СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Харків Справа № 905/2203/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Соляник Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивачів (апелянтів): Погрібна С.О. (поза межами суду), ордер серія АР №1105860; ордер серія АР №1105861; ордер серія АР №1105862; ордер серія АР №1105863; ордер серія АР №1105864; ордер серія АР №1105865;

від відповідача-1: Чайкіна К.О. (поза межами суду), довіреність №38 від 26.01.2022;

від відповідачів - 1, 2: не з`явилися;

розглянувши апеляційну скаргу позивачів: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 ; 4) ОСОБА_4 ; 5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Велма Україна"; 6) ОСОБА_5 (вх. №1512 Д),

на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.11.2022 (повний текст складено 02.12.2022) у справі №905/2203/21 (суддя Макарова Ю.В.),

за позовом:

1) ОСОБА_1 , м.Львів,

2) ОСОБА_2 , м.Львів,

3) ОСОБА_3 , м.Ужгород,

4) ОСОБА_4 , м.Дніпро,

5)Товариства з обмеженою відповідальністю "Велма Україна", м.Запоріжжя,

6) ОСОБА_5 , с.Велика Загорівка, Борзнянський район, Чернігівської області,

до відповідачів:

1) Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча", м.Маріуполь Донецької області,

2) Компанії "BARLENKO LTD", м. Нікосія, Кіпр,

3) Компанії "METINVEST MANAGEMENT B.V. ", м. Гаага, Нідерланди,

про визнання правочину недійсним та стягнення сум компенсації за вилучені акції, збитків за неотриманні дивіденди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Велма Україна" та ОСОБА_5 звернулися до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідачів: Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча", Компанії "BARLENKO LTD" та Компанії "METINVEST MANAGEMENT B.V., в якому просять: визнати недійсним правочин щодо застосування до позивачів процедури обов`язкового продажу (примусового викупу) належних їм на праві власності акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" у відповідності до публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій відповідача-1 від 19.03.2018; стягнути солідарно з відповідачів суми компенсації за вилучені акції, збитки за неотриманні дивіденди.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на наявність порушень вимог законодавства під час проведення процедури примусового викупу належних позивачам акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча", несправедливою вартістю викупу акцій позивачів, внаслідок чого останнім спричинені збитки у заявленому в позові розмірі.

Ухвалою Господарського суду від 20.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2203/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

10.01.2022 до господарського суду першої інстанції надійшло клопотання ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (вих. №9/171 від 04.01.2022) про зупинення провадження у справі №905/2203/21, у тому числі до вирішення Господарським судом Донецької області спору у справі №905/379/21 та набрання судовим рішенням у справі №905/379/21 законної сили.

Клопотання про зупинення обґрунтовано тим, що в провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/379/21 за позовом одного з акціонерів до відповідачів: ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча", Barlenko LTD та ПАТ "ПУМБ". Однією із позовних вимог у цій справі є визнання недійсною публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 та застосування наслідків недійсності правочину щодо примусового викупу простих іменних акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча". За твердженням заявника, вимоги позивачів в справах №905/379/21 та №905/2203/21 ґрунтуються на тому, що затверджена Наглядовою радою ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" вартість акцій не відповідає дійсній ринковій вартості цих акцій у відповідний період. Обидві справи стосуються одного і того ж юридичного складу на підставі якого і виникли спори - примусового відчуження акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" у відповідності до ст. 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" на підставі публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018. Заявник вважає, що обставини, встановлені у справі №905/379/21 матимуть преюдиціальний характер для справи №905/2203/21, оскільки безпосередньо стосуватимуться учасника обох справ - ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча".

Відповідач-1 у своєму клопотанні про зупинення провадження також зазначив, що задоволення позовних вимог у справі №905/379/21 про визнання недійсною публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 та застосування наслідків недійсності правочину щодо примусового викупу простих іменних акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" призведе до юридичної неможливості задоволення спору у справі №905/2203/21, оскільки внаслідок здійснення реституції (повернення акцій акціонерам) фактично буде нівельовано сам предмет спору.

З огляду на те, що справи №905/379/21 та №905/2203/21 є взаємопов`язаними одна з одною, а вирішення спору у цій справі №905/2203/21 до вирішення справи №905/379/21 є неможливим, а отже, на думку відповідача-1, наявні передбачені п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України підстави для зупинення провадження у цій справі до розгляду спору та набрання законної сили рішення у справі №905/379/21.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.11.2022 у справі №905/2203/21 задоволено клопотання ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" (вих. №9/171 від 04.01.2022) про зупинення провадження у справі №905/2203/21; зупинено провадження у справі №905/2203/21 до набрання судовим рішенням у справі №905/379/21 законної сили; зобов`язано учасників справи повідомити суд про факт набрання законної сили рішенням суду у справі №905/379/21.

Приймаючи вказану ухвалу, господарський суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на предмет та підстави позовів у справі №905/2203/21 та у справі №905/379/21, до предмету доказування у них входить законність процедури примусового викупу акцій на підставі публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 та легітимність її мети, правильність формування та визначення Наглядовою радою ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" справедливої (ринкової) вартості примусового викупу акцій.

За висновком суду, оскільки предметом спору у справі №905/379/21 є визнання недійсним рішення Наглядової ради відповідача-1 №313 від 14.03.2018, що виступає правовою підставою позовних вимог, які розглядаються в межах справи №905/2203/21, вказані справи є пов`язаними. При цьому, в цих двох справах розглядаються спори щодо одного й того самого сквіз-ауту, щодо одного й того ж емітента, щодо тих самих рішень його органів, але за позовами різних акціонерів.

Місцевий господарський суд також зауважив, що результати розгляду справи №905/379/21 про визнання недійсними публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 та рішення Наглядової ради відповідача-1 №313 від 14.03.2018 щодо затвердження вартості примусового викупу акцій можуть істотно вплинути на встановлення обставин, які є предметом доказування в межах справи №905/2203/21.

Об`єктивна неможливість розгляду даної справи до розгляду справи №905/2203/21, за висновком місцевого суду, полягає у недоцільності встановлювати справедливу (ринкову) ціну акцій відповідача-1 в кожній справі окремо, а також для запобігання тягаря понесення додаткових витрат на проведення експертизи в кожній справі.

З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі №905/2203/21 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України до набрання законної сили судовим рішення у справі №905/379/21 та задовольнив клопотання відповідача-1.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, представник позивачів звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.11.2022 у справі №905/2203/21 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник апелянтів посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі №905/2203/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №905/379/21.

На думку апелянтів, судом першої інстанції не було враховано, що дана справа №905/2203/21 не пов`язана зі справою №905/379/21, оскільки в зазначених справах різний склад відповідачів. Крім того, у обох цих справах позивачі використовують різні підходи, докази, обґрунтування щодо доведення своєї правоти в суді.

Так, у справі №905/379/21 була призначена експертиза по визначенню ринкової ціни обов`язкового продажу акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча", натомість, у цій же справі №905/2203/21 досліджується справедлива вартість акцій - тестується ціна обов`язкового продажу акцій на відповідність критеріям справедливості.

Предметом спору у цій справі №905/2203/21, на відміну від справи №905/379/21, є вимога позивачів в тому числі до відповідача ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про визнання недійсним правочину щодо процедури обов`язкового продажу (примусового викупу) належних їм на праві власності акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча", стягнення сум компенсації за вилучені акції, збитків за неотриманні девіденти, спричинених внаслідок неправомірних дій, що полягають у придбанні належних позивачам акцій за публічною безвідкличною вимогою за ціною однієї акції у розмірі 0,08грн, порушенні права власності позивачів.

У якості підстави позову у цій справі позивачем зазначено, що Наглядова рада ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" при визначенні ринкової ціни акції у розмірі 0,08грн діяла недобросовісно, всупереч інтересів міноритарних акціонерів свідомо занизила ринкову вартість акцій, хоча на дату засідання мала всі наявні дані щодо річної фінансової звітності товариства за 2017 рік, зокрема, про розмір власного капіталу (чистих активів) комбінату, що становить 1,9грн із розрахунку на одну акцію. Отже, позивачі вважають, що затверджена Наглядовою радою товариства ринкова вартість є вочевидь несправедливою, суттєво заниженою.

Натомість, у справі №905/379/21 підставою позову є порушення права позивача (міноритарного акціонера) на вільне володіння та розпорядження акціями на свій розсуд, зокрема, право продавати акції по ціні договору, або за ціною фондового ринку, що полягає у примусовому викупі акцій з порушенням закону щодо визначення ціни таких акцій, у зв`язку з чим позивач просить визнати вищевказані рішення недійсними та повернути шляхом зарахування на депозитарний рахунок позивача 134335 шт. простих іменних акцій комбінату.

Тобто, на думку апелянтів, предмет та підстави у цих двох справах не є подібними.

Заявлений позивачами позов у цій справі спрямований не на визначення ринкової вартості акцій, а саме на тестування справедливої ціни (вартості). Одним із способів такого тестування є визначення балансової вартості 1 акції емітента, яка розраховується як: показник "чисті активи", взятий з даних річної фінансової звітності емітента, поділений на кількість акцій емітента.

За твердженням апелянтів, в межах даної справи міститься достатньо доказів наданих сторонами для розгляду справи та винесення законного та обґрунтованого рішення. У зв`язку з чим Господарський суд Донецької області може самостійно встановити усі бставини, які мають значення для розгляду справи №905/2203/21, не очікуючи на висновки суду у справі №905/379/21.

Крім того, за твердженням скаржника, необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків розгляду справи №905/2203/21.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.12.2022 для розгляду справи визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивачів на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.11.2022 у справі №905/2203/21 та призначено розгляд справи на 12.01.2023 о 16:15 год.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 06.01.2023 та від 09.01.2023 задоволено заяви представника апелянтів (позивачів) та представника відповідача-1 про участь у судовому засіданні, призначеному на 12.01.2023 о 16:15 год. у справі №905/2203/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

09.01.2023 на адресу апеляційного суду від ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити оскаржувану ухвалу місцевого суду без змін. Відповідач не погоджується з аргументами апеляційної скарги, посилаючись на відсутність значних відмінностей між обставинами, які підлягають дослідженню у справах №905/2203/21 та №905/379/21. Так, за твердженням відповідача, в обох цих справах позивачі оскаржують єдину процедуру обов`язкового продажу акцій; дослідженню судами полягають як питання правомірності процедури сквіз-аут ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча", проведеної у 2018 році, так і питання справедливості втручання у право власності позивачів, справедливість отриманої компенсації. Отже, ключовою обставиною, яка має значення для правильного вирішення спору, є визначення ринкової (справедливої) вартості акцій для цілей примусового викупу акцій, у тому числі акцій позивачів. На думку відповідача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно подібності справ №905/2203/21 та №905/379/21.

Судове засідання Східного апеляційного господарського суду 12.01.2023 проводилось в режимі відеоконференції за участю представниці позивачів (апелянтів) та представниці відповідача-1.

Представниця позивачів (апелянтів) у судовому засіданні підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила суд її задовольнити, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати, а справу направити до місцевого суду для продовження розгляду справи.

Представниця відповідача-1 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просила залишити оскаржувану ухвалу місцевого суду без змін.

Уповноважені представники інших відповідачів у судове засідання 12.01.2023 не з`явились; про дату, місце та час розгляду справи сторони повідомлялись належним чином.

Враховуючи те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представників відповідачів (2, 3) справи не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності вищевказаних представників учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Як зазначалось вище, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з наявності передбачених п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України підстав для зупинення провадження у даній справі №905/2203/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №905/379/21, враховуючи, що результати розгляду справи №905/379/2 можуть суттєво вплинути на вирішення справи №905/2203/21.

Так, за висновком суду, об`єктивна неможливість розгляду даної справи до розгляду справи №905/2203/21 полягає у недоцільності встановлювати справедливу (ринкову) ціну акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" в кожній справі окремо, а також з метою запобігання понесення додаткового тягаря витрат на проведення експертизи в кожній справі. Вказане зумовлює висновок, що розгляд позовних вимог про солідарне стягнення сум компенсації, завданих збитків у справі №905/2203/21 є можливим після остаточного вирішення питання про визнання недійсними публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018, рішення Наглядової ради відповідача-1 №313 від 14.03.2018 та встановлення справедливої (ринкової) вартості акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" станом на 19.03.2018 в межах справи №905/379/21.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

За приписами ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульованого нормами ст.ст. 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У разі зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України за вимогами ст. 234 ГПК України в мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановлені ухвали.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Під неможливістю розгляду зазначеної справи слід розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19.

Крім того, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020 у справі № 908/1188/19.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що Компанія "BARLENKO LTD" (Республіка Кіпр) здійснила примусово викупила акції ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" у міноритарних акціонерів (у тому числі у позивачів у цій справі) на підставі публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій від 19.03.2018.

Викуп відбувся відповідно до положень ст. 65-2 Закону "Про акціонерні товариства" (процедура сквіз-ауту).

В процесі викупу Наглядова рада ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" своїм рішенням затвердила ринкову ціну однієї акції у розмірі 0,08грн на підставі даних Звіту про оцінку, який був складений за результатами проведеної оцінки суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Оціночний стандарт".

Позивачі вважають таку ціну несправедливою з урахуванням показників звітності товариства (за даними річної фінансової звітності), суттєво заниженою, стверджують, що примусовий викуп акцій був здійснений з грубим порушенням їх права власності, що і стало підставою для звернення до Господарського суду Донецької області з позовом до ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча"про визнання недійсним правочину щодо процедури обов`язкового продажу акцій та стягнення компенсації з розрахунку за одну акцію у розмірі 2,441грн, збитків у вигляді недоотриманих дивідендів.

Так, предметом спору у цій справі №905/2203/21 є матеріально-правова вимога позивачів, у тому числі до відповідача - ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про визнання недійсним правочину щодо процедури обов`язкового продажу (примусового викупу) належних їм на праві власності акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча", стягнення сум компенсації за вилучені акції, збитків за неотриманні девіденти, спричинених внаслідок неправомірних дій, що полягають у придбанні належних позивачам акцій за публічною безвідкличною вимогою за ціною однієї акції у розмірі 0,08грн, порушенні права власності позивачів.

Позовні вимоги у даній справі ґрунтуються на юридичних фактах - реалізації правочину щодо процедури обов`язкового продажу (примусового викупу) належних позивачам на праві власності акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" на підставі публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій відповідача-1 від 19.03.2018.

Разом з цим, як правомірно встановлено судом першої інстанції, в якості підстави позову позивачем визначено, що Наглядова рада ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" при визначенні ринкової ціни акції у розмірі 0,08грн діяла недобросовісно, всупереч інтересів міноритарних акціонерів свідомо занизила ринкову вартість акцій, хоча на дату засідання мала всі наявні дані щодо річної фінансової звітності товариства за 2017 рік, зокрема, про розмір власного капіталу (чистих активів) комбінату, що становить 1,9грн із розрахунку на одну акцію. Отже, позивачі вважають, що затверджена Наглядовою радою товариства ринкова вартість є вочевидь несправедливою, суттєво заниженою.

Позивачі вважають, що мають право на отримання справедливої компенсації вартості однієї акції у розмірі 2,441грн, тоді як відповідач-1 вважає, що правомірною та справедливою є ринкова вартість акції у розмірі 0,08грн. (відповідно до Звіту про оцінку від 05.03.2018).

Тобто, виходячи зі змісту поданих сторонами доказів вбачається, що справедлива (ринкова) вартість акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" в процедурі примусового викупу акцій (сквіз-ауту) є спірною, між тим, саме позивачі, звертаючись до господарського суду з позовом посилаються на вищу ціну акцій, ніж була запропонована при викупі.

Як також встановлено судом з матеріалів справи, рішенням Наглядової ради ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" від 14.03.2018 №313 була затверджена ринкова вартість однієї акції у розмірі, яка відповідає визначеному розміру за результатами оцінки ТОВ "Оціночний стандарт" ринкової вартості однієї акції товариства у розмірі 0,0799грн станом на 02.03.2018 відповідно до Звіту про оцінку вартості однієї акції у складі пакетів загальною кількістю 0,667% від статутного фонду з метою реалізації права обов`язкового продажу простих акцій акціонерами на вимоги особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій).

Позивачі вважають, що вказані дії знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідком - заподіянням позивачам збитків внаслідок позбавлення їх права власності на акції ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" без попередньої компенсації законної та справедливої ринкової вартості примусово викуплених акцій.

Враховуючи позицію позивачів, місцевий господарський суд вірно зауважив, що у спірному випадку дослідженню підлягає обґрунтованість прийнятого Наглядовою радою ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" рішення від 14.03.2018 №313 про затвердження ринкової вартості акцій товариства на рівні 0,08грн, адже фактично від визначення ціни акцій залежить правомірність самої процедури свіз-ауту.

Разом з цим, судова колегія зауважує, що під час розгляду даної справи суду, з урахуванням положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а також спеціального законодавства, яке регулює спірні правовідносини, зокрема, Закону України "Про акціонерні товариства", Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", необхідно буде встановити наявність або відсутність складу цивільного правопорушення в діях відповідача щодо придбання належних позивачам акцій за публічною безвідкличною вимогою від 19.03.2018 за ціною 0,08грн за одну акцію (відповідно до Звіту про оцінку від 05.03.2018).

При цьому, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про акціонерні товариства" ринкова вартість майна у разі його оцінки відповідно до цього Закону, інших актів законодавства або статуту акціонерного товариства визначається на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. Ринкова вартість емісійних цінних паперів визначається: 1) для емісійних цінних паперів, які не перебувають в обігу на фондових біржах, - як вартість цінних паперів, визначена відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність; 2) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, - як середній біржовий курс таких цінних паперів на відповідній фондовій біржі, розрахований такою фондовою біржою за останні три місяці їх обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів. У разі якщо цінні папери перебувають в обігу на двох і більше фондових біржах та їхній середній біржовий курс за останні три місяці обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів, на різних біржах відрізняється, ринкова вартість цінних паперів визначається наглядовою радою (якщо створення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства - виконавчим органом товариства) в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; 3) для емісійних цінних паперів, що перебувають в обігу на фондових біржах, у разі якщо неможливо визначити ринкову вартість цінних паперів за останні три місяці їх обігу, що передують дню, станом на який визначається ринкова вартість таких цінних паперів, - як вартість цінних паперів станом на таку дату, визначена відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Аналіз положень, закріплених у ст. 8 Закону України "Про акціонерні товариства", свідчить про те, що у частині другій цієї статті встановлений порядок визначення ринкової вартості емісійних цінних паперів, тобто ч. 2 ст. 8 Закону є спеціальною для застосування при визначенні ринкової вартості емісійних цінних паперів, зокрема акцій товариства.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 8 Закону України "Про акціонерні товариства" вимоги цієї статті застосовуються у разі визначення ринкової вартості акцій для цілей ст.ст. 65 - 65-3 цього Закону з урахуванням особливостей, встановлених цими статтями.

Норми ст. 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", які визначають порядок проведення процедури сквіз-ауту, передбачають порядок визначення ринкової вартості акцій товариства у цій процедурі.

Так, за змістом абз. 2 ч. 3 ст. 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" (у редакції, чинній станом на дату подання відповідачем-2 публічної безвідкличної вимоги від 05.03.2018) товариство не пізніш як за 25 робочих днів з дня отримання повідомлення повинно затвердити ринкову вартість акцій товариства, визначену суб`єктом оціночної діяльності відповідно до ст. 8 цього Закону, та повідомити її особі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виходячи із системного аналізу положень, закріплених у ст. 8, в абз. 2 ч. 3, п. 3 ч. 5 ст. 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", ринкова вартість акцій товариства у процедурі примусового викупу акцій (сквіз-ауту) для цілей визначення ціни обов`язкового продажу акцій (ціни придбання акцій), визначається саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Колегія Східного апеляційного господарського суду, з урахуванням практики Верховного Суду, зокрема викладеної у постановах від 04.03.2022 у справі №910/2483/18, від 17.02.2021 у справі №905/1926/18, від 15.06.2022 у справі №905/671/19 зазначає, що у разі звернення міноритарного акціонера до суду з позовом до заявника публічної безвідкличної вимоги та/або самого товариства про стягнення збитків спричинених пред`явленням публічної вимоги про придбання акцій за заниженою ціною, що на його думку не відповідає справедливій ціні, посилаючись при цьому в обґрунтування позову на порушення порядку визначення ринкової вартості акцій товариства та на те, що визначена відповідачами ринкова вартість акцій є несправедливою, суд має дослідити ці доводи позивача та заперечення відповідача/відповідачів на ці доводи.

Зокрема, суд має дослідити чи було визначено справедливу та обґрунтовану компенсацію міноритарним акціонерам вартості примусово викуплених у них акцій, а тому одним з ключових питань, що мають визначальне значення для вирішення даної справи, є дійсна ринкова вартість акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча".

Суд також має встановити, за яким/якими підходом/підходами у спірних правовідносинах визначалася ринкова вартість акцій, на підставі якої були визначені ціни придбання акцій у процедурі примусового викупу акцій, а також перевірити, чи правильно була визначена ця ринкова вартість акцій. Крім того у разі наведення позивачем свого розрахунку ринкової вартості акцій, суд має перевірити цей розрахунок позивача на предмет його правильності та відповідності вимогам чинного законодавства. При цьому при перевірці правильності визначення ринкової вартості акцій за розрахунками як позивача, так і відповідача, суд у разі виникнення необхідності відповідно до ст. 99 ГПК України має право призначити експертизу у справі.

Як вже зазначалося, у даній справі відповідач-1 проти факту невідповідності Публічної безвідкличної вимоги Компанії "BARLENKO LTD" про придбання акцій усіх власників акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" №03 від 19.03.2018 та рішення наглядової ради відповідача-1 від 14.03.2018 №313 заперечує з огляду на дотримання процедури примусового викупу акцій відповідно до положень ст. 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах", оскільки затверджена наглядовою радою ціна однієї акції у розмірі 0,08грн, яка застосована у примусовому викупі акцій, визначена суб`єктом оціночної діяльності відповідно до ст. 8 Закону України "Про акціонерні товариства".

Верховний Суд у низці постанов займає позицію, відповідно до якої "при проведенні сквіз-ауту ціна має бути не лише ринковою, а й справедливою. Це означає, що така ціна може бути вище ринкової, адже у особи без волі та бажання вилучають майно, яким вона володіла на праві власності і не планувала його відчужувати" (зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №905/1926/18, від 18.02.2021 у справі №908/3492/19, від 28.04.2021 у справі №910/12591/18).

Водночас із таких правових висновків не є повністю зрозумілим, як саме визначається справедлива вартість акцій, і як вона співвідноситься із ринковою вартістю, механізм визначення якої встановлений у Законі "Про акціонерні товариства", зокрема у ст.ст. 8 та 65-2 цього Закону.

Для забезпечення єдності судової практики щодо застосування ст.ст. 8, 65-2 Закону "Про акціонерні товариства", Верховний Суд у складі Палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у постанові від 15.06.2022 у справі №905/671/19 уточнив висновки, зроблені у вказаних вище постановах Верховного Суду, і зазначив, що поняття "справедлива вартість" означає не конкретну грошову суму (величину), а дотримання емітентом (наглядовою радою) передбаченого законом порядку визначення ринкової вартості акцій, який передбачає необхідність обрання найбільшої вартості, якщо ринкова вартість може бути розрахована за різними підходами та методами, та за відсутності вирішального впливу мажоритарного акціонера на рішення наглядової ради, яка обирає суб`єкта оціночної діяльності та затверджує ринкову вартість акцій, визначену таким суб`єктом. Наглядова рада може вважатися такою, що не знаходиться під впливом мажоритарного акціонера у випадку наявності у її складі незалежних директорів, які становлять більшість від такого складу на момент ухвалення рішення про затвердження ринкової вартості акцій.

Порядок визначення ціни вимоги у процедурі примусового викупу акцій визначений у ч. 5 ст. 65-2 Закону "Про акціонерні товариства", відповідно до якої ціною обов`язкового продажу акцій визначається найбільша з таких:

1) найвища ціна акції, за якою заявник вимоги, його афілійовані особи або треті особи, що діють спільно з ним, придбавали акції цього товариства протягом 12 місяців, що передують даті набуття домінуючого контрольного пакета акцій включно з датою набуття;

2) найвища ціна, за якою заявник вимоги, його афілійовані особи або треті особи, що діють спільно з ним, опосередковано набули право власності на акції цього товариства протягом 12 місяців, що передують даті набуття такою особою домінуючого контрольного пакета акцій товариства включно з датою набуття, за умови що вартість акцій товариства, які прямо або опосередковано належать такій юридичній особі, за даними її останньої річної фінансової звітності, становить не менше 90 відсотків загальної вартості активів такої юридичної особи;

3) ринкова вартість акцій товариства, визначена суб`єктом оціночної діяльності відповідно до ст.8 цього Закону станом на останній робочий день, що передує дню набуття заявником вимоги домінуючого пакета акцій товариства.

Тобто при сквіз-ауті ціною викупу має бути не середня ринкова (біржова) ціна, а найбільша з існуючих на ринку та визначених експертом за допомогою різних методів, і саме така ціна має вважатися справедливою.

Враховуючи, що ціна акцій міноритарних акціонерів на фондовому ринку є зазвичай дуже низькою, особливого значення для визначення справедливої вартості набуває проведення оцінки вартості акцій незалежним оцінювачем відповідно до вимог ст.ст. 8, 65-2 Закону "Про акціонерні товариства" або шляхом проведення судової експертизи (якщо така вартість визначається судом).

Матеріалами справи підтверджується, що для визначення ринкової вартості акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" було обрано у якості суб`єкта оціночної діяльності ТОВ "Оціночний стандарт". Як наслідок, визначена суб`єктом оціночної діяльності ринкова вартість акцій товариства і була прийнята до уваги Наглядовою радою ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" при прийнятті рішення про затвердження ринкової вартості акцій товариства на рівні 0,08грн, в умовах встановлених законодавством прав наглядової ради приймати рішення щодо ринкової вартості із коливання у визначені ціни в межах 10% (ч. 3 ст. 8 Закону "Про акціонерні товариства").

Водночас, у позові позивачі стверджують, що суб`єкт оціночної діяльності - ТОВ "Оціночний стандарт" проводячи оцінку ринкової вартості однієї простої іменної акції ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" не застосував при підготовці Звіту метод оцінки на якому наголошував Верховний Суд у справі №905/1926/18.

Як вбачається з матеріалів даної справи №905/2203/21, позивачі в тому числі не погоджуються з обраною суб`єктом оціночної діяльності методикою під час дослідження ринкової вартості акцій, що, на їх думку, вплинуло на результати розрахунку справедливої (ринкової) вартості акцій при сквіз-ауті.

Водночас позивачами не надано до матеріалів справи власних документів суб`єкта оціночної діяльності (експерта) на спростування визначення ринкової вартості акції ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча".

Враховуючи викладене, ключовим у цій справі є вирішення питання, чи є запропонована міноритарним акціонерам вартість викупу акцій справедливою (ринковою) та, відповідно, чи дотриманий критерій пропорційності втручання у права позивачів.

За наведеного, беручи до уваги, що за змістом позову позивачі обґрунтовуючи свої позовні вимоги не погоджуються з обраним ТОВ "Оціночний стандарт" порівняльним методом оцінки ринкової вартості однієї простої іменної акції ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча", відтак для прийняття обґрунтованого і законного рішення у справі №905/2203/21 є необхідним встановлення ринкової (справедливої) вартості акцій ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча".

Як було встановлено господарським судом першої інстанції, в провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/379/21 (провадження відкрито ухвалою від 17.03.2021) за позовом одного з акціонерів - фізичної особи ОСОБА_6 до відповідачів: ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча", Компанії Barlenko LTD, ПАТ "ПУМБ" про визнання недійсною публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018, визнання недійсним рішення наглядової ради №313 від 14.03.2018, зобов`язання вчинити дії зі списання акції з депозітарного рахунку відповідача-2 на користь позивача.

Позовні вимоги у справі №905/379/21 ґрунтуються на тому, що процедуру примусового вилучення акцій на підставі публічної безвідкличної вимоги проведено незаконно; затверджена наглядовою радою ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" вартість акцій не відповідає дійсній ринковій вартості цих акцій на час примусового вилучення.

Отже, справи №905/2203/21 та №905/379/21 стосуються оскарження однієї процедури примусового відчуження акцій ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча", проведеної відповідно до ст. 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" на підставі публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018.

Так, предметом позову у справі №905/2203/21 є солідарне стягнення з відповідачів сум компенсації та збитків, спричинених визначенням заниженої ціни акцій для пред`явлення публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 про придбання акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча". Предметом позову у справі №905/379/21 є визнання недійсною публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018, недійсним рішення Наглядової ради №313 від 14.03.2018 та повернення акцій позивачу.

З огляду на предмет та підстави позовів у справі №905/2203/21 та у справі №905/379/21, до предмету доказування у них входить законність процедури примусового викупу акцій на підставі публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 та легітимність її мети, правильність формування та визначення Наглядовою радою ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" вартості примусового викупу акцій.

А отже, в цих двох справах розглядаються спори щодо одного й того самого сквіз-ауту, щодо одного й того ж емітента, щодо тих самих рішень його органів, але за позовами різних акціонерів (доводи яких є дуже подібними за змістом, відрізняються лише позовні вимоги).

Як правильно зауважено місцевим судом, безвідклична вимога про викуп акцій є одним і тим самим правочином щодо одного кола акціонерів, які були власниками акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" станом на 19.03.2018.

Із змісту доводів позовної заяви позивачів у цій справі №905/2203/21 слідує, що саме у зв`язку з неправомірністю дій Наглядової ради ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" (рішення №313 від 14.03.2018) була затверджена занижена (несправедлива) ціна акцій.

За оцінкою місцевого суду, з чим також погоджується колегія суддів, оскільки предметом спору у справі №905/379/21 є визнання недійсним рішення Наглядової ради ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" від 14.03.2018 №313, що є також правовою підставою позовних вимог, які розглядаються в межах цієї справи №905/2203/21, тому вказані справи є пов`язаними.

Повязаність цих двох справ полягає в тому, що у випадку якщо суд у справі №905/379/21 прийде до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним рішення Наглядової ради відповідача-1 №313 від 14.03.2018 та застосування наслідків недійсності, це суттєво вплине на вирішення спору по справі №905/2203/21, адже оскаржене рішення стосується всіх без виключення міноритарних акціонерів.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує правові висновки Верховного Суду у постанові від 15.06.2022 у справі №905/671/19, та зазначає, що господарський суд, розглядаючи дану справу №905/2203/21 має врахувати висновки у справі №905/379/21 щодо правової оцінки оскарженого рішення Наглядової ради і не ухвалювати рішення врозріз з відповідними висновками, адже це суперечитиме принципу правової визначеності та верховенству права, порушуватиме принцип однакового ставлення до акціонерів товариства, які не погодилися з визначеною ціною викупу.

Таким чином результати розгляду справи №905/379/21 про визнання недійсними публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 та рішення Наглядової ради №313 від 14.03.2018 щодо затвердження вартості примусового викупу акцій можуть істотно вплинути на встановлення обставин, які є предметом доказування в межах справи №905/2203/21.

Судом також було з`ясовано, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.06.2021 у справі №905/379/21 з метою встановлення справедливої (ринкової) вартості акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої постановлено наступні питання:

1) Чи відповідає ринковій вартості вартість однієї простої іменної акції ПрАТ "ММК ім. Ілліча" (у складі пакетів загального вартістю 0,677% від статутного фонду) станом на 02.03.2018 ринковій вартості, яка визначена у звіті про оцінку вартості, складеному ТОВ "Оціночний стандарт" на підставі договору від 02.03.2018 №0203-01/638 та затвердженому 05.03.2018?

2) Чи є обґрунтованим обрання ТОВ "Оціночний стандарт" порівняльного методичного підходу (метод ринкових мультиплікаторів та метод ринку капіталу) під час визначення ринкової вартості однієї простої іменної акції ПрАТ "ММК ім. Ілліча" у звіті про оцінку вартості, складеному ТОВ «Оціночний стандарт» на підставі договору від 02.03.2018 №0203-01/638 та затвердженому 05.03.2018?

3) Яка ринкова (справедлива) ціна однієї простої іменної акції ПрАТ "ММК ім. Ілліча" (у складі пакетів загальною вартістю 0,677% від статутного фонду) станом на 02.03.2018р., визначена за майновим методом оцінки? Мета оцінки: визначення ринкової вартості акцій ПрАТ "ММК ім. Ілліча" з метою реалізації власником домінуючого контрольного пакета акцій товариства права на придбання акцій у всіх власників акцій товариства на підставі п.2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України від 23.03.2017 №1983-УІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах".

Таким чином, предметом дослідження у справі №905/379/21 як і у справі №905/2203/21 є, зокрема, дослідження ринкової (справедливої) ціни акції ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" за процедурою примусового викупу та підходу щодо її визначення.

Тим більше, склад активів (чистих активів), розмір зобов`язань та інші економічні показники, які є елементами, що визначають справедливу ціну однієї простої іменної акції у будь-якому випадку досліджуються та встановлюються експертом при проведенні судової економічної експертизи. Відповідно, всі ці економічні показники можливо взяти до уваги та використати при вирішенні та встановленні справедливої ціни викупу акцій міноритарних акціонерів у цій справі.

Як вбачається зі змісту поставленого на вирішення експерта третього питання, то воно узгоджується з висновками, що містяться у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №905/1926/18 (правовідносини у якій є подібними до правовідносин у цій справі) відносно того, що при розрахунку справедливої (ринкової) вартості акцій при сквіз-ауті має бути застосований майновий метод оцінки. У п. 175 постанови від 15.06.2022 по справі №905/671/19 Верховним Судом також відзначено, що при визначенні ринкової (справедливої) вартості акцій у процедурі сквіз-аут майновий метод оцінки має бути обов`язвково застосований поряд з іншими методами оцінки.

Відтак, у справі №905/379/21 за наслідками проведення судової експертизи має бути встановлений розмір справедливої (ринкової) вартості акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча", обставини чого також входять до предмету дослідження в межах справи №905/2203/21.

Що стосується тверджень скаржника про можливість суду першої інстанції у даному випадку самостійно застосувати майновий метод оцінки при визначенні ринкової вартості акцій (згідно постанови Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №905/1926/18).

У постанові від 17.02.2021 у справі №905/1926/18 Верховний Суд дійшов висновку, що при розрахунку справедливої (ринкової) вартості акцій при сквіз-ауті має бути застосований майновий метод оцінки (як єдиний або поряд з іншими), що випливає з ч. 6 ст. 9 Закону "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", національних стандартів оцінки майна (Національний стандарт №1 та Національний стандарт №3). При застосовуванні майнового підходу справедлива (ринкова) ціна однієї простої акції Товариства має визначатися у складі пакету загальною кількістю 100% від статутного фонду (капіталу) за формулою: "ринкова вартість чистих активів товариства поділена на загальну кількість простих акцій товариства.

Однак, в подальшому, Верховний Суд у складі Палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у постанові від 15.06.2022 у справі №905/671/19 усуваючи розбіжності у судовій практиці, уточнив правові висновки щодо застосування статей 8 та 65-2 Закону "Про акціонерні товариства", які містяться у постановах від 16.02.2021 у справі №910/8714/18 та від 17.02.2021 у справі №905/1926/18 таким чином, що:

- при визначенні ринкової (справедливої) вартості акцій оцінці підлягає 1 акція у 100% пакеті акцій (оцінка цілісного майнового комплексу товариства), а не у міноритарному пакеті;

- у зв`язку з цим має бути обов`язково застосований Національний стандарт №3, який передбачає застосування трьох методів оцінки, включно з майновим, а також Методика комплексних експертних досліджень визначення вартості акцій підприємств, зареєстрована в Міністерстві юстиції 29.01.2016 відповідно до Порядку ведення Реєстру методик проведення судових експертиз, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.10.2008 №1666/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 02.10.2008 за №924/15615 (реєстраційний номер Методики 0.1.18);

- майновий метод оцінки має бути обов`язково застосований поряд з іншими методами оцінки.

Як зазначив Верховний Суд у справі у справі №905/671/19 для правильного вирішення спору необхідним є встановлення узгодженої дійсної (ринкової) вартості акцій в процедурі обов`язкового продажу акцій (сквіз-ауту), яка має бути визначена за трьома методичними підходами: дохідним, порівняльним і майновим.

Таким чином доводи апеляційної скарги щодо можливості застосування лише майнового методу та взяти до уваги фінансову звітність підприємства, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судовий експерт має дослідити питання щодо застосування інших методів оцінки.

Судова колегія також відзначає, що ціна у процедурі примусового вилучення акцій на підставі публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій товариства для всіх власників акцій має бути однаковою, належний розмір такої ціни та підходи її визначення недоцільно встановлювати окремо в кожній судовій справі, яка стосується оскарження її розміру.

Особливістю процедури сквіз-аут є те, що внаслідок низки передбачених законом дій у значної кількості акціонерів товариства одночасно, шляхом єдиної для всіх публічної пропозиції, викупаються їх акції. Відтак у судових спорах щодо сквіз-ауту певного емітента фактичні обставини справи є майже однаковими. Водночас через вади процесуального законодавства, які не дозволяють акціонерам подати колективний позов, кожен акціонер має індивідуально у спорі з товариством кожен раз доводити ті факти і обставини, які вже були встановлені судом у іншій справі (але не є преюдиціальними через різний суб`єктний склад).

Втім, відсутність преюдиції не означає можливість встановлення судом у кожній справі правомірності чи неправомірності рішення наглядової ради чи індивідуальної справедливої ціни для кожного акціонера (залежно від наданих сторонами доводів та доказів). (п. 89-90 постанови Верховного Суду від 15.06.2022 по справі №905/671/19).

Протилежні висновки судів у визначенні справедливої (ринкової) ціни акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" у відношенні до різних акціонерів суперечитиме принципу правової визначеності та верховенству права, порушуватиме принцип однакового ставлення до акціонерів товариства.

У пункті 92 постанови від 15.06.2022 по справі №905/671/19 Верховним судом наголошено, що ухвалення судами у подібних справах щодо одного й того самого питання судових рішень із діаметрально протилежними правовими висновками (правовою оцінкою фактів) є неприпустимим у правовій державі.

Колегія суддів зауважує, що з урахуванням проведеної судової економічної експертизи у справі №905/379/21 має бути встановлено розмір справедливої (ринкової) вартості акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча, тобто обставин, що також входять до предмету дослідження в межах справи №905/2203/21.

При цьому, ціна у процедурі примусового вилучення на підставі публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій товариства для всіх власників акцій має бути однаковою, належний розмір такої ціни та підходи її визначення недоцільно встановлювати окремо в кожній судовій справі, яка стосується оскарження її розміру, про що було наголошено Верховним Судом у постанові від 15.06.2022 по справі №905/671/19.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що безвідклична вимога про викуп акцій є одним і тим самим правочином щодо кола акціонерів, які були власниками акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" станом на одну й ту ж дату - 19.03.2018.

Тобто, результати експертного дослідження будуть мати значення для доказового доведення як власне справедливої ціни акцій, так і питання доведення наявності (відсутності) вини відповідача у заподіянні збитків, що заявлені в обох справах №905/2203/21 та №905/379/21.

Таким чином, результати розгляду справи №905/379/21 можуть істотно вплинути на встановлення обставин, які є предметом доказування в межах справи №905/2203/21 в розумінні ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Крім того, об`єктивна неможливість розгляду даної справи до розгляду справи №905/379/21 полягає в недоцільності встановлювати ціну акцій в кожній справі окремо, а також запобіганні понесення додаткового тягаря витрат на проведення експертизи в кожній справі із подібними предметом та підставами позову до одного й того ж відповідача.

Враховуючи вищевикладене, взявши до уваги те, що питання щодо визначення ринкової вартості акцій ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" та обґрунтованості майнового підходу її визначеності є предметом розгляду у справі №905/379/21, та встановлення цих обставин має значення для вирішення справи №905/2203/21, з метою недопущення одночасного розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами (з метою недопущення можливості існування двох судових рішень із діаметрально протилежними правовими висновками), для забезпечення єдиного підходу щодо визначення ціни акцій і підходу її визначення у даній категорії спорів, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суд про наявність правових підстав для зупинення провадження у даній справі №905/2203/21 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України до розгляду спору та набрання законної сили судовим рішення у справі №905/379/21.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність ухвали, прийнятої судом першої інстанції.

За наведених обставин, доводи скаржників про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим, апеляційна скарга позивачів задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду Донецької області від 24.11.2022 у справі №905/2203/21 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржників.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Велма Україна", ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.11.2022 у справі №905/2203/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.11.2022 у справі №905/2203/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені ст.ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.01.2023.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя В.В. Лакіза

Суддя О.В. Плахов