ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023м. ДніпроСправа № 904/4348/22
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Комунального підприємства Транспортна інфраструктура міста Дніпровської міської рад м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінт Кіоск" м. Дніпро

про стягнення суми боргу в розмірі 6443грн.23коп., 3% річних в розмірі 230грн.37коп., суми інфляційної складової в розмірі 1886грн.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство Транспортна інфраструктура міста Дніпровської міської рад м. Дніпро звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінт Кіоск" м. Дніпро з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 6443грн.23коп., 3% річних в розмірі 230грн.37коп., суми інфляційної складової в розмірі 1886грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з внесення платежів за договором передачі в платне користування об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі міста №21-1-2021 від 15.09.2021.

Позивач зазначає, що на підставі договору №21-1-2021 від 15.09.2021 відповідач має своєчасно і в повному обсязі сплачувати плату за використання об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі та здійснювати відшкодування витрат щодо утримання і експлуатації об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі за весь час фактичного використання об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі.

Позивач стверджує, що відповідач не виконував належним чином умови договору, внаслідок чого за період з 15.09.2021 по 31.10.2021 виникла заборгованість у розмірі 6443грн.23коп.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 230грн.37коп. за період з 15.09.2021 по 23.11.2022 та суму інфляційної складової в розмірі 1886грн. за період вересень 2021року - листопад 2022року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 прийнятий позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 двічі надсилалась судом на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 49051, м. Дніпро, вул. Осіння, буд.2а

Поштова кореспонденція із зазначеною вище ухвалою суду, повернулась до суду з відміткою підприємства зв`язку про відсутність адресата за вказаною адресою.

Згідно з положеннями частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 була надіслана завчасно на юридичну адресу відповідача, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

Відповідач є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, ч.1, п.10 ч.2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» покладений обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження. Відповідно до статті 10 зазначеного Закону такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з пунктом 94 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (із змінами та доповненнями) для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України Про поштовий зв`язок, цих Правил.

Надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і відсутність повідомлення відповідачем іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням судом приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи. Оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.

За таких обставин наявні достатні підстави вважати, що судом вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи №904/4348/22, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Комунальним підприємством "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради (далі - сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спрінт Кіоск" (далі - сторона-2) був укладений договір передачі в платне користування об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі міста №21-1-2021 від 15.09.2021 (далі договір).

Пунктом 1.1 договору визначено, що сторона-1, що діє від власного імені, на підставі повноважень, наданих територіальною громадою м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, надає стороні-2 зупиночний комплекс (надалі - об`єкт благоустрою вулично-дорожньої мережі), а сторона-2 приймає в строкове платне користування об`єкт благоустрою вуличної дорожньої мережі, а саме: частину об`єкту благоустрою вулично-дорожньої мережі, що має місце розташування: м. Дніпро, вул. Пастера, біля буд.12, площею 4,0кв.м (Додаток 1), для утримання в належному стані місць очікування пасажирами громадського транспорту та використання з комерційною метою відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно з пунктом 2.2 договору право на використання об`єкту благоустрою виникає у сторони-2 з моменту підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі об`єкту благоустрою у використання і діє до закінчення терміну дії цього договору.

Пунктами 3.1 3.4 договору встановлено, що сторона-1 визначає плату під час оформлення договору та має право її змінювати протягом дії договору у разі внесення змін до розрахункових даних.

Розмір плати розраховується відповідно до калькуляції вартості плати за тимчасове використання об`єктів благоустрою вулично-дорожньої мережі м. Дніпра (Додаток 3), що є невід`ємною частиною даного договору.

Плата за використання об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі здійснюється щомісячно. Розмір плати у кожному календарному місяці визначається шляхом множення кількості календарних днів у відповідному місяці на розмір плати за один календарний день використання об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі. Індексація плати за використання об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі здійснюється за погодженням сторін один раз на рік шляхом коригування плати за останній місяць року з урахування індексу інфляції за весь поточний рік.

Оплата за використання об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі у другому та кожному наступному місяці дії договору здійснюється стороною-2 щомісячно до 15 числа кожного поточного місяця і не залежить від наслідків господарської діяльності сторони-2. Перерахування плати здійснюється стороною-2 на поточний рахунок сторони-1, визначений у реквізитах цього договору, або інший рахунок, повідомлений стороною-1 стороні-2 письмово. У призначенні платежу зазначається дата і номер цього договору. Оплата за використання об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі здійснюється за весь час фактичного використання об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі.

Згідно з пунктом 6.3 договору сторона-2 зобов`язана своєчасно і в повному обсязі сплачувати плату за використання об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі та здійснювати відшкодування витрат щодо утримання і експлуатації об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі за весь час фактичного використання об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі.

Відповідно до пунктів 12.1, 12.3 договору цей договір набирає чинності з 15.09.2021 та діє строком до 15.07.2024, а в частині обов`язку сторони-2 щодо здійснення розрахунків та сплати штрафних санкцій та пені - до повного виконання стороною-2 зазначених зобов`язань.

Закінчення строку дії договору або його дострокове припинення не звільняє сторону-2 від виконання грошових та інших зобов`язань перед стороною-1, які виникли під час дії договору.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу об`єкт благоустрою вулично-дорожньої мережі, що підтверджується актом приймання-передачі від 15.09.2021.

Відповідно до Калькуляції (Додаток №3 до договору) розмір плати за право використання об`єктів благоустрою становить 137грн.09коп. за 1 добу.

Позивач зазначає, що за період з 15.09.2021 по 31.10.2021 відповідачу нарахована плата за користування об`єктом благоустрою вулично-дорожньої мережі у загальному розмірі 6443грн.23коп. Відповідач суму боргу не сплатив у визначені договором строки. Це стало причиною виникнення спору.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено в пункті 2.4 договору, оплата за використання об`єкта благоустрою вулично-дорожньої мережі у другому та кожному наступному місяці дії договору здійснюється стороною-2 щомісячно до 15 числа кожного поточного місяця і не залежить від наслідків господарської діяльності сторони-2.

Таким чином, відповідач мав сплатити суму боргу за вересень 2021року в розмірі 2193грн.44коп. в строк до 15.09.2021, за жовтень 2021року в розмірі 4249грн.79коп. в строк до 15.10.2021.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач не надав докази оплати вартості отриманого товару в розмірі 388176грн., позовні вимоги в цій частині визнав.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 6443грн.23коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем, тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в цій частині.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 230грн.37коп. за період з 15.09.2021 по 23.11.2022 та суму інфляційної складової в розмірі 1886грн. за період вересень 2021року - листопад 2022року.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок 3% річних. Позивач помилково нарахував 3%річних з 15.09.2021 на суму боргу 6443грн.23коп. та неправильно визначив початок порушення зобов`язання.

З огляду на положення договору, правомірним є нарахування 3% річних на суму боргу в розмірі 2193грн.44коп. з 16.09.2021 по 23.11.2022 та на суму боргу в розмірі 4249грн.79коп. з 16.10.2021 по 23.11.2022.

З урахуванням проведеного судом розрахунку, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення 3%річних в розмірі 219грн.36коп. У задоволенні позовних вимог про стягнення 3%річних в розмірі 11грн.01коп. слід відмовити.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок інфляційної складової. Позивач помилково розрахував інфляційну складову з вересня 2021року на суму боргу 6443грн.23коп. та неправильно визначив місяці для нарахування.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 зазначено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

З огляду на положення договору, правомірним є нарахування інфляційної складової на суму боргу в розмірі 2193грн.44коп. за жовтень 2021року листопад 2022року, на суму боргу в розмірі в розмірі 4249грн.79коп. за листопад 2021року листопад 2022року.

З урахуванням проведеного судом розрахунку, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення інфляційної складової в розмірі 1796грн.37коп.

У задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційної складової в розмірі 89грн.63коп. слід відмовити.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства Транспортна інфраструктура міста Дніпровської міської рад м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінт Кіоск" м. Дніпро про стягнення суми боргу в розмірі 6443грн.23коп., 3% річних в розмірі 230грн.37коп., суми інфляційної складової в розмірі 1886грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спрінт Кіоск" (49051, м. Дніпро, вул. Осіння, 2А, ідентифікаційній код 39378090) на користь Комунального підприємства "Транспортна інфраструктура міста" Дніпровської міської ради (49038, м. Дніпро, вул. Курчатова, 8, ідентифікаційний код 23357437) суму боргу в розмірі 6443грн.23коп., 3% річних в розмірі 219грн.36коп., суму інфляційної складової в розмірі 1796грн.37коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2451грн.83коп.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова