ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2023 р. Справа №917/160/22

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача) Бойко С.М.,

суддів Гриців В.М.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Яремко О.А.,

явка учасників справи: не з`явилися

розглянув апеляційну скаргу Львівської обласної прокуратури за № 15/2-1174вих-22 від 31.10.2022

на рішення Господарського суду Львівської області від 29.09.2022 суддя: Березяк Н.Є., м. Львів, повний текст рішення складено 11.10.2022

у справі № 917/160/22

за позовом заступника керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області, смт. Диканька Полтавської області, в інтересах держави в особі

позивача-1 Котелевської селищної ради, смт. Котельва Полтавської області,

позивача-2 Комунального некомерційного підприємства "Котелевська лікарня планового лікування" Котелевської селищної ради, смт. Котельва Полтавської області,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Кастум", м. Львів

про визнання недійсним додаткових угод до договору про постачання природного газу, повернення безпідставно сплачених коштів,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

07.02.2022 заступник керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі позивача-1 Котелевської селищної ради та позивача-2 Комунального некомерційного підприємства "Котелевська лікарня планового лікування" Котелевської селищної ради звернувся в порядку визначеному ст.23 Закону України «Про прокуратуру» до Господарського суду Полтавської області з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Кастум" (надалі - ТОВ «Кастум») про визнання недійсними додаткових угод №1 від 13.01.2021, №2 від 14.01.2021, №3 від 15.01.2021 , №4 від 19.01.2021 , №6 від 27.01.2021 , №7 від 28.01.2021, № 8 від 29.01.2021, №9 від 23.02.2021, №10 від 26.02.2021 до договору на постачання природного газу від 06.01.2021, укладеного між КНП «Котелевська ЛПЛ» Котелевської селищної ради та ТОВ «КАСТУМ» за результатами проведення відкритих торгів щодо закупівлі товару за кодом ДК 021:2015:09120000-6: газове паливо в обсягах 120 000 куб.м. та стягнення з відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «КАСТУМ» на розрахункові рахунки Котелевської селищної ради грошові кошти в сумі 188051,00 грн. як зайво (надлишково) сплачені.

Підставою позову зазначає порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та збільшення замовником ціни за одиницю товару (природного газу) шляхом укладання додаткових угод №1-№10 до договору за №3 від 06.01.2021 на постачання природного газу ТОВ «Кастум» при відсутності підтвердження коливання ціни такого товару на ринку в бік збільшення.

Листами від 05.11.2021 за № 51-4221вих21 та від 30.12.2021 за № 51-5165вих21 прокурор звернувся до Котелевської селищної ради та Комунального некомерційного підприємства "Котелевська лікарня планового лікування" Котелевської селищної ради з метою необхідності вжиття заходів реагування внаслідок збільшення замовником ціни за одиницю товару (природного газу) шляхом укладання додаткових угод №1-№10 до договору за №3 від 06.01.2021 на постачання природного газу при відсутності підтвердження коливання ціни такого товару на ринку в бік збільшення.

Прокурор зазначає, що в цих правовідносинах підставою звернення прокурора з позовною заявою став саме факт нездійснення уповноваженим органом покладеного на нього законом обов`язку із захисту інтересів держави.

Зазначає, що наведене зумовлює необхідність звернення прокурора до суду з цією позовною заявою в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради та Комунального некомерційного підприємства "Котелевська лікарня планового лікування" Котелевської селищної ради, спрямованого на захист не тільки державного, але й публічного інтересу, який полягає у захисті прав кожного суб`єкта не тільки на участь у процедурі закупівлі, але й з метою не допуску на ринок нечесних та недобросовісних суб`єктів, недопущення порушень гарантованих державою принципів прозорого, раціонального та економічного витрачання бюджетних ресурсів.

Правовими підставами позову прокурор зазначає ст.ст. 16, 203, 215, 216, 626, 628 ЦК України, ст.ст. 179, 180, 207 ГК України, ст.ст. 1-3, 37, 38, 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.02.2022 матеріали справи № 914/160/22 направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду Львівської області (т. 1 а.с. 144-146).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (т. 1 а.с. 154-156).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.09.2022 позовні вимоги заступника керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Котелевська лікарня планового лікування» Котелевської селищної ради про визнання недійсними додаткових угод №1 від 13.01.2021, №2 від 14.01.2021, №3 від 15.01.2021 , №4 від 19.01.2021 , №6 від 27.01.2021 , №7 від 28.01.2021, № 8 від 29.01.2021, №9 від 23.02.2021, №10 від 26.02.2021 до договору на постачання природного газу від 06.01.2021, укладеного між КНП «Котелевська ЛПЛ» Котелевської селищної ради та ТОВ «КАСТУМ» за результатами проведення відкритих торгів щодо закупівлі товару за кодом ДК 021:2015:09120000-6: газове паливо в обсягах 120 000 куб.м. залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

В цій частині рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі КНП «Котелевська лікарня планового лікування» Котелевської селищної ради спрямовані на захист прав або інтересів не держави, а комунального підприємства, тому не підлягають розгляду по суті. Позовна заява в цій частині фактично подана не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах комунального підприємства, проте прокурор не має повноважень щодо представництва в суді комунальних підприємств.

В задоволенні позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради про стягнення з ТОВ «КАСТУМ» на розрахункові рахунки Котелевської селищної ради коштів в сумі 188 051,00 грн. як зайво (надлишково) сплачені місцевим господарським судом відмовлено з тих підстав, що прокурором не доведено, які саме права та інтереси Котелевської селищної ради порушені, оскільки вона не є стороною оспорюваних договорів і до її компетенції не віднесені відповідні повноваження. Таким чином, при поданні позову прокурором не вірно визначено склад та процесуальний статус учасників спору в цій справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить рішення місцевого господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити, в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що

-судом неправильно застосовано положення ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 ГПК України без врахування правових висновків Великої Палати Верховного Суду викладених в постанові від 15.10.2019 в справі № 903/129/18;

-судом не враховано правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений в постанові від 06.07.2021 в справі № 911/2169/20, відповідно до якого у випадку визначення прокурором декількох позивачів, зокрема, державного підприємства та суб`єктів владних повноважень, підстав для залишення позову без розгляду в частині, поданого в інтересах держави в особі таких суб`єктів владних повноважень немає;

-місцевий господарський суд не врахував правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 15.06.2022 в справі № 924/674/21 відповідно до якого визначено підстави звернення прокурора до суду (п. 5.12);

-судом не досліджено, що в даній справі наявний як державний так і суспільний інтерес.

Учасники справи не скористалися правом передбаченим ст. 269 ГПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подали.

В судове засідання 11.01.2023 представники учасників справи в судове засідання повторно не з`явилися, причин неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи, а тому в порядку п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд розглядає справу за його відсутності.

Ухвали Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2022 та від 13.12.2022 направлялися Львівській обласній прокуратурі на офіційну електронну адресу , заступнику керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області на офіційну електронну адресу , Котлевській селищній раді на офіційну електронну адресу та поштову адресу вул. Полтавський шлях, 221, смт. Котельва, Полтавський р-н, Полтавська обл., 38600, КНП "Котелевська лікарня планового лікування" Котелевської селищної ради на офіційну електронну адресу та поштову адресу вул. Полтавський шлях, 283, смт. Котельва, Полтавський р-н, Полтавська обл., 38600 та ТОВ "Кастум" на поштову адресу пр. Чорновола, 63, м. Львів, 79019 в порядку, визначеному ч.5 ст. 242, ст. 285 ГПК України, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції, розсилкою процесуальних документів, відміткою Західного апеляційного господарського суду про надіслання на зворотній стороні ухвал від 25.11.2022 та від 13.12.2022.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, що не з`явився за наявними в справі доказами.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини. Предметом апеляційного розгляду є рішення місцевого господарського суду про залишення без розгляду позову прокурора в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Котелевська лікарня планового лікування» Котелевської селищної ради про визнання недійсними додаткових угод №1 від 13.01.2021, №2 від 14.01.2021, №3 від 15.01.2021 , №4 від 19.01.2021 , №6 від 27.01.2021 , №7 від 28.01.2021, № 8 від 29.01.2021, №9 від 23.02.2021, №10 від 26.02.2021 до договору на постачання природного газу від 06.01.2021, укладеного між КНП «Котелевська ЛПЛ» Котелевської селищної ради та ТОВ «КАСТУМ» за результатами проведення відкритих торгів щодо закупівлі товару за кодом ДК 021:2015:09120000-6: газове паливо в обсягах 120 000 куб.м. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, а також про відмову в задоволенні позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради про стягнення з ТОВ «КАСТУМ» на розрахункові рахунки Котелевської селищної ради грошові кошти в сумі 188 051,00 грн. як зайво (надлишково) сплачені.

При зверненні з даним позовом до суду прокурор в обґрунтування необхідності самостійного захисту інтересів держави вказав на те, що органом, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження у спірних правовідносинах, є Комунальне некомерційного підприємства «Котелевська лікарня планового лікування» Котелевської селищної ради, засновником якого є Рада (як отримувач бюджетних коштів та засновник комунального підприємства також є органом, уповноваженим на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах), однак пасивна поведінка вказаних осіб, які маючи відповідні повноваження для захисту порушених інтересів держави до суду не звертаються, є підставою для пред`явлення позову прокурором.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у господарській справі.

Згідно з ч 3. cт.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

У статті 53 ГПК України унормовано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 зазначеного Кодексу прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру", згідно з якою представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії. У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення.

У пунктах 27 та 76 постанови від 26.05.2020 зі справи №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому поняття "компетентний орган" у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Щодо статусу суб`єкта, в особі якого прокурор може звертатися з позовом в інтересах держави, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.07.2021 у справі №911/2169/20 дійшла висновку, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом 3 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", має застосовуватися з урахуванням положень абзацу 1 частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи (пункт 8.10.).

Згідно з Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Верховний Суд у постановах від 08.11.2021 у справі №917/561/21та від 07.12.2021 у справі №903/865/20 додатково звернув увагу на те, що у випадку звернення прокурором за захистом інтересів держави в особі комунального підприємства/установи, необхідним є дослідження судами питання наявності у такого підприємства/установи делегованих органом місцевого самоврядування повноважень здійснювати владні управлінські функції, що, в такому випадку, наділяє комунальне підприємство/установу статусом суб`єкта владних повноважень (у розумінні пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України) як іншого суб`єкта при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Поряд з тим, судами не встановлено наявності у КНП «Котелевська ЛПЛ» делегованих органом місцевого самоврядування повноважень здійснювати будь-які владні управлінські функції у спірних правовідносинах.

З огляду на те, що КНП «Котелевська ЛПЛ» як комунальне підприємство не є суб`єктом владних повноважень, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прокурор не може звертатися з позовом в інтересах держави в особі позивача 2, а КНП «Котелевська ЛПЛ», у свою чергу, не позбавлене права самостійно звертатися з позовом за захистом порушених прав.

В апеляційній скарзі прокурор наголошує на тому, що суд не взяв до уваги, що Рада і є органом місцевого самоврядування, уповноваженим на управління КНП «Котелевська ЛПЛ» та є власником і засновником останнього, джерелами формування майна якого є майно комунальної власності.

Суд не звернув увагу, що хоч прокурор і звернувся з позовом в інтересах держави в особі Ради та КНП «Котелевська ЛПЛ», проте позовна заява прокурора містить вимоги щодо стягнення грошових коштів саме не на користь КНП «Котелевська ЛПЛ», а на користь органу місцевого самоврядування.

З огляду на наведене апеляційний суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені прокурором у даній справі свідчать про дійсний намір захистити права КНП «Котелевська ЛПЛ», оскільки Рада не є стороною договору. Стороною договору є саме позивач-2.

Судами встановлено, що відповідно до пунктів 1.3, 1.5 Статуту є КНП «Котелевська ЛПЛ» Котелевської селищної ради, затвердженого рішенням Котелевської селищної ради від 30.11.2021 №2490, КНП «Котелевська ЛПЛ» Котелевської селищної ради є підприємство створене на базі майна комунальної власності Котелевської селищної територіальної громади.

Підприємство здійснює господарську некомерційну діяльність спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку, тобто є суб`єктом господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність та не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 4.3 Статуту КНП «Котелевська ЛПЛ» Котелевської селищної ради підприємство здійснює некомерційну господарську діяльність, організовує свою діяльність відповідно до фінансового плану, затвердженого засновником, самостійно організовує виробництво продукції (робіт, послуг) і реалізує її за цінами (тарифами), що визначаються в порядку, встановленому законодавством.

За змістом Статуту КНП «Котелевська ЛПЛ» Котелевської селищної ради, Котелевська селищна рада, як засновник, не несе відповідальності за його зобов`язаннями, отже Котелевська селищна рада не має владних повноважень та не здійснює управління у спірних зобов`язальних правовідносинах, які склалися на підставі договору безпосередньо між позивачем-2 та відповідачем, оскільки позивач-2 є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо захисту прав та охоронюваних законом своїх інтересів у судовому порядку, а отже наділений правом звернення до суду за захистом свого порушеного права.

У розгляді даного спору суд також звертається до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в пункті 69 постанови від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі №911/2169/20 владні повноваження мають розглядатися у розрізі саме спірних відносин, тобто орган, в інтересах якого подано позов повинен мати владні повноваження у тих суспільних відносинах, на відновлення яких спрямовано позов. При цьому наявність корпоративних відносин між органом місцевого самоврядування та комунальним підприємством виключає наявність владних повноважень між ними або між органом місцевого самоврядування як засновником комунального підприємства та третіми особами, які здійснюють господарське правопорушення, на яке повинно реагувати комунальне підприємство як суб`єкт господарських відносин.

Крім того, колегією суддів враховуються висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.11.2021 у справі №917/269/21 у подібних правовідносинах (за позовом прокурора в інтересах держави в особі комунального підприємства та міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів). Зокрема, у справі №917/269/21 Верховний Суд, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №911/2169/20, дійшов висновку, що оскільки комунальне підприємство не є суб`єктом владних повноважень, а прокурором визначено порушення прав саме комунального підприємства як суб`єкта господарювання, а не безпосередньо територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування, то звернення прокурора до суду в цій справі в інтересах держави є безпідставним.

З огляду на наведене вище, та враховуючи обставини які встановлено, колегія суддів приходить до висновку в частині помилкового визначення прокурором Ради, як органу, який здійснює управління у спірних відносинах, оскільки право звернення засновника до господарського суду в інтересах заснованого підприємства законом не передбачено.

У постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19 Верховний Суд зазначив, що закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі всіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №912/9/20, від 19.08.2020 у справі №923/449/18.

Таким чином, в контексті спірних правовідносин та виходячи із обставин справи, встановлених судами, колегія суддів зазначає, що прокурор насамперед повинен звернутися з позовом на захист інтересів держави в особі того органу владних повноважень, на відновлення прав якого безпосередньо спрямований позов у спірних правовідносинах та на задоволення прав та інтересів якого заявлено позовну вимогу (про стягнення, повернення майна). Аналогічні за змістом висновки, викладено і у постанові Верховного Суду від 07.12.2021 зі справи №903/865/20.

Оскільки комунальне підприємство не є суб`єктом владних повноважень, а прокурором визначено порушення прав саме комунального підприємства як суб`єкта господарювання, а не безпосередньо територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування - звернення прокурора до суду в цій справі в інтересах держави є безпідставним.

Таким чином, доводи скаржника щодо підтвердження прокурором наявності підстав для представництва прокуратурою інтересів держави в особі позивача-1 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки Рада не має владних повноважень та не здійснює управління у спірних правовідносинах.

З метою забезпечення єдності судової практики у питанні застосування положень ГПК України у справах за позовами прокурорів Велика Палата Верховного Суду у справі №912/2385/18 дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду). Такого ж висновку щодо застосування наведеної норми процесуального права дійшов і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 19.02.2019 у справі № 925/226/18.

У даному випадку суд першої інстанції щодо звернення прокурора в інтересах позивача-1 вище викладеного не врахував, і відмовив в позові, замість залишення позову без розгляду.

З урахуванням фактичних обставин справи (встановивши після відкриття провадження у справі відсутність підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді щодо позивача -1 на підставі пункту 2 частини першої статті 226 ГПК У позов слід також залишити без розгляду. Відповідно скасувавши рішення першої інстанції про відмову в позові в цій частині.

В іншій частині рішення суду відповідає встановленим обставинам по справі, вимогам закону та правозастосувальній практиці Верховного Суду.

Спростовуючи доводи апеляційної скарги в частині посилання прокурора на те, що судом не враховано правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений в постанові від 06.07.2021 в справі № 911/2169/20, апеляційний господарський суд зазначає.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21) зазначено, що Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

Відповідно до статті 170 ЦК України держава у цивільних відносинах діє через органи державної влади, а не через державні підприємства.

Таким чином, судами враховано правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 та залишено позов прокурора в інтересах держави в особі КНП «Котелевська лікарня планового лікування» Котелевської селищної ради без розгляду через відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі комунального некомерційного підприємства.

Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, не спростовують висновок суду першої інстанції в частині залишення без розгляду позову прокурора в інтересах держави в особі КНП «Котелевська лікарня планового лікування» Котелевської селищної ради (позивача-2) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду з підстав, передбачених статтею 226 цього Кодексу.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 29.09.2022 в частині відмови в задоволенні позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права та дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи, і, як наслідок, неправомірно розглянув в цій частині позовну заяву заступника керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області.

Отже, рішення Господарського суду Львівської області від 29.09.2022 у справі № 917/160/22 в частині відмови в задоволенні позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради належить скасувати, а позов заступника керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради - залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки в частині залишення без розгляду позову прокурора в інтересах держави в особі КНП «Котелевська лікарня планового лікування» Котелевської селищної ради (позивача-2) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

З цих підстав апеляційна скарга Львівської обласної прокуратури підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого господарського суду - частковому скасуванню.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням), сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, ухвалою суду.

Керуючись п. 2 ч.1 ст. 226, ст. ст. 236, 269, 275, 277, 278, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд ,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Львівської обласної прокуратури за № 15/2-1174вих-22 від 31.10.2022 задоволити частково.

Рішення Господарського суду Львівської області від 29.09.2022 в справі за № 917/160/22 скасувати в частині відмови в задоволенні позовної вимоги заступника керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради.

В цій частині прийняти нове рішення.

Позов заступника керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради - залишити без розгляду.

В іншій частині рішення Господарського суду Львівської області від 29.09.2022 в справі за № 917/160/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя С.М. Бойко

Судді В.М. Гриців

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови складено 20.01.2023