ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2023 р. Справа№ 910/49/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Агрикової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2022

у справі (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція"

до Фізичної особи-підприємства Реви Лариси Федорівни

про стягнення 24 816,29 грн,

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємства Реви Лариси Федорівни (далі - відповідач) про стягнення 24 816,29 грн, у тому числі: 22 338,08 грн заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, 1 766,86 грн- 3% річних та 711,35 грн інфляційних втрат коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач надає послуги з централізованого опалення у будинку АДРЕСА_1 в м.Києві, який закріплений на праві господарського відання за КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району" і за інформацією останнього нежитлове приміщення площею 93,00 кв.м. у вказаному будинку передано в оренду ФОП Реві Ларисі Федорівні. Договорами оренди приміщення, які укладає КП, передбачено, що орендар має самостійно сплачує вартість фактично спожитих комунальних послуг, однак відповідач не уклала договір про надання житлово-комунальних послуг та у період з грудня 2019 року по жовтень 2021 року не сплачувала вартість спожитих послуг з централізованого опалення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23 вересня 2022 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки виданими КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району" довідками підтверджується, що нежитловим приміщенням площею 93,00 кв. м у будинку АДРЕСА_1 користується ФОП Рева Л.Ф., тому вона зобов`язана укласти договір про надання послуг і оплачувати надані позивачем послуги, при цьому у позивача відсутня повна й достовірна інформація, що підтверджує право власності чи право користування відповідача нежитловим приміщенням у період виникнення заборгованості, оскільки така інформація є конфіденційною і позивач не має до неї доступу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24 листопада 2022 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 20 грудня 2022 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Відповідач була повідомлена про відкриття апеляційного провадження в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), телефонограмою від 30.11.2022, однак не скористалась своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду.

29.11.2022 від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії договору №1-0318/98 від 26.03.1998, згідно якого Рева Лариса Федорівна придбала через Київську біржу нерухомості "Джи-Ай-Пи" квартиру №13 площею 93,0 кв.м. у будинку по АДРЕСА_1, а також копію паспорту Реви Л.Ф .

Частиною 3 ст. 269 ГПК України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач у клопотанні вказує, що 17.11.2022 до департаменту енергозбуту позивача прийшла на прийом Рева Л.Ф. з метою врегулювання питання щодо наявної заборгованості за спожиті послуги, надавши копію паспорту та документ, що підтверджує право власності на квартиру, яка в подальшому перероблена на нежитлове приміщення.

Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а також не вказано жодних мотивів щодо неможливості їх подання до суду першої інстанції, зокрема, позивач під час розгляду справи не надав доказів звернення до відповідача із запитами щодо надання відповідних доказів, і не заявляв клопотань суду першої інстанції про їх витребування у встановленому нормами ГПК України порядку.

Враховуючи викладене, додані до клопотання нові докази не приймаються судом, оскільки прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів на стадії апеляційного провадження, за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто, без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, за твердженням позивача, на підставі відповідної ліцензії (а.с.30) ТОВ "Євро-реконструкція" є постачальником теплової енергії, зокрема, у будинку АДРЕСА_1 в м. Києві з 01.07.2014, нежитлові приміщення в якому, на підставі розпорядження Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації №33 від 30.01.2015, закріплені за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" на праві господарського відання.

Позивач вказує, що 23.07.2014 у газеті "Хрещатик" №103(4503) ним було повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси.

На виконання умов укладеного 01.05.2015 Договору №35 про співпрацю, Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" надало позивачу інформацію про те, що нежитлове приміщення площею 93,00 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 в м.Києві передано в оренду фізичній особі-підприємцю Реві Ларисі Федорівні, а договорами оренди приміщень, які укладає зазначене Комунальне підприємство, передбачено, що орендар має самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями.

Доказів вказаних доводів, зокрема зазначених розпорядження, публікації у газеті, договору №35 та договору оренди, позивачем до матеріалів справи не надано.

20 березня 2017 року представником позивача Карток складено акт обстеження приміщення за адресою: АДРЕСА_1, з функціональним призначенням "салон краси", розміщеного на 1-му поверсі житлового будинку, з окремим входом, та виявлено 4 прилади опалення, підключених до центрального опалення (а.с.17).

У акті вказано, що його складено в присутності представника споживача (ФОП Рева Л.Ф.) - ФОП Александрової О.В., однак відсутні будь-які докази на підтвердження повноважень з представництва вказаної особи.

До позовної заяви позивачем надано "Дані по будинках комунальної власності КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва", опалення і гаряче водопостачання яких здійснюється від ТОВ "Євро-реконструкція" станом на 01.08.2019 року, в якому зазначено, у тому числі - АДРЕСА_1, нежитлові приміщення - ФОП Рева Л.Ф., площа опалювальна - 93 кв.м. (а.с. 12-14). Вказані дані, замість начальника ЖЕД-210 Дідренц О.І., підписані невстановленою особою (у реквізиті підпису наявна коса лінія перед посадою) і не зазначено посада і прізвище особи, яка їх підписала.

Також до позовної заяви позивачем надано "Дані по будинках комунальної власності КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва", опалення і гаряче водопостачання яких здійснюється від ТОВ "Євро-реконструкція", станом на 01.07.2021 року, в якому зазначено, у тому числі - АДРЕСА_1, нежитлові приміщення - ФОП Рева Л.Ф., площа опалювальна - 93 кв.м. (а.с. 15-16). Вказані дані підписані головним інженером П.Волкотрубом, без надання доказів на підтвердження його повноважень.

Згідно наявних у матеріалах справи нарядів позивач у будинку по АДРЕСА_1, включив опалення 27.10.2019, відключив опалення 07.04.2020, включив опалення 16.10.2020, відключив опалення 13.04.2021 та включив опалення 23.10.2021 (а.с.18-22).

Позивачем також отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якої по будинку по АДРЕСА_1, відсутні відомості щодо реєстрацію будь-яких речових прав на нерухоме майно (а.с.11).

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідачки 22 338,08 грн заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з грудня 2019 року по жовтень 2021 року, 1 766,86 грн - 3% річних та 711,35грн інфляційних втрат коштів, згідно доданих до позову розрахунків (а.с.6-7).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено належними доказами, що спірне нежитлове приміщення перебуває в оренді відповідачки, а тому доводи позивача про те, що відповідачка є споживачем за фактично надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у спірному приміщенні, є необґрунтованими.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у позові з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Позивач вказує, що відповідачка ухилилась від укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, однак у період з грудня 2019 року по жовтень 2021 року позивач здійснював фактичне постачання теплової енергії до переданого відповідачці в оренду нежитлового приміщення, тому в у неї виникло зобов`язання з оплати вартості цієї теплової енергії.

Так, згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

У відповідності до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Як передбачено частинами 1 статті 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - це власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - це фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що основними обов`язками споживача теплової енергії, зокрема, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

За твердженнями позивача, які наведені у позовній заяві та у апеляційній скарзі, відповідачка є орендарем нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, площею 93,00 кв.м, в якому позивачем надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а саме приміщення на праві господарського відання закріплено за КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району" на підставі розпорядження Дарницької РДА від 30.01.2015 №33.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Проте, як вірно встановив суд першої інстанції, належних та допустимих доказів, які б свідчили, що спірне нежитлове приміщення, перебуває в оренді відповідача, позивачем не надано, а тому є юридично вірним висновок суду першої інстанції, що є необґрунтованими і не підтвердженими доводи позивача, що відповідачка є споживачем за фактично надані послуги з централізованого опалення у спірному приміщенні.

В процесі апеляційного розгляду справи позивач зазначив, що відповідачка є власником квартири у будинку АДРЕСА_1, яка була перероблена на нежитлове приміщення, однак не надав доказів переведення квартири із житлового у нежитлове приміщення, а вказані доводи суперечать змісту позовної заяви і апеляційної скарги, в яких позивач зазначав, що це приміщення на праві господарського відання закріплено за КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району" на підставі розпорядження Дарницької РДА від 30.01.2015 №33.

Крім цього, частиною 1 статті 17 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства.

У розрахунку суми боргу (а.с.6) позивачем наведені обсяги поставленої товарної продукції (кількість Гіга-калорій), однак не надано жодних доказів того, що до спірного нежитлового приміщення були поставлені саме вказані у розрахунку обсяги теплової енергії, отже, позивачем також не обґрунтовано і не підтверджено доказами розмір заявленої до стягнення заборгованості.

З огляду на положення статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення.

Відтак, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності в нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц, від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позов не підлягає задоволенню за недоведеністю позовних вимог.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані позивачем докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 23 вересня 2022 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.01.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

О.В. Агрикова