ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/1136/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу (10014, м. Житомир, вул. Леха Качинського, 12-А, )

до відповідача: Тараканівської сільської ради Дубенського району Рівненської області (буд. 117, вул. Львівська, с. Тараканів, Дубенського району, Рівненської області, 35641, код ЄДРПОУ 04385403)

про стягнення 53 559 грн. 82 коп..

Без повідомлення (виклику) сторін

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція Поліського округу звернулась в Господарський суд Рівненської області із позовом до Тараканівської сільської ради Дубенського району Рівненської області в якому просить стягнути з останньої на спеціальний рахунок UA0017441 ГУК у Рівн.обл/Таракан.сіл.тг/ 24062100 шкоду, завдану навколишньому природному середовищу, в сумі 53 559 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень) грн.82 коп..

Даний позов мотивує наступним. Відповідно до Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», керуючись Положенням про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, на підставі наказу Державної екологічної інспекції України від 03.12.2019 №327 «Про затвердження Переліку центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, які планується перевірити у 2020 році" Державною екологічною інспекцією Поліського округу видано наказ від 29 жовтня 2020 року №247-ОД «Про здійснення заходів державного нагляду (контролю)» пунктом 3 якого передбачено здійснити планову перевірку щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства Тараканівською ОТГ Дубенського району.

Позивач зазначає, що старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу Хаванською О.Л., державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу Круком В.А., ОСОБА_1 30 листопада 2020 року здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Тараканівської ОТГ Дубенського району Рівненської області.

Перевірка проводилась в присутності заступника голови Тараканівської ОТГ Дубенського району Глівки А.І..

За результатами проведеної Державною екологічною інспекцією Поліського округу планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства встановлено, що в період з 28 квітня 2018 року по 23 січня 2019 року забір води проводився без наявного дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням статей 44, 48 Водного кодексу України. Обсяг забраної води за вищевказаний період становить 12,29 тис.м. кубічних. Вказане порушення зафіксоване актом перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства Тараканівською ОТГ Дубенського району №10 від 30 листопада 2020 року.

30 листопада 2020 року один примірник акта №10 від 30.11.2020 отримав голова Тараканівської ОТГ Дубенського району Сорочинська Н.Г, про що наявна відмітка підпису вищевказаної посадової особи.

30 листопада 2020 року Державною екологічною інспекцією Поліського округу Тараканівській ОТГ Дубенського району видано вимогу №10, щодо приведення у відповідність із законодавством, виявлених порушень, які зафіксовані під час планової перевірки.

16 лютого 2022 року за вих.№976/4/3-08 Державною екологічною інспекцією Поліського округу направлено Тараканівській сільській раді претензію №71 на суму 53 559 грн. 82коп. про відшкодування збитків завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Однак, дана вимога залишилась без задоволення.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03 січня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав суду відзив, в якому позовні вимоги не визнає, посилаючись при цьому на ст.69 Водного кодексу України. Зазначає, що в період з 2018 по 2019 років на території Дубенського району виникло 16 пожеж. Згідно протоколу засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Дубенського району від 06.08.2018 №15 сільським головам було доручено вжити вичерпних заходів щодо влаштування, забезпечення та утримання у технічно-справному стані пожежних гідрантів, пожежних водоймищ, водонапірних веж на підпорядкованій території.

Відповідач зазначає, що на території Тараканівської сільської ради с.Рачин знаходяться 15 пожежних гідрантів у справному стані, які щорічно перевіряються працівниками ДПРЧ 5 та ДПРЗ 4 ГУ ДСНС України у Рівненській області щодо технічного стану джерел зовнішнього протипожежного водопостачання у відповідності до наказу МВС України №696 від 15.06.2015 року. Відповідач вважає, що не порушував вимоги природоохоронного законодавства України.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Водні відносини в Україні регулюються Водним Кодексом України, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими актами законодавства. Завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обгрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Державна екологічна інспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275, Держекоінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Державна екологічна інспекція Поліського округу (далі Держекоінспекція) діє на підставі Положення, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 01.06.2021 року №252 (далі - Положення), згідно якого Держекоінспекція є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на територію Житомирської та Рівненської областей.

Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначена компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема, щодо повноважень з організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища в тому числі про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів.

Державна екологічна інспекція Поліського округу у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міндовкілля, дорученнями Міністра захисту довкілля та природних ресурсів, його заступників, наказами Держекоінспекції України, дорученнями Голови Держекоінспекції України, актами Житомирської та Рівненської обласних державних адміністрацій, обласних рад, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.

Пунктом 2, розділу 2 Положення встановлено, що Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог екологічного законодавства.

Також, проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування). Розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції. Вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах (п.п.З, 7-8 Положення).

Відповідно до Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», керуючись Положенням про Державну екологічну інспекцію Поліського округу на підставі наказу Державної екологічної інспекції України від 03.12.2019 №327 «Про затвердження Переліку центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, які планується перевірити у 2020 році" Державною екологічною інспекцією Поліського округу видано наказ від 29 жовтня 2020 року №247-ОД «Про здійснення заходів державного нагляду (контролю)» пунктом 3 якого є здійснення планової перевірки щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства Тараканівською ОТГ Дубенського району.

Старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу Хаванською О.Л., державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу Круком В.А., ОСОБА_1 30 листопада 2020 року здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Тараканівської ОТГ Дубенського району Рівненської області.

Перевірка проводилась в присутності заступника голови Тараканівської ОТГ Дубенського району Глівки А.І..

За результатами проведеної Державною екологічною інспекцією Поліського округу планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства встановлено, що в період з 28 квітня 2018 року по 23 січня 2019 року забір води проводився без наявного дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням статей 44, 48 Водного кодексу України.

Згідно ст.42 Водного кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними.

Первинні водокористувачі - це ті, які мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води, а також отримують воду з каналів зрошувальних і осушувальних систем, водосховищ, ставків,водогосподарських систем, каналів та водогонів (водопроводів) міжбасейнового та внутрішньобасейнового перерозподілу водних ресурсів.

Забір та використання води первинними водокористувачами з каналів зрошувальних і осушувальних систем, водосховищ, ставків, водогосподарських систем, каналів та водогонів (водопроводів) міжбасейнового та внутрішньобасейнового перерозподілу водних ресурсів здійснюються на платній основі на підставі договору з підприємствами, установами та організаціями, що забезпечують перерозподіл (перекидання) водних ресурсів, у тому числі в маловодні регіони, та за наявності дозволу на спеціальне водокористування. Укладення договору є обов`язковим.

Перелік підприємств, установ та організацій, що забезпечують перерозподіл (перекидання) водних ресурсів, у тому числі у маловодні регіони, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Вторинні водокористувачі (абоненти) - це ті, які не мають власних водозабірних споруд, отримують воду з водозабірних споруд первинних водокористувачів та скидають стічні води у системи таких первинних водокористувачів на підставі договору про водопостачання (поставку води) та/або про водовідведення без отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Вторинні водокористувачі здійснюють скидання стічних вод у водні об`єкти на підставі дозволів на спеціальне водокористування.

Згідно п.7 ст.44 Водного кодексу України обов`язком водокористувача є здійснення засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин таза якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Кабінетом Міністрів України затверджено порядок державного обліку артезіанських свердловин, облаштування їх засобами вимірювання об`єму видобутих підземних вод (Постанова Кабінету Міністрів України від 8.10.2012 року №963). Згідно п.5 даної Постанови зазначено, що водокористувачі облаштовують артезіанські свердловини, що експлуатуються засобами вимірювальної техніки.

Законодавство України встановлює особливі правила користування водними ресурсами, раціональне їх використання та екологічно спрямований захист. Не передбачено ведення первинного обліку кількості води, що забирається з артсвердловини будь-якими іншими методами, крім засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до Довідки Тараканівської сільської ради від 16.12.2021 №4289 обсяг забраної води за період з 28.04.2018 по 23.01.2019 становить 12,29 тис. метрів кубічних.

Вказане порушення зафіксоване Актом перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства Тараканівською ОТГ Дубенського району №10 від 30 листопада 2020 року.

30 листопада 2020 року один примірник Акта №10 від 30.11.2020 отримав голова Тараканівської ОТГ Дубенського району ОСОБА_2 , про що наявна відмітка підпису вищевказаної посадової особи.

30 листопада 2020 року Державною екологічною інспекцією Поліського округу Тараканівській ОТГ Дубенського району видано вимогу №10, щодо приведення у відповідність із законодавством, виявлених порушень, які зафіксовані під час планової перевірки.

Розділом 2 Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу встановлено, що Держекоінспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір , звертається до суду з відповідними позовами.

Розрахунок розміру збитків проведено згідно Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 р. за № 389, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2009 року за № 767/16783 зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства екології та природних ресурсів № 367 від 13.10.2015 р. та Наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів №119 від 06.02.2021.

Розмір збитків, заподіяних державі Тараканівською ОТГ Дубенського району, внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, становить 53 559 грн. 82 коп..

16 лютого 2022 року за вих.№976/4/3-08 Державною екологічною інспекцією Поліського округу направлено Тараканівській сільській раді претензію №71 на суму 53 559 грн. 82 коп. про відшкодування збитків завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Відповідно до ст.222 Господарського кодексу України, Державна екологічна інспекція Поліського округу пропонувала відповідачу в місячний термін відшкодувати в добровільному порядку вищевказані збитки заподіяні державі.

Як встановлено судом на даний час Тараканівською сільською радою шкода завдана державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, не відшкодована.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, природні ресурси, що знаходяться у межах території України, є об`єктами права власності українського народу й повинні використовуватись відповідно до закону.

Кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки (ст. 66 Конституції України).

Статтею 16 Конституції України визначено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Так, ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом ст. 1166ЦК України, є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Аналогічна позиція щодо застосування вимог законодавства щодо стягнення шкоди завданої порушенням вимог природоохоронного законодавства наведена в Постанові Верховного Суду у справі № 925/856/18.

Як встановлено судом, в діях Тараканівської сільської ради наявні всі складові правопорушення, а саме, факт неправомірної поведінки, наявність шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також вина, що підтверджується Актом перевірки №10 від 30.11.2020, вимогою №10 щодо усунення виявлених порушень від 30.11.2020, Довідкою Тараканівської сільської ради Дубенського району від 16.12.2021 №4289 про кількість забраної підземної води, обґрунтованим розрахунком розміру відшкодування збитків, претензією №71 від 16.02.2022 на суму 53 559 грн. 82 коп. та іншими доданими до справи доказами.

Отже, відповідачем порушено вимоги природоохоронного законодавства внаслідок власних дій.

Враховуючи зазначене, вбачається, що позов про відшкодування збитків завданих державі є обґрунтований та доведений належними та допустимими доказами, відповідачем не спростований.

Відповідно до ч.І ст.41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Окрім цього, ст.11 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2022 рік у частині доходів є надходження, визначені ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України.

Згідно з п.4 ч.І ст.69-1 Бюджетного кодексу України, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні.

З огляду на викладене, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідних бюджетів органів місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди, в даному випадку на спеціальний фонд Тараканівської сільської територіальної громади Дубенського району Рівненської області.

Слід зазначити, що кошти, які має сплатити Відповідач надійдуть до Державного бюджету України, а саме фонду охорони навколишнього природного середовища Тараканівської сільської територіальної громади та будуть використані для зниження забруднення навколишнього природного середовища.

Бюджетна система України - сукупність державного бюджету та місцевих бюджетів, побудована з урахуванням економічних відносин, державного і адміністративно-територіальних устроїв і врегульована нормами права.

Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, природні ресурси, що знаходяться у межах території України, є об`єктами права власності українського народу й повинні використовуватись відповідно до закону.

Кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки (ст. 66 Конституції України).

Статтею 50 Конституції України визначено що кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Статтею 16 Конституції України визначено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території У країни є обов`язком держави.

Згідно статті 9 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища кожний громадянин України має право на безпечне для його життя та здоров`я навколишнє природне середовище.

Громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів.

На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Відповідача шкоди завданої навколишньому природному середовищу в сумі 53 559 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень) грн.82 коп., обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення Відповідача, який вважає, що не порушував вимоги природоохоронного законодавства України, не підтверджуються доказами та спростовуються всім вищенаведеним. Крім того, Відповідач не надав будь-яких доказів того, що забір води, забезпечення та утримання у технічно-справному стані пожежних гідрантів, пожежних водоймищ, водонапірних веж на підпорядкованій території, здійснювалось саме для протипожежних потреб.

В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007 р., аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що Позивач довів належними та допустимими доказами факт порушення Відповідачем вимог природоохоронного законодавства України, а Відповідач вказаного належними доказами не спростував, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Відповідача шкоди завданої навколишньому природному середовищу в сумі 53 559 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень) грн.82 коп..

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, так як спір виник внаслідок його неправильних дій.

Статтею 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до цієї ж статті датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відтак датою ухвалення даного рішення є дата складення його повного тексту.

Керуючись статтями 129, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Тараканівської сільської ради Дубенського району Рівненської області (Україна, 35641, Рівненська область, Дубенський район, село Тараканів вул. Львівська будинок 117, ) на спеціальний рахунок UA93 17441 ГУК у Рівн.обл/Таракан.сіл.тг/ 24062100 шкоду завдану навколишньому природному середовищу в сумі 53 559 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень) грн. 82 коп. та 2481 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.