СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Харків Справа № 913/869/14

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Хачатрян В.С. , суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

учасники справи у судове засідання не з`явивлись;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ" (вх. №1143 Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.10.2022 (повний текст ухвали складений 12.10.2022, суддя Калантай М.В.)

за результатом розгляду скарги Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" на постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича від 13.01.2022 ВП №68145653 про арешт майна боржника (вх.№2308 від 01.02.2022)

у справі № 913/869/14

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м.Київ

до Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот", м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 317 908 182,52 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.10.2022 у справі №913/869/14 у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" на постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича від 13.01.2022 ВП №68145653 про арешт майна боржника (вх.№2308 від 01.02.2022) - відмовлено.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована наступним:

- слід вважати доведеною ту обставину, що строк пред`явлення наказу №913/869/14 від 29.02.2016 до виконання не закінчився 29.02.2019, на чому помилково наполягає боржник, а був поновлений у зв`язку з повторним пред`явленням до виконання;

- станом на час відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу №913/869/14 від 29.02.2016 згідно з оскаржуваною постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича від 13.01.2022 ВП №68145653, строк пред`явлення наказу до виконання не закінчився, а тому приватний виконавець діяв правомірно та відповідно до приписів чинного законодавства;

- оскільки приватний виконавець 13.01.2022 правомірно відкрив виконавче провадження №68145653, у суду відсутні підстави погодитися з доводами скаржника про те, що дії приватного виконавця щодо винесення постанови від 13.01.2022 про арешт майна боржника вчинені поза межами його повноважень та не відповідали вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне дослідження обставин справи, просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 07.10.2022 у справі №913/869/14 та ухвалити нове судове рішення, яким визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича від 13.01.2022 ВП №68145653 про арешт майна боржника.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» зазначало про те, що оскільки приватний виконавець 13.01.2022 неправомірно відкрив виконавче провадження, дії приватного виконавця щодо винесення постанови від 13.01.2022 про арешт майна боржника вчинені поза межами його повноважень та не відповідали вимогам Закону України "Про виконавче провадження", що не було враховано судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали.

Згідно витягу з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 27.10.2022 для розгляду справи №913/869/14 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Гребенюк Н.В. (суддя-доповідач), судді Хачатрян В.С., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 у справі №913/869/14 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ" (вх. №1142 Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.10.2022, до надходження матеріалів справи.

10.11.2022 від Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому стягувач просить вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Правова позиція стягувача мотивована тим, що строк пред`явлення виконавчих документів перервався перебуваючи на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у приватного виконавця Щербакова І.М. та у приватного виконавця Григорчука П.В., що свідчить про пред`явлення виконавчого документу до виконання у межах строку, встановленого статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» та безпідставність доводів скаржника щодо неправомірності дій приватного виконавця при винесенні постанови про арешт майна боржника.

10.11.2022 матеріали справи №913/869/14 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2022 у справі №913/869/14 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ" (вх. №1143 Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.10.2022 у справі №913/869/14 залишено без руху; встановлено протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали апелянту усунути недоліки, а саме: подати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі (2 481,00грн).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 у справі №913/869/14 поновлено Приватному акціонерному товариству "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ" пропущений процесуальний строк на усунення недоліків поданої апеляційної скарги (вх. №1143 Х/1) у справі № 913/869/14; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ" (вх. №1142 Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.10.2022 за результатом розгляду скарги на постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича від 13.01.2022 ВП №68145653 про арешт майна боржника (вх.№2308 від 01.02.2022) у справі № 913/869/14; призначено справу до розгляду на "17" січня 2023 р. о 10:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 131; повідомлено учасників апеляційного провадження про дату, час та місце розгляду справи в судовому засіданні; встановлено виконавцю строк до 26.12.2022 включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншим сторонам у справі в порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України; встановлено учасникам справи строк до 26.12.2022 включно для подання до Східного апеляційного господарського суду заяв та клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи; повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, а також про можливість подання клопотання про розгляд справи за відсутності представника; доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті; запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну пошту.

Також Східним апеляційним господарським судом здійснено розміщення оголошення про проведення судового засідання у справі №913/869/14 на офіційному веб-порталі «Судова влада».

У судове засідання представники учасників справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про розгляд справи були належним чином повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, наявні в матеріалах справи, а також відомості картки обліку вихідних документів Східного апеляційного господарського суду та підтвердження про отримання копії ухвали про призначення справи до розгляду засобами електронної пошти за визначеними учасниками адресами.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, а також з огляду на те, що явка сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а наявних матеріалів справи на думку суду достатньо для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, введення в Україні воєнного стану, пов`язаного з повномасштабним вторгненням та агресією російської федерації проти України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця.

Згідно зі статтями 326, 327 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом статті 339 цього Кодексу сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 цього Закону).

За змістом положень статей 1, 5, 6, 11, 18 Закону України "Про виконавче провадження" метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а виконавці при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Харківської області від 16.11.2015, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.02.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2016, у справі №913/869/14 позовні вимоги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 26102541,19грн інфляційних втрат та 17933755,02грн 3 % річних. В іншій частині позову відмовлено.

29.02.2016 господарським судом Харківської області видано наказ про стягнення з відповідача на користь позивача 26102541,19грн інфляційних втрат, 17933755,02 грн 3% річних, 10122,96 грн судового збору.

Постановою Верховного Суду України від 12.04.2017 вищевказані судові рішення скасовані в частині відмови у задоволенні позову ДК "Газ України" до ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" про стягнення 257096613,12грн інфляційних втрат і 16775723,19грн 3% річних. Справа №913/869/14 у цій частині передана на розгляд до господарського суду Харківської області.

За результатами нового розгляду господарським судом Харківської області прийнято рішення від 28.11.2017 у даній справі, залишене без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 та постановою Верховного Суду від 20.06.2018, яким позов в частині вимог про стягнення 257096613,12грн інфляційних втрат і 16775723,19грн 3% річних задоволено.

21.12.2017 господарським судом Харківської області на виконання даного рішення видано наказ, яким з відповідача на користь позивача, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 25.01.2018, стягнуто 257096613,12грн інфляційних втрат, 16775723,19грн 3% річних, 327263,04грн судового збору.

Постановою Верховного Суду від 20.06.2018 залишено без змін постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 та рішення господарського суду Харківської області від 28.11.2017 у справі № 913/869/14.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС за заявою Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 19.03.2019 було відкрито виконавче провадження ВП № 58668051 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.02.2016 у справі №913/869/14.

Водночас, на підставі заяви стягувача Відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС було винесено постанову ВП № 58668051 про повернення стягувачу наказу суду на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Стягувач з метою виконання зазначеного судового рішення 16.07.2020 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича із заявою № 31/01-526 про відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду Харківської області від 29.02.2016 у справі № 913/869/14, що зумовило винесення зазначеним виконавцем 16.07.2020 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 62597739 з примусового виконання наказу про стягнення грошової суми в розмірі 44046419,17 грн.

15.07.2021 виконавцем за письмовою заявою стягувача винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. 09.08.2021 на підставі відповідної заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66440811 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 29.02.2016 у справі №913/869/14.

Боржник в межах даної справи №913/869/14 раніше оскаржував правомірність відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Григорчуком П.В., посилаючись на те, що строк пред`явлення наказу від 29.02.2019 у справі №913/869/14 до виконання закінчився у 2019 році, а тому виконавче провадження було неправомірно відкрите приватним виконавцем 09.08.2021.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.09.2021 у даній справі, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 та постановою Верховного Суду від 16.02.2022, в задоволенні скарги ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" було відмовлено, а доводи боржника про закінчення строку пред`явлення наказу від 29.02.2019 у справі №913/869/14 до виконання у 2019 році визнані необґрунтованими.

13.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненком Олексієм Вікторовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68145653 з примусового виконання наказу №913/869/14 від 29.02.2016, виданого господарським судом Харківської області про стягнення з боржника на користь стягувача 26102541,19грн інфляційних втрат, 17933755,02 грн 3% річних, 10122,96 грн судового збору; стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 4 403 629,62грн.

У межах даного виконавчого провадження приватним виконавцем також винесено постанову №68145653 від 13.01.2022 про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 48440137,55грн.

У вищевказаних постановах приватним виконавцем помилково зазначено інший номер наказу, а саме: №913/866/14, що фактично слід вважати опискою, оскільки вказані приватним виконавцем сторони, суми стягнення, а також дата видачі відповідають реквізитам саме наказу №913/869/14 від 29.02.2016.

01.02.2022 від Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" до господарського суду Харківської області надійшла скарга на постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича від 13.01.2022 ВП №68145653 про арешт майна боржника (вх.№2308 від 01.02.2022), в якій боржник просив вищевказану постанову визнати протиправною та скасувати (т.13, а.с. 17-32).

Звертаючись зі скаргою на вищевказану постанову приватного виконавця зазначив, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі та у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тому вважає її протиправної підлягає скасуванню. При цьому, боржник вважає, що дії виконавця та винесення постанови ВП №68145653 від 13.01.2022 про арешт майна боржника на підставі наказу №913/869/14 від 29.02.2016, строк пред`явлення якого до виконання сплинув ще у 2019 році, вчинені поза межами повноважень приватного виконавця, не відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадженим" та є неправомірними.

Надаючи власну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до пунктів 6, 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Як встановлено вище, у межах даного виконавчого провадження приватним виконавцем було винесено постанову №68145653 від 13.01.2022 про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 48440137,55грн.

Приватним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника для забезпечення реального виконання рішення суду. При цьому накладення арешту на все майно боржника не позбавило боржника можливості користуватися та володіти своїм майном, а лише тимчасово обмежило право на відчуження майна до виконання рішення суду, яке він не виконав.

У розумінні частини другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Закон України «Про виконавче провадження» також надає можливість приватному виконавцю як накласти арешт на все майно боржника під час відкриття виконавчого провадження, так і накласти арешт на окремі речі, що належать боржнику, не пізніше наступного робочого дня після виявлення такого майна.

При цьому постанови виконавця про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, в силу наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» не повинні містити в собі опису майна, на яке накладається арешт.

За змістом вказаних норм Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець вправі вибирати алгоритм своїх дій при здійсненні виконавчого провадження, а положення цього Закону не містять обмеження щодо накладення арешту на майно розміром суми, що підлягає стягненню.

Арешт на майно (кошти) боржника накладені одночасно з відкриттям виконавчих проваджень відповідно до вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто приватний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови про арешт майна (коштів) боржника діяв у спосіб та у відповідності з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» і його діями не порушено права та законні інтереси боржника.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.06.2018 у справі № 910/15141/16, від 25.05.2020 у справі № 127/24849/16 та від 15.01.2020 у справі №910/8691/17.

Доводи скаржника щодо неправомірності дій приватного виконавця положенням Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні оскаржуваної постанови зводяться до прийняття приватним виконавцем Літвиненко О.В. відповідного акту щодо виконання наказу №913/869/14 від 29.02.2016, виданого господарським судом Харківської області про стягнення з боржника на користь стягувача 26102541,19грн інфляційних втрат, 17933755,02 грн 3% річних, 10122,96 грн судового збору, строк пред`явлення якого сплинув ще у 2019 році.

Інших доводів для визнання незаконними дій та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. від 13.01.2022 ВП №68145653 про арешт майна боржника скаржником не наводяться та судом не встановлено.

Щодо наведеного, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Згідно частин 1, 4, 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Разом з тим, зазначеними положеннями не виключається та не обмежується переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання у разі повернення його стягувачу з інших підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.12.2021 у справі № 34/289-64/200, від 29.07.2021 у справі № 2608/4065/12.

Так, у період з 16 липня 2020 року по 15 липня 2021 року виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова І.М. (постанова про відкриття виконавчого провадження №62597707 від 16.07.2020 року; постанова про повернення виконавчого документу стягувачу в порядку, передбаченому пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження від 15 липня 2021 року).

Вказані обставини також встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 09.09.2021 у даній справі, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 та постановою Верховного Суду від 16.02.2022 у справі №913/869/14.

Крім того, у період з 9 серпня 2021 року по 20 грудня 2021 року виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В. (постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 66440811 приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. від 09.08.2021; постанова про повернення виконавчого документу стягувачу в порядку, передбаченому пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження від 20 грудня 2021 року).

Відповідні обставини також були предметом дослідження у межах розгляду скарги боржника на дії приватного виконавця - на постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича від 13.01.2022 ВП №68145653 про відкриття виконавчого провадження (вх.№2322 від 01.02.2022) у справі № 913/869/14, викладені в ухвалі господарського суду Харківської області від 07.10.2022 у справі №913/869/14, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 у цій справі.

Таким чином, оскільки з часу повернення виконавчого документу стягувачу строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання розпочав свій перебіг заново, а на підставі статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач у встановлений законом строк звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця Літвиненка О.В., доводи боржника щодо закінчення строку пред`явлення наказу господарського суду Харківської області у справі №913/869/14 у 2019 році, є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене у сукупності та беручи до уваги те, що оскільки приватний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження №68145653, а також зважаючи на наведене приватним виконавцем в оскаржуваній постанові обґрунтування для вчинення відповідної виконавчої дії, судова колегія вважає правильним висновок місцевого господарського суду щодо відмови у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" на постанову приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича від 13.01.2022 ВП №68145653 про арешт майна боржника.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та не є підставою для його скасування.

З огляду на викладене та враховуючи, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали, прийнятої за результатом розгляду скарги на дії приватного виконавця, було дотримано норми матеріального та процесуального процесуального права, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваної ухвали, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому ухвалу господарського суду Харківської області від 07.10.2022 у справі № 922/869/14 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ" (вх. №1143 Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.10.2022 у справі № 913/869/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 07.10.2022 у справі №913/869/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження до Верховного Суду встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.01.2023

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя В.С. Хачатрян

Суддя І.А. Шутенко