СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

19.01.2023 м. Харків Справа № 917/436/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

за участю секретаря судового засідання Андерс О.К.

позивача- не з`явився;

відповідача - не з`явився;

дослідивши матеріали апеляційної скарги відповідача-Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" (вх. №1426 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 20.09.22 у справі № 917/436/22 (ухвалене в приміщенні господарського суду Полтавської області суддею Паламарчук В.В., повний текст складено 26.10.22)

за позовом Приватного підприємства "Єкотоп-1", с. Микільське Полтавського району Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл", м. Полтава

про стягнення 2 182 093, 34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Екотоп -1" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" про стягнення 2 182 093,34 грн., з яких: 1 746 751,56 грн. основного боргу за договором про надання послуг автомобільною та спеціальною технікою від 16.11.2020 №ЕТ/СО/161120 та нараховані на цей борг 52 055,40 грн. пені, 119 595,19 грн. 3% річних, 263 691,19 грн. інфляційних втрат .

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.09.22 у справі № 917/436/22 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" на користь Приватного підприємства "Екотоп -1" 1666959,62 грн. основного боргу, 25004,39 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач подав на зазначене рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на нез`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить це рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.12.23 у справі № 917/436/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" на рішення господарського суду Полтавської області від 20.09.22 у справі № 917/436/22 та призначено її до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників справи на 19.01.23 р. об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132.

Сторони, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не прибули.

Відповідач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відомості щодо причин неприбуття позивача у суду відсутні.

В процесі підготовки справи до апеляційного розгляду судом встановлено наступне.

Позивач в позовній заяві в обгрунтування позовних вимог про стягнення 1 746 751,56 грн. основного боргу за договором про надання послуг автомобільною та спеціальною технікою від 16.11.2020 №ЕТ/СО/161120 та нарахованих на цей борг 52 055,40 грн. пені, 119 595,19 грн. 3% річних, 263 691,19 грн. інфляційних втрат посилається на те, що ним на виконання умов Договору за період з листопада 2020 року по 21 квітня 2022 року відповідачу надано послуги на загальну суму 12088206 грн., на підтвердження чого сторонами підписано Акти надання послуг, але станом на 24 квітня 2022 року відповідачем здійснено частковий розрахунок на загальну суму 10341454,44 грн. за відповідними платіжними дорученнями, у зв`язку з чим, несплаченою залишилась вартість наданих послуг на загальну суму 1746751,56 грн., яку сторони підтвердили в підписаному ними Акті звірки взаємних розрахунків станом на 31.03.22.

На вказану суму боргу позивач нарахував за визначені в позовній заяві періоди прострочення спірні суми пені, інфляційних втрат та 3% річних.

На підтвердження викладених в позовній заяві обставин, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги, ним надано великий обсяг документів: копії Актів надання послуг та виписку по банківському рахунку, а також складений сторонами Акт звірки розрахунків станом на 31.03.22.

При цьому в матеріалах справи відсутні платіжні документи щодо оплати відповідачем послуг за договором про надання послуг автомобільною та спеціальною технікою від 16.11.2020 №ЕТ/СО/161120, а зазначені виписки по банківському рахунку не містять відомостей щодо того, на підставі якого договору здійснено відображені у виписці платежі, в той час як у відомостях щодо призначення платежів міститься відсилка до певних рахунків, на підставі яких вони здійснювалися, які в матеріалах справи відсутні.

Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.03.22 також не містить відомостей щодо того, розрахунків за якими господарськими правовідносинами сторін він складався, зокрема якого договору він стосується, в той час як в частині Актів надання послуг, складених у період до 16.11.20, які додано до позовної заяви, зазначено відомості щодо їх складання на підставі договору на послуги автомобільною технікою від 04.10.19 № ЕТ/СО/041019, а тому відсутні підстави вважати, що вказаний Акт звірки стосується розрахунків лише за спірним договором про надання послуг автомобільною та спеціальною технікою від 16.11.2020 №ЕТ/СО/161120.

Разом з цим, відповідач у відзиві на позов визнав суму основного боргу, але в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення 1666959,62 грн. основного боргу та прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити, тобто його вимоги зводяться до прийняття судом апеляційної інстанції нового рішення про повну відмову в позові.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є:

1) верховенство права;

2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено принцип змагальності та розкрито його зміст.

Так, відповідно до цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 14 Господарського процесуального кодексу України встановлено принцип диспозитивності.

Згідно з ч. 1 цієї статті суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, статтею 74 Господарського процесуального кодексу України врегульовано питання щодо обов`язку доказування та подання доказів.

Згідно з цією статтею кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.(частина 1)

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи(частина 3).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 42 Господарського процессуального кодексу України передбачено право учасників справи подавати докази та встановлено обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а також подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З системного тлумачення наведених норм вбачається, що за загальним правилом, відповідно до принципу змагальності обов`язок доказування покладається на сторони із надання їм права подавати докази в обґрунтування своїх вимог чи заперечень та заборонено суду збирати докази.Натомість роль суду зводиться до керування ходом судового процесу, роз`яснення у випадку необхідності учасникам процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків невчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, запобігання зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків(ст. 13 ГПК України).

При цьому колегія суддів зазначає, що змагальність та рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надано можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів" ("Dombo Beheer B. V. v. The Netherlands") від 27.10.1993, заява № 14448/88, § 33).

Разом з тим, положеннями ч. 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, в якості виключення із загального правила щодо заборони суду збирати докази передбачено право суду витребувати з власної ініціативи докази у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України поряд з правами учасників справи щодо подання доказів в обґрунтування своїх вимог чи заперечень встановлює низку обов`язків у сфері доказування, до яких, зокрема, належать обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а також подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Вищенаведені обставини щодо одночасного посилання позивача в позовній заяві на проведення відповідачем часткової оплати послуг за спірним Договором згідно з платіжними дорученнями,ненадання цих платіжних документів, а надання на підтвердження часткової оплати лише банківських виписок, які не містять відомостей щодо того, на підставі якого договору здійснено відображені у виписці платежі, із відсилкою до певних рахунків, на підставі яких вони здійснювалися, які в матеріалах справи відсутні, надає суду підстави для обгрунтованих сумнівів у добросовісності поведінки позовача щодо ненадання відповідних рахунків, що, відповідно надає підстави для витребування вказаних рахунків у позивача..

З огляду на вищенаведене, зажаючи на першу неявку сторін, за відсутності відомостей у суду про причини неявки позивача, враховуючи необхідність витребування у позивача рахунків на оплату вартості послуг за спірним Договором, колегія суддів, керуючись ст.ст. 216, 270 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання можливості учасникам справи скористатись своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, особливості конкретних обставин справи, дійшла висновку про відкладення розгляду справи.

Керуючись статтями 169, 195, 207, 216, 234, 252, 270 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи відкласти на 15 лютого 2023 року о 15:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 104 .

2. Витребувати у Приватного підприємства "Єкотоп-1" рахунки, які ним виставлялись відповідачу-Товариству з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл" на оплату послуг за договором про надання послуг автомобільною та спеціальною технікою від 16.11.2020 №ЕТ/СО/161120.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою eag.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль