у передбаченому законом порядку, а тому підлягають, у відповідності до ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», обов`язковому виконанню та застосуванню на всій території міста Кривого Рогу при здійсненні розрахунку розміру плати за землю за відповідний рік ( подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.09.2022 р. у справі № 904/4393/21 ).

Посилання Відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на постанову Верховного Суду від 09.11.2021 р. по справі № 635/4233/19 відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки правові позиції Верховного Суду, викладені у названій постанові, не є релевантними до обставин цієї справи та відповідне судове рішення приймалося за іншої фактично-доказової бази.

Враховуючи усе вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає позовні вимоги Позивача доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а зазначене рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення, яким позов підлягає задоволенню.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Рішення господарського суду зазначеним вимогам не відповідає.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом допущено невірне застосування норм матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, яке відповідно до ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню та ухваленню нове рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга Криворізької міської ради підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути скасоване, в позові задоволено.

10. Судові витрати.

Відповідно до п. б ч. 4 ст. 282 ГПК України, у зв`язку зі скасуванням судового акту попередньої інстанції і ухваленням нового рішення про задоволення позову, підлягають новому перерозподілу і судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги Відповідача, судові витрати, понесені Криворізькою міською радою, підлягають відшкодуванню та покладаються на Відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2022р. у справі № 904/113/22 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАК" на користь Криворізької міської ради безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою, у розмірі 628 052,25 грн., витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області, у розмірі 9 420,70 грн., про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАК" на користь Криворізької міської ради витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду, у розмірі 14 131,17 грн., про що видати наказ.

Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.01.2023 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Чус