УХВАЛА

23 січня 2023 року

м. Київ

cправа № 905/1977/21

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огороднік К.М.

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

на ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.07.2022 року (в частині відмови у задоволенні кредиторських вимог ГУ ПФУ в Донецькій області у сумі 42 358 720,59 грн.)

та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 року

у справі №905/1977/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕТ-ЮА"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.12.2021 року відкрито провадження у справі №905/1977/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів - до 27.05.2022 року; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Курбанова Назім Вахід-Огли; встановлено дату попереднього засідання суду на 15.02.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.07.2022 року визнано грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля на суму 6963238,05грн., крім того сплачений судовий збір у розмірі 4540,00 грн.; в іншій частині вимог відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ", залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Донецької області від 14.07.2022р. у справі №905/1977/21, залишено без змін.

06.01.2023 року на електронну адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області підписана начальником Головного управління Наталією Рад на ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.07.2022 року (в частині відмови у задоволенні кредиторських вимог ГУ ПФУ в Донецькій області у сумі 42 358 720,59 грн.) та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 року у справі №905/1977/21, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині; скасувати рішення суду апеляційної інстанції; ухвалити нове рішення, яким визнати кредиторські вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списками № 1 у розмірі 38.893.935,37 грн., списком № 2 у розмірі 3464785,22 грн., в іншій частині ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.07.2022 року залишити без змін.

Перевіривши касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 287-291 ГПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1)якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3)якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок визначити у касаційній скарзі конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, а тому право касаційного оскарження обмежено виключно тими підставами, які визначені наведеними вище положеннями статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

Водночас Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін.

Скаржник у касаційній скарзі хоча і зазначає про порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, проте не вказує підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Касаційна скарга має містити мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для касаційного оскарження судових рішень, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження на ненадання судами попередніх інстанцій належної правової оцінки п.6.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663, не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

В цілому доводи касаційної скарги фактично зводяться до власного викладення обставин справи стороною по справі.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження процесуального документа суду апеляційної інстанції визначальним є саме судовий акт суду першої інстанції, а не результат його перегляду в апеляційному порядку, та відповідно, зміст резолютивної частини процесуального документа суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 року становить 2 481 грн.

Відповідно до п.10 ч.2 ст. статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви кредитора які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможнісь), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, касаційних скарг у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 9 924 грн. (2 481 * 2 * 200%)

Проте скаржником сплачено 9 080 грн. судового збору за подання касаційної скарги, що менше ніж це встановлено законом. Сума судового збору, яку необхідно доплатити заявнику, складає 844 грн.

Крім того, відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Як вбачається з касаційної скарги, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не надало доказів щодо направлення копії касаційної скарги з доданими до неї матеріалами іншим учасникам у справі.

Неповідомлення інших учасників справи про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.

Суд також звертає увагу скаржника на те, що 05.01.2023 року через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з доданими до неї матеріалами підписана представником Ступак Артемом Євгеновичем у порядку передоручення на ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.07.2022 року (в частині відмови у задоволенні кредиторських вимог ГУ ПФУ в Донецькій області у сумі 42 358 720,59 грн.) та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 року у справі №905/1977/21, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині; скасувати рішення суду апеляційної інстанції; ухвалити нове рішення, яким визнати кредиторські вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списками № 1 у розмірі 38.893.935,37 грн., списком № 2 у розмірі 3464785,22 грн., в іншій частині ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.07.2022 року залишити без змін.

У зв`язку з чим, скаржнику Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області необхідно уточнити уповноважену особу на підписання касаційної скарги та кількість поданих скарг до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до частин 2, 5 ст. 292 та ст. 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 ГПК України, статті 4,6,8 Закону України "Про судовий збір" Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.07.2022 року (в частині відмови у задоволенні кредиторських вимог ГУ ПФУ в Донецькій області у сумі 42 358 720,59 грн.) та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 року у справі №905/1977/21 - залишити без руху.

2.Надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав); доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 844 грн. і надати Суду відповідні докази здійснення такої оплати; надати докази надіслання копії касаційної скарги і доданих до неї документів учасникам у справі №905/1977/21; уточнити уповноважену особу на підписання касаційної скарги та кількість поданих скарг до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

3. Роз`яснити скаржнику у справі №905/1977/21, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського суду

у складі Верховного Суду Огороднік К.М.