ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2023 року м. Дніпро Справа № 904/1781/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Орєшкіної Е.В., Березкіної О.В.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Лосєв Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2022р. ( суддя Колісника І.І., м. Дніпро, повний текст рішення складено 03.10.2022р.) у справі

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 1 420 519,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" 1 420 519,56 грн, з яких: 1 380 718,08 грн - плата за користування вагонами, 39 801,48 грн - збір за зберігання вантажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку з затримкою вагонів на станціях підходу за наказами №№ 167, 173, 176, 185 та внаслідок несвоєчасного забирання вантажу з колій станції призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці відповідачу за весь час затримки було нараховано плату за користування вагонами у сумі 1380718,08 грн за відомостями ф. ГУ-46 №№12039135, 12039136, 14039138, 14039140, 15039141, 15039143, 15039144, 16039147, 16039148, 17039152, 19039156, 19039157, 20039162, 24039170, 15039143, 17039152, 24039170, а також збір за зберігання вантажу у сумі 39801,48 грн за накопичувальним картками ф. ФДУ-92 №№ 10039019, 10039020, 28039047, 29039050, 14039024, 14039026, 14039028, 22039042.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2022р. позовні вимоги задоволено повністю - стягнуто з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у сумі 1 380 718,08 грн., збір за зберігання вантажу в сумі 39 801,48 грн., судовий збір у сумі 21 307,79 грн..

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2022р. та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, залізниця не довела вину AT "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" у затримці вагонів, не надала доказів безпідставної затримки вагонів за наказами.

Крім того, спірна плата за користування вагонами нарахована у період дії в Україні військового стану та введення AT «Укрзалізниця» конвенційної заборони на відправлення вантажів в напрямок станції Берегова та Чорноморська, що являється основним напрямком відправки продукції Відповідача. Суд першої інстанції не прийняв до уваги приписи ст. 614 ЦК України, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність вини Відповідача у перевищенні терміну користування спірними вагонами, відтак, на думку Скаржника, в порушення ст. 43 ГПК України, судом першої інстанції допущено розгляд справи без повного та всебічного дослідження доказів, наявних у матеріалах справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Скаржник вважає, що оскільки станції Красний Шахтер, Новоблочна, Вісунь не є станціями призначення та не є станціями підходу до станції призначення, відповідно, Позивач не правомірно затримав спірні вагони наказами №167 (ст. Красний Шахтер), №173 (cт. Новоблочна), №176 (ст. Вісунь) та відповідно неправомірним є й нарахування плати за користування спірними вагонами. З акту про затримку №6 від 25.02.2022 вбачається, що вагони в кількості 53 шт. прибули на станцію Новоблочна поїздом №3558 23.02.2022 о 15 год. 12хв., наказ №173 який містить вказівку затримати вагони, що перевозяться поїздом №3558 видано 25.02.2022 о 21 год. 50 хв., тобто через більше ніж 2 доби. При цьому, Скаржник звертає увагу Суду на відсутність в цей період на станції призначення вагонів, які б були затримані з вини Відповідача за актами загальної форми. Відповідно, Позивачем було порушено вимоги ст. 41 Статуту залізниць України щодо зобов`язань в доставці вантажів за призначенням. З акту про затримку №4 від 26.02.2022 вбачається, що вагони в кількості 51 шт. прибули на станцію Вісунь поїздом №2717 26.02.2022 о 23 год. 08хв., наказ №176 який містить вказівку затримати вагони, що перевозяться поїздом №2717 видано 26.02.2022 о 00 год. 53 хв. Відомості плати за користування вагонами представниками AT «ПІВДГЗК» підписані із зауваженнями: АТ «ПІВДГЗК» в оплаті відмовляє у зв`язку з тим. що затримка вагонів виникла з причин, що не залежать від вантажоодержувача - воєнних дій.

Скаржник вважає, що правомірність затримки вагонів за наказами №167 від 25.02.2022 р., № 173 від 25.02.2022р., №176 від 6.02.2022р. Позивачем не доведена, а отже відсутні підстави для стягнення з Відповідача плати за користування вагонами нарахованої за цим наказом.

Окрім того, Скаржник зазначає, що суд при винесені оскаржуваного рішення не надав належної оцінки обставинам непереборної сили, зумовлених введенням воєнного стану в Україні згідно з Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022.

Зазначені обставини, на переконання Скаржника, вказують на те, що затримка спірних вагонів на шляху прямування на адресу АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" мала місце внаслідок дії обставин непереборної сили та які виключають вину у виникненні затримки вагонів з боку АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" та відповідно до п. 16 Правил користування вагонами та контейнерами, ст.617 ЦК України є підставою для звільнення Відповідача від стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Скаржник також зазначає на тому, що АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" листами №52-40/192 від 18.03.2022р., 52-40/190 від 17.03.2022р. повідомляв керівництво АТ «Українська залізниця» про факт виникнення непереборної сили.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необгрунтованість доводів апеляційної скарги, Позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх заперечень, Позивач зазначає на тому, що Відповідач не надав жодного документального доказу до відзиву на позовну заяву в обґрунтування відсутності вини у затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 запереченнях, які не підпадають під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами.

Стосовно посилань Відповідача на листи від 17.03.2022р. №52-40/190, 18.03.2022р. №52-40/192, Позивач зазначає, що жодних листів Позивачем не було отримано.

Разом з тим, Позивач зазначає на тому, що на території Дніпропетровської області активні бойові дії не проводились. Відповідач не обґрунтовує та не надає доказів як саме, введений воєнний стан перешкоджав виконати умови договору, оскільки підприємство працювало. Також, звертає увагу на те, що ні Договором та Статутом залізниць не передбачено звільнення від плати за користування вагонами у зв`язку з воєнним станом. Докази, які б підтверджували, що затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи Відповідачем не надаються.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2022р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Орєшкіна Е.В., Березкіна О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2022р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/1781/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2022р. по справі №904/1781/22 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

02.11.2022р. матеріали справи № 904/1781/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2022р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 08.12.2022р. на 12:00 год..

Від представника Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon": ІНФОРМАЦІЯ_1 , № тел. НОМЕР_1 .

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.11.2022р., судове засідання у справі №904/1781/22, призначене на 08.12.2022р. на 12:00 год., вирішено провести з представником Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

07.12.2022р. в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої, у зв`язку з відпусткою члена колегії - судді Березкіної О.В., розгляд справи № 904/1781/22 в судовому засіданні не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022р., у зв`язку з виходом на роботу члена колегії - судді Березкіної О.В., розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 26.01.2023р..

Від представника Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" - Лосєва Дмитра Володимировича, надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon": @gmail.com), № тел. 098-98-100-67.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.12.2022р., судове засідання у справі №904/1781/22, призначене на 26.01.2023р. на 14:30 год., вирішено провести з представником Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

Представник позивача не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні 26.01.2023р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі залізниця, позивач) та Акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - власник колії, Комбінат, відповідач) укладено договір № ПР/М-19-753/НЮдч/2019/у/ТО/1495 від 05.12.2019р., про експлуатацію залізничної під`їзної колії Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Кривий Ріг регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", з подальшими змінами та доповненнями (далі договір) (а.с. 73 - 80 т. 1).

Згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає до станції Кривий Ріг через спарену стрілку № 2/4 в парній горловині станції і яка обслуговується локомотивом власника колії.

Межею під`їзної колії є сигнальний знак "Межа під`їзної колії", який встановлено біля вхідного сигналу "Ч" станції Допоміжна власника колії на відстані 4779 м від стрілки примикання (п. 1 договору).

Згідно з п. 4 договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України.

У п. 5 договору сторони узгодили, що передача (здача) вагонів на під`їзну колію здійснюється: порожніх вагонів під навантаження через інтервал часу 1,5 год.; передача розбірних поїздів, маршрутів завантажених аглорудою та вапняком за повідомленнями.

Повідомлення про подачу вагонів на під`їзду колію передається по телефону прийомоздавальником вантажу та багажу станції Кривий Ріг прийомоздавальнику вантажу та багажу власника колії, не пізніше ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2.

Відповідно до п. 6 договору вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну із приймально-відправних колій № 1-11 станції Допоміжна власника колії.

Здавання вагонів у комерційному та технічному відношенні залізницею власнику колії здійснюється на одній з приймально-відправних колій № 1-11 станції Допоміжна власника колії.

Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

За умовами п. 7 договору кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії, становить не більше 57 вагонів (228 вісей), для вагонів-обкотишовозів не більше 60 вагонів (240 вісей).

Про готовність вагонів до забирання маневровий диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ власника колії повідомляє по прямому телефонному зв`язку маневрового диспетчера станції Кривий Ріг, не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичної здачі вагонів з подальшим письмовим підтвердженням за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.199 № 113, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 (пункт 8 договору).

З під`їзної колії вагони повертаються:

- завантажені маршрути цілими составами, які сформовані згідно з ПТЕ і планом формування поїздів;

- порожні вагони у тій кількості, в якій були передані на під`їзду колію.

Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії, формуються згідно з ПТЕ і доставляються локомотивом власника колії на одну із приймально-відправних колії № 1-11 станції Допоміжна.

Приймально-здавальні операції у технічному та комерційному відношеннях здійснюються на одній з приймально-відправних колій № 1-11 станції Допоміжна (п. 9 договору).

Пунктом 10 договору передбачено, з під`їзної колії вагони здаються:

- навантажені маршрути через інтервал часу 1,5 год.;

- інші вагони за повідомленнями по мірв готовності у кількості, не менше 40 вісей.

Середньодобова переробна спроможність вантажних фронтів по основних масових вантажах:

вивантаження

ст. Концентрат (Агломераційний цех):

Аглоруда (колія № 12) 94 ваг.

Аглоруда (колія № 13) 94 ваг.

Вапняк (колія № 15) 188 ваг.

Коксова дрібниця (колія № 14) 111 ваг.

Вугілля АШ (колія № 14) 111 ваг.

навантаження

ст. Агломерат

Агломерат (колія № 19) 352 ваг.

Концентрат залізорудний (РФЗ-1, колія № 11) 120 ваг.

ст. Концентрат

Концентрат залізорудний (колія № 11) 114 ваг.

Концентрат залізорудний (колія № 10) 114 ваг.

Концентрат залізорудний (колія № 38) 123 ваг.

Концентрат залізорудний (РЗФ-1 колія № 17) 74 ваг.

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (пункт 11 договору).

Для під`їзної колії встановлюється загальний єдиний термін перебування усіх вагонів 25,1 година (пункт 12 договору).

Відповідно до пункту 15 договору власник колії сплачує залізниці плату:

- за подачу, забирання вагонів згідно з табл. 1, табл. 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг (Тарифне керівництво № 1);

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативними документами.

Власник колії відшкодовує залізниці витрати на утримання смуги відведення за 2019 рік у розмірі 21 253,93 грн за рік без ПДВ.

Списання здійснюється з особового рахунку власника колії.

Збори і плата вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України у національній валюті України на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 21.12.2019 до 20.12.2024 включно (пункт 20 договору).

В лютому-березні 2022 року за накладними №№ 42105411, 66284, 42423392, 42430041,42428409,42362475, 42403006, 42428300, 42428417, 42429985, 42423400, 42436683, 42362483, 42454751, 42454702, 42454694, 42454611, 42436766, 42454728, 42454777, 42482489, 42454819, 45716404, 42535393, 42527549, 42527457, 42527515, 66111, 65596, 66203, 66215, 42462580, 42462614, 42436782, 4246598, 45676764, 65864, 65866,07284, 07290, 45998713, 45998622, 45998663, 45998739, 45998648, 42405464, 42385856,42405472,42431239, 42431221, 42455162, 42455139, 42429209, 42429183, 42429159, 42429175, 42429191, 42429225, 42429241, 42429167, 42429217, 42429233, 42429258, 42429266, 42429308, 42429274, 42429290, 42429282, 424729365, 42429316, 42429324, 42429340, 42429357, 42429332, 42429431, 42429423, 42429407, 42429399, 42429415, 42429381, 42429373, 42429472, 42429464, 42429480, 42429498, 42429449, 42429597, 42429514, 42429506, 42429530, 42429571, 42429555, 42429563, 42429522, 42429589, 42429548, 42429605, 42429639, 42429613, 42429621, 42429654, 42429670, 42429704, 42429696, 42429647, 42429688, 42429662, 42429712, 42429720, 42525188, 42525154, 42525170, 42525063, 42525303, 42525329, 42525238, 42525352, 42525337, 42525360, 42525378, 42525006, 42434191, 42434134, 42434159, 42434142, 42434175, 42434209, 42434217, 42434183, 42434126, 42434100, 42434167, 42434118, 42434092, 42434225, 42434282, 42434258, 42434233, 42434274, 42434316, 42434290, 42434324, 42434308, 42434241, 42434266, 42434365, 42434332, 42434399, 42434423,42434407, 42434357, 42434373, 42434449, 42434415, 42434381, 42434431, 42434340, 42434464, 42434480,42434522, 42434456, 42434555, 42434498, 42434530, 42434506, 42434514, 42434548, 42434647, 42434571, 42434563, 42434639, 42434605, 42434613, 42434688, 42434670, 42434621, 42434662, 42434597, 42438531,42239749, 42438481, 42301978, 42347864, 42438515, 41567942, 42298091, 42438507, 42438457, 41567868, 42239970, 41800772, 42438499, 42438473, 42419481, 42298141, 42232843, 34498527, 42239699, 42438556,42438630, 42438580, 42438572, 42438655, 42438598, 42438697, 42438663, 42438614, 42438648, 45880234, 45643079, 45767597, 45767613, 45767670, 45678257, 45766748, 45767712, 45767605, 45696945, 45767704, 42413252, 42241661, 42241687, 42241828, 42241679, 42241653, 42241869, 42241737, 42419556, 42419580,42419630, 42419614, 42419440, 42419408, 42419168, 42419382, 42419234, 42419424, 42419291, 42419374, 42031989, 42136978, 42137026, 42120444, 42040634, 42136960, 42136994, 42120451, 42120493, 42040618, 41918400, 42126268, 42137000, 42120436, 42137042, 42141994, 42173724, 42137034, 42154153, 45465283, 42173690, 42173740, 42173716, 45557865, 45528387, 45528411, 45544863, 45528428, 45559861, 45579299, 455559325, 45550779, 45563822, 45544855, 45579307, 45579323, 45579356, 45579331, 53371555, 45588092,45579349, 45626900, 45579315, 42335711, 42335752, 42335778, 42167171, 42335695, 42335745, 42335737, 42335760, 42335661, 42335786, 42335703, 42335729, 42335836, 42335869, 42335794, 42335844, 42335810, 42335877, 42335885, 42335893, 42335943, 42335927, 42335901, 4335935, 42373365, 42373407, 42373373, 42373423, 42373449, 42373464, 42373456, 42373506, 42373530, 42373472, 42373498, 42373522, 42373654, 42373548, 42373563, 42373597, 42373662, 42373639, 42373696, 42373670, 42409706, 42409714, 396176, 41396085, 42396473, 42396168, 42396077, 42396192, 42396184, 42396515 залізницею були прийняті до перевезення на адресу одержувача АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" порожні власні вагони (далі спірні вагони) (а.с. 151 - 250 т. 1, а.с. 1 - 250 т. 2, а.с. 1 - 38 т. 3). У перевізних документах станцією призначення вказано станцію Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами, спірні вагони були затримані на підставі: наказу № 167 від 25.02.2022 у кількості 51 вагона, що перевозились у поїзді № 2766; наказу № 173 від 25.02.2022 у кількості 53 вагонів, що перевозились у поїзді № 3558; наказу № 176 від 25.02.2022 у кількості 51 вагона, що перевозились у поїзді № 2717; наказу № 185 від 02.03.2022 у кількості 57 вагонів, що перевозились у поїзді №2038, у зв`язку зі скупченням вагонів на станції Кривий Ріг через їх неприйняття одержувачем на свою під`їзну колію (а.с. 51-52 т. 1).

Факти скупчення (затримки) вагонів на коліях станції призначення з вини одержувача у період з 26.02.2022 по 08.03.2022 засвідчені актами загальної форми ГУ-23 №№ 232, 293, 339, 345, 347, 349, 352, 357, 358, 362, 365, 369, 370, 374, 375, 377, 378, 386, 393, 394, 395, 398, 401, 402, 407, 409, 411, 420, 421, 438, 439, підписаними відповідачем без заперечень (а.с. 129-148 т. 1). Час перебування на станції призначення вагонів за цими актами (з 10:30 год. 25.02.2022 по 15:10 год. 15.03.2022) охоплює час затримки вагонів за наказами № 167 від 25.02.2022, № 173 від 25.02.2022, № 176 від 25.02.2022, № 185 від 02.03.2022, що підтверджується актами про затримку форми ГУ-23а № 10 від 25.02.2022 та № 10 від 04.03.2022, №6 від 25.02.2022 та № 8 від 08.03.2022, № 4 від 26.02.2022 та № 4 від 05.03.2022, № 33 від 02.03.2022 та № 34 від 04.03.2022 (т. 1 а.с. 54-55, 59-60, 64-65, 69-70) та актами загальної форми ГУ 23 № 21 від 25.02.2022, № 22 від 04.03.2022, № 12 від 26.02.2022, № 13 від 05.03.2022, № 65 від 04.03.2022, № 61 від 02.03.2022, № 10 від 08.03.2022, №8 від 26.02.2022(а.с. 56-57, 61-62, 66-67, 71-72 т. 1).

Повідомлення про затримку спірних вагонів за наказом № 167 від 25.02.2022 станцією призначення передано представникам Комбінату 25.02.2022 о 20:45 год, тобто не пізніше двох годин після його отримання, як то передбачає абзац 4 пункту 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами. Зазначена обставина підтверджується відповідним повідомленням (а.с.53 т. 1).

Повідомлення про затримку спірних вагонів за наказом № 173 від 25.02.2022 станцією призначення передано представникам Комбінату 25.02.2022 о 23:00 год, тобто не пізніше двох годин після його отримання, як то передбачає абзац 4 пункту 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами. Зазначена обставина підтверджується відповідним повідомленням (а.с.68 т. 1).

Повідомлення про затримку спірних вагонів за наказом № 176 від 25.02.2022 станцією призначення передано представникам Комбінату 26.02.2022 о 02:00 год, тобто не пізніше двох годин після його отримання, як то передбачає абзац 4 пункту 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами. Зазначена обставина підтверджується відповідним повідомленням (а.с.58 т. 1).

Повідомлення про затримку спірних вагонів за наказом № 185 від 02.03.2022 станцією призначення передано представникам Комбінату 02.03.2022 о 16:00 год, тобто не пізніше двох годин після його отримання, як то передбачає абзац 4 пункту 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами. Зазначена обставина підтверджується відповідним повідомленням (а.с.63 т. 1).

По прибутті цих вагонів на станцію призначення позивач своєчасно (відповідно до пункту 2 Правил видачі вантажів, пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами) повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 (а.с. 88 - 128 т. 1). Але вагони, що прибули на адресу АТ "ПівдГЗК", своєчасно не забирались ним на під`їзну колію, про що були складені акти загальної форми ГУ-23 № 402 від 09.03.2022, №№ 407, 409, 410, 411 від 10.03.2022, №№ 420, 425, 426 від 12.03.2022, №№ 427, 428, 433, 434, 435 від 14.03.2022, №№ 448, 452, 453 від 18.03.2022, № 455 від 19.03.2022, які підписані представниками станції та відповідача (а.с. 129, 140 - 143,145 - 150 т. 1).

За час затримки вагонів з вини вантажовласника позивачем нараховано плату за користування спірними вагонами за відомостями плати форми ГУ-46 №№ 12039135, 12039136, 14039138, 14039140, 14039141, 15039143, 15039144, 16039147, 16039148, 17039152, 19039156, 19039157, 20039162, 24039170, 15039143, 17039152, 24039170 на суму 1380718,08 грн (а.с. 23 - 42 т. 1) та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками форми ФДУ-92 №№10039019, 10039020, 28039047, 29039050, 14039024, 14039026, 14039028, 22039042 на суму 39801,48 грн (а.с.43 - 50 т. 1).

Відомості плати за користування вагонами форми ГУ- 46 та накопичувальні картки форми ФДУ-92 були підписані відповідачем із запереченнями з посиланням щодо відсутності його вини у затримці спірних вагонів з незалежних від нього причин, а саме внаслідок воєнних дій.

Відповідач плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу не сплатив, що й стало причиною спору.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Позивача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Предметом спору є вимога АТ "Укрзалізниця", про стягнення з ПрАТ "Південний ГЗК" плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. Підставою визначено затримку вагонів з вини Відповідача, у зв`язку з чим йому нараховано плату за їх користування та збір за зберігання вантажу за час затримки.

Предметом апеляційного перегляду є вирішення питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача плати за користування вагонами у розмірі 1 380 718,08 грн. та збору за зберігання вантажу, у розмірі 39 801,48 грн..

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що доказів, які б підтверджували відсутність вини відповідача у затримці спірних вагонів останнім не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з таких мотивів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту та відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами (статутами) та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 8 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 затверджено Статут залізниць України, положення якого згідно з пунктом 2 Статуту визначають обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Пунктом 3 Статуту залізниць передбачено, що його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Статтею 71 Статуту залізниць визначено взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 05.12.2019р. між сторонами укладено Договір № ПР/М-19-753/НЮдч/2019/у/ТО/1495, про експлуатацію залізничної під`їзної колії Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Кривий Ріг регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", з подальшими змінами та доповненнями (далі договір) (а.с. 73 - 80 т. 1).

Згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає до станції Кривий Ріг через спарену стрілку № 2/4 в парній горловині станції і яка обслуговується локомотивом власника колії.

Відповідно до п. 1 договору, межею під`їзної колії є сигнальний знак "Межа під`їзної колії", який встановлено біля вхідного сигналу "Ч" станції Допоміжна власника колії на відстані 4779 м від стрілки примикання.

Згідно з п. 4 договору, рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України.

Відповідно до п. 5 договору, передача (здача) вагонів на під`їзну колію здійснюється: порожніх вагонів під навантаження через інтервал часу 1,5 год.; передача розбірних поїздів, маршрутів завантажених аглорудою та вапняком за повідомленнями.

Повідомлення про подачу вагонів на під`їзду колію передається по телефону прийомоздавальником вантажу та багажу станції Кривий Ріг прийомоздавальнику вантажу та багажу власника колії, не пізніше ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2.

Відповідно до п. 6 договору, вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну із приймально-відправних колій № 1-11 станції Допоміжна власника колії.

Здавання вагонів у комерційному та технічному відношенні залізницею власнику колії здійснюється на одній з приймально-відправних колій № 1-11 станції Допоміжна власника колії.

Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Відповідно до п. 7 договору, кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії, становить не більше 57 вагонів (228 вісей), для вагонів-обкотишовозів не більше 60 вагонів (240 вісей).

Згідно п. 8 договору, про готовність вагонів до забирання маневровий диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ власника колії повідомляє по прямому телефонному зв`язку маневрового диспетчера станції Кривий Ріг, не пізніше, ніж за 2,0 години до фактичної здачі вагонів з подальшим письмовим підтвердженням за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.199 № 113, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458.

З під`їзної колії вагони повертаються: завантажені маршрути цілими составами, які сформовані згідно з ПТЕ і планом формування поїздів;порожні вагони у тій кількості, в якій були передані на під`їзду колію.

Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії, формуються згідно з ПТЕ і доставляються локомотивом власника колії на одну із приймально-відправних колії № 1-11 станції Допоміжна.

Приймально-здавальні операції у технічному та комерційному відношеннях здійснюються на одній з приймально-відправних колій № 1-11 станції Допоміжна (п. 9 договору).

Умовами п. 10 договору передбачено, з під`їзної колії вагони здаються: навантажені маршрути через інтервал часу 1,5 год.; інші вагони за повідомленнями по мірв готовності у кількості, не менше 40 вісей.

Середньодобова переробна спроможність вантажних фронтів по основних масових вантажах:

вивантаження

ст. Концентрат (Агломераційний цех):

Аглоруда (колія № 12) 94 ваг.

Аглоруда (колія № 13) 94 ваг.

Вапняк (колія № 15) 188 ваг.

Коксова дрібниця (колія № 14) 111 ваг.

Вугілля АШ (колія № 14) 111 ваг.

навантаження

ст. Агломерат

Агломерат (колія № 19) 352 ваг.

Концентрат залізорудний (РФЗ-1, колія № 11) 120 ваг.

ст. Концентрат

Концентрат залізорудний (колія № 11) 114 ваг.

Концентрат залізорудний (колія № 10) 114 ваг.

Концентрат залізорудний (колія № 38) 123 ваг.

Концентрат залізорудний (РЗФ-1 колія № 17) 74 ваг.

Відповідно до п. 11 договору, час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Для під`їзної колії встановлюється загальний єдиний термін перебування усіх вагонів 25,1 година (п. 12 договору).

Відповідно до п.15 договору, власник колії сплачує залізниці плату: за подачу, забирання вагонів згідно з табл. 1, табл. 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язаних з ними послуг (Тарифне керівництво № 1); за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами; за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів; інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативними документами.

Власник колії відшкодовує залізниці витрати на утримання смуги відведення за 2019 рік, в розмірі 21 253 грн. 93 коп. за рік, без ПДВ. Списання здійснюється з особового рахунку власника колії. За наступний рік стягується одноразово у першій декаді січня. Про зміну розміру витрат на утримання смуги відведення залізниця письмово повідомляє власника колії із вказанням суми витрат, дати введення її в дію та проводить розрахунок. Збори і плата вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

Отже, умовами договору встановлено, що власник колії сплачує АТ "Укрзалізниця" плату за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, що сплачується незалежно від місця затримки ( на станції призначення та на підходах до неї ) - згідно з Правилами зберігання вантажів.

Пунктом 16 договору передбачено, що власник колії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до ст. 124 Статуту залізниць України, розділу IV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами. Вагони з під`їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно з ст. 35 Статуту залізниць України.

В п. 20 договору сторони погодили, що договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 21.12.2019р. до 20.12.2024р., включно.

Доказів припинення, визнання недійсним або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Відповідно до підп. 8 п. 6 р. 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою перевізної плати, мають статус "вантажу", який залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати його одержувачу, зазначеному в накладній.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 р. у справі № 904/7360/17, від 08.10.2018р. у справі № 904/8012/17.

Приписами ст. 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна є одночасно договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

Права, обов`язки і відповідальність залізниць та підприємств, які користуються залізничним транспортом, а також організація та основні умови перевезення вантажів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до положень ст. ст. 46, 47 Статуту залізниць України, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Пунктом 4 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту від 21.11.2000р. № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. за № 864/5085 (далі - Правила) встановлено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Як зазначалося раніше, в лютому-березні 2022 року, за залізничними накладними №№ 42105411, 66284, 42423392, 42430041,42428409,42362475, 42403006, 42428300, 42428417, 42429985, 42423400, 42436683, 42362483, 42454751, 42454702, 42454694, 42454611, 42436766, 42454728, 42454777, 42482489, 42454819, 45716404, 42535393, 42527549, 42527457, 42527515, 66111, 65596, 66203, 66215, 42462580, 42462614, 42436782, 4246598, 45676764, 65864, 65866,07284, 07290, 45998713, 45998622, 45998663, 45998739, 45998648, 42405464, 42385856,42405472,42431239, 42431221, 42455162, 42455139, 42429209, 42429183, 42429159, 42429175, 42429191, 42429225, 42429241, 42429167, 42429217, 42429233, 42429258, 42429266, 42429308, 42429274, 42429290, 42429282, 424729365, 42429316, 42429324, 42429340, 42429357, 42429332, 42429431, 42429423, 42429407, 42429399, 42429415, 42429381, 42429373, 42429472, 42429464, 42429480, 42429498, 42429449, 42429597, 42429514, 42429506, 42429530, 42429571, 42429555, 42429563, 42429522, 42429589, 42429548, 42429605, 42429639, 42429613, 42429621, 42429654, 42429670, 42429704, 42429696, 42429647, 42429688, 42429662, 42429712, 42429720, 42525188, 42525154, 42525170, 42525063, 42525303, 42525329, 42525238, 42525352, 42525337, 42525360, 42525378, 42525006, 42434191, 42434134, 42434159, 42434142, 42434175, 42434209, 42434217, 42434183, 42434126, 42434100, 42434167, 42434118, 42434092, 42434225, 42434282, 42434258, 42434233, 42434274, 42434316, 42434290, 42434324, 42434308, 42434241, 42434266, 42434365, 42434332, 42434399, 42434423,42434407, 42434357, 42434373, 42434449, 42434415, 42434381, 42434431, 42434340, 42434464, 42434480,42434522, 42434456, 42434555, 42434498, 42434530, 42434506, 42434514, 42434548, 42434647, 42434571, 42434563, 42434639, 42434605, 42434613, 42434688, 42434670, 42434621, 42434662, 42434597, 42438531,42239749, 42438481, 42301978, 42347864, 42438515, 41567942, 42298091, 42438507, 42438457, 41567868, 42239970, 41800772, 42438499, 42438473, 42419481, 42298141, 42232843, 34498527, 42239699, 42438556,42438630, 42438580, 42438572, 42438655, 42438598, 42438697, 42438663, 42438614, 42438648, 45880234, 45643079, 45767597, 45767613, 45767670, 45678257, 45766748, 45767712, 45767605, 45696945, 45767704, 42413252, 42241661, 42241687, 42241828, 42241679, 42241653, 42241869, 42241737, 42419556, 42419580,42419630, 42419614, 42419440, 42419408, 42419168, 42419382, 42419234, 42419424, 42419291, 42419374, 42031989, 42136978, 42137026, 42120444, 42040634, 42136960, 42136994, 42120451, 42120493, 42040618, 41918400, 42126268, 42137000, 42120436, 42137042, 42141994, 42173724, 42137034, 42154153, 45465283, 42173690, 42173740, 42173716, 45557865, 45528387, 45528411, 45544863, 45528428, 45559861, 45579299, 455559325, 45550779, 45563822, 45544855, 45579307, 45579323, 45579356, 45579331, 53371555, 45588092,45579349, 45626900, 45579315, 42335711, 42335752, 42335778, 42167171, 42335695, 42335745, 42335737, 42335760, 42335661, 42335786, 42335703, 42335729, 42335836, 42335869, 42335794, 42335844, 42335810, 42335877, 42335885, 42335893, 42335943, 42335927, 42335901, 4335935, 42373365, 42373407, 42373373, 42373423, 42373449, 42373464, 42373456, 42373506, 42373530, 42373472, 42373498, 42373522, 42373654, 42373548, 42373563, 42373597, 42373662, 42373639, 42373696, 42373670, 42409706, 42409714, 396176, 41396085, 42396473, 42396168, 42396077, 42396192, 42396184, 42396515 залізницею були прийняті до перевезення на адресу одержувача АТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" порожні власні вагони (далі спірні вагони) (а.с. 151 - 250 т. 1, а.с. 1 - 250 т. 2, а.с. 1 - 38 т. 3). У перевізних документах станцією призначення вказано станцію Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

На шляху прямування, відповідно до вимог п.п. 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами, спірні вагони були затримані на підставі: наказу № 167 від 25.02.2022р., у кількості 51 вагона, що перевозились у поїзді № 2766; наказу № 173 від 25.02.2022р., у кількості 53 вагонів, що перевозились у поїзді № 3558; наказу № 176 від 25.02.2022р., у кількості 51 вагона, що перевозились у поїзді № 2717; наказу № 185 від 02.03.2022р., у кількості 57 вагонів, що перевозились у поїзді №2038, у зв`язку зі скупченням вагонів на станції Кривий Ріг через їх неприйняття одержувачем на свою під`їзну колію (а.с. 51-52 т. 1).

Матеріали справи свідчать, що факти скупчення (затримки) вагонів на коліях станції призначення з вини одержувача, у період з 26.02.2022р. по 08.03.2022р., засвідчені актами загальної форми ГУ-23 №№ 232, 293, 339, 345, 347, 349, 352, 357, 358, 362, 365, 369, 370, 374, 375, 377, 378, 386, 393, 394, 395, 398, 401, 402, 407, 409, 411, 420, 421, 438, 439, підписаними відповідачем без заперечень (а.с. 129-148 т. 1). Час перебування на станції призначення вагонів за цими актами (з 10:30 год. 25.02.2022р. по 15:10 год. 15.03.2022р.) охоплює час затримки вагонів за наказами № 167 від 25.02.2022р., № 173 від 25.02.2022р., № 176 від 25.02.2022р., № 185 від 02.03.2022р., що підтверджується актами про затримку форми ГУ-23а № 10 від 25.02.2022р. та № 10 від 04.03.2022р., №6 від 25.02.2022р. та № 8 від 08.03.2022р., № 4 від 26.02.2022р. та № 4 від 05.03.2022р., № 33 від 02.03.2022р. та № 34 від 04.03.2022р. (т. 1 а.с. 54-55, 59-60, 64-65, 69-70) та актами загальної форми ГУ 23 № 21 від 25.02.2022р., № 22 від 04.03.2022р., № 12 від 26.02.2022р., № 13 від 05.03.2022р., № 65 від 04.03.2022р., № 61 від 02.03.2022р., № 10 від 08.03.2022р., №8 від 26.02.2022р.(а.с. 56-57, 61-62, 66-67, 71-72 т. 1).

По факту прибуття вагонів на станцію призначення позивач своєчасно (відповідно до п. 5 договору, п. 2 Правил видачі вантажів, п. 4 Правил користування вагонами і контейнерами) повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 (а.с. 88 - 128 т. 1).

Повідомлення про затримку спірних вагонів за наказом № 167 від 25.02.2022р. станцією призначення передано представникам Комбінату 25.02.2022р. о 20:45 год, тобто не пізніше двох годин після його отримання, як то передбачає абз. 4 п. 10 р. ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами. Зазначена обставина підтверджується відповідним повідомленням (а.с.53 т. 1).

Повідомлення про затримку спірних вагонів за наказом № 173 від 25.02.2022 станцією призначення передано представникам Комбінату 25.02.2022 о 23:00 год, тобто не пізніше двох годин після його отримання, як то передбачає абзац 4 пункту 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами. Зазначена обставина підтверджується відповідним повідомленням (а.с.68 т. 1).

Повідомлення про затримку спірних вагонів за наказом № 176 від 25.02.2022 станцією призначення передано представникам Комбінату 26.02.2022 о 02:00 год, тобто не пізніше двох годин після його отримання, як то передбачає абзац 4 пункту 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами. Зазначена обставина підтверджується відповідним повідомленням (а.с.58 т. 1).

Повідомлення про затримку спірних вагонів за наказом № 185 від 02.03.2022 станцією призначення передано представникам Комбінату 02.03.2022 о 16:00 год, тобто не пізніше двох годин після його отримання, як то передбачає абзац 4 пункту 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами. Зазначена обставина підтверджується відповідним повідомленням (а.с.63 т. 1).

За твердженням Позивача, вагони, що прибули на адресу АТ "Південний ГЗК", своєчасно не забирались ним на під`їзну колію, про що були складені акти загальної форми ГУ-23 № 402 від 09.03.2022р., №№ 407, 409, 410, 411 від 10.03.2022р., №№ 420, 425, 426 від 12.03.2022р., №№ 427, 428, 433, 434, 435 від 14.03.2022р., №№ 448, 452, 453 від 18.03.2022р., № 455 від 19.03.2022р., які підписані представниками станції та відповідача (а.с. 129, 140 - 143,145 - 150 т. 1).

Колегія суддів вважає, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на підходах до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником (відповідачем) і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.

Акти загальної форми на віднесення відповідальності вантажовласника охоплюють період дії наказу та підписані відповідачем без заперечень.

Відомості плати за користування вагонами форми ГУ- 46 та накопичувальні картки форми ФДУ-92 були підписані відповідачем із запереченнями з посиланням щодо відсутності його вини у затримці спірних вагонів з незалежних від нього причин, а саме внаслідок воєнних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.119 Статуту залізниць України, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Правилами користування вагонами та контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, встановлено порядок і умови обліку і нарахування плати за користування вагонами, а саме:

- п.3: "Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами ф.ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами ф.ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку ф.ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23... ";

- п.4: "Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами";

- п.6: "Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника";

- п.8: "У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери";

- п.9: "Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ";

- п.10: "Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акту про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом...) ";

- п.12: "Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. При цьому, час до 30 хвилин не враховується, а час 30 хвилин і більше враховується як повна година".

Враховуючи наведені положення п. 46 Статуту залізниць України, терміни "безоплатного зберігання вантажів у вагонах, що надійшли на адресу одержувача, на коліях залізниці" та "безоплатного користування місцем загального користування на залізниці" охоплюються періодом у часі з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача.

Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Мінтранспорту України від 21.11.2000р. № 644 визначено порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку із цим відповідного збору.

Термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача. Якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені п. 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу (п. п. 4, 5 Правил зберігання вантажів, затвердженими наказом Мінтранспорту України від 21.11.2000р. № 644).

Згідно з п. 5 вказаних Правил, якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені ст. 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) сплачується після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом, визначеним у Тарифному керівництві № 1, затвердженому наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009р. №317.

Зважаючи на наведене, апеляційний господарський суд зазначає, що обов`язок щодо сплати збору за зберігання вантажів покладається на одержувача (вантажоодержувача, вантажовласника) у разі, якщо ним було допущено прострочення у вивезенні вантажу з місця загального користування в межах терміну безоплатного користування (п. 5 Правил зберігання вантажів), та у разі затримки залізницею вантажів у вагонах з вини одержувача незалежно від місця затримки зі спливом терміну безоплатного зберігання (п. 8 Правил зберігання вантажів).

При цьому, нарахування одержувачу збору за зберігання вантажу у вагонах незалежно від місця їх затримки за весь період затримки понад термін безоплатного користування здійснюється залізницею за регульованим тарифом за фактом затримки вагонів, що слідують за адресою одержувача, якщо така затримка сталася з вини одержувача.

Водночас, загальні норми п. 46 Статуту залізниць України та п. 8 Правил зберігання вантажів, що передбачають право залізниці на нарахування одержувачу збору за зберігання вантажу за регульованим тарифом, застосовуються незалежно від місця затримки вантажу, за умов доведення вини одержувача у такій затримці.

За час затримки вагонів з вини вантажовласника позивачем нараховано плату за користування спірними вагонами за відомостями плати форми ГУ-46 №№ 12039135, 12039136, 14039138, 14039140, 14039141, 15039143, 15039144, 16039147, 16039148, 17039152, 19039156, 19039157, 20039162, 24039170, 15039143, 17039152, 24039170, на суму 1380718,08 грн. (а.с. 23 - 42 т. 1) та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками форми ФДУ-92 №№10039019, 10039020, 28039047, 29039050, 14039024, 14039026, 14039028, 22039042, на суму 39 801,48 грн. (а.с.43 - 50 т. 1).

Дослідивши розрахунок плати за користування вагонами, здійснений позивачем та доданий до позовної заяви, колегія суддів апеляційної інстанції вважає його арифметично правильним та обґрунтованим, а тому погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

Доводи Скаржника колегія суддів відхиляє, як безпідставні та необгрунтовані, з огляду на наступне.

Так, згідно з ч. 2 ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частиною 3 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ч. 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказами вини Відповідача у затримці вагонів на підходах до станції призначення та правомірності дій залізниці щодо надання наказів є: акти загальної форми ГУ-23, акти про затримку вагонів ф. ГУ-23а, повідомлення про затримку вагонів, накази на затримку вагонів, відомості плати за користування вагонами ф. ГУ-46, та накладні, оформлені працівниками залізниці у відповідності з вимогами діючих нормативно-правових документів: п. п. 4, 6, 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами, ст. ст. 119, 125 Статуту залізниць України, Договору сторін.

Відповідно до ст. 121 Статуту залізниці України, вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача;

в) у інших випадках, передбачених Правилами.

Згідно з п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами, вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Скаржник не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності своєї вини в затримці вагонів на станції та викладених у відомостях форми ГУ-46 зауважень, які не підпадають під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п. 16 Правила користування вагонами і контейнерами.

Натомість, його вина у затримці вагонів підтверджується наступним.

За змістом п.п. 5, 6 договору, передача (здача) порожніх вагонів під навантаження на під`їзну колію здійснюється через інтервал часу 1,5 год. Повідомлення про подачу вагонів на під`їзну колію передаються по телефону прийомоздавальником вантажу та багажу станції Кривий Ріг прийомоздавальнику вантажу та багажу власника колії не пізніше ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження та вивантаження форми ГУ-2.

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій № 1-11 станції Допоміжна власника колії.

Здавання вагонів у комерційному та технічному відношенні залізницею власнику колії здійснюється на одній з приймально-здавальних колій № 1-11 станції Допоміжна власника колії. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Відповідно до п. 8 вказаного договору, про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ власника колії повідомляє по прямому телефонному зв`язку маневрового диспетчера станції Кривий Ріг, не пізніше, ніж за 2 години до фактичної здачі вагонів з подальшим письмовим підтвердженням за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами.

Жодних доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв`язком відповідно до умов договору чи іншим чином щодо готовності забрати на свою під`їзну колію вагони зі станції призначення відповідач суду не надав.

В обґрунтування правової позиції щодо готовності забрати вагони зі станції призначення на свої під`їзні колії відповідач до відзиву на позовну заяву додав довідки щодо зайнятості колій на станції Допоміжна, з яких вбачається, що на момент видачі наказів про затримку вагонів були в наявності вільні колії.

Разом з тим, навіть за умов наявності вільних під`їзних колій на станції Допоміжна, за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, не можна погодитися з відсутністю його вини у їх скупченні, а навпаки - це є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під`їзних колій.

Таким чином, викладеним спростовується готовність відповідача прийняти спірні вагони на свою під`їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Суд першої інстанції вірно зазначив на тому, що зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно з Технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку АТ "Укрзалізниця" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.

При цьому, вантажоодержувач повинен був надати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під"їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під`їзну колію, що скаржником зроблено не було.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 04.11.2019р. у справі № 904/5461/18.

Підпунктом 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язків України № 507 від 31.08.2005, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

Отже, доводи відповідача про наявну можливість позивачу доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій носять суб`єктивний характер.

Водночас, безспірною є і та обставина, що наявність тимчасово вільних колій на станції це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів (вагонів), які прибули на його адресу, є порушенням вимог п. 33 Правил видачі вантажів та статей 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведена відсутність своєї вини у скупченні вагонів на станції призначення. Крім того, місцевий господарський суд доречно вказав на те, що плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов`язанні.

Отже, відповідач не спростував доводів позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення ст. 121 Статуту та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Доводи Скаржника про те, що затримка спірних вагонів сталася внаслідок воєнних дій, колегія суддів також відхиляє, як необгрунтовані і безпідставні, оскільки на території Дніпропетровської області активні бойові дії не проводились. Разом з тим, ні Договором ні Статутом залізниць не передбачено звільнення від плати за користування вагонами у зв`язку з воєнним станом. Доказів, які б підтверджували, що затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи Скаржником також не надано.

Листи від 17.03.2022р. №52-40/190, 18.03.2022р. №52-40/192., на які посилається Скаржник, колегія суддів до уваги не приймає, як такі, що не мають доказової сили, оскільки доказів їх вручення або направлення адресату Скаржником не надано.

Таким чином, Скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги відхиляються колегією суддів як такі, що не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції і не можуть бути самі по собі підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас, колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За змістом ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2022р. у справі № 904/1781/22 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.01.2023 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Березкіна