ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.01.2023 р. Справа № 914/2619/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З.,

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Кириченко О. М. про відвід судді Козак І.Б. за вх. № 1395/23 від 19.01.2023 р.

у справі за позовом: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз", м.Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кириченко Олександра Миколайовича , м.Новомосковськ Дніпропетровської області

про: стягнення заборгованості 3 674,99 грн.

Без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" подано позов до Фізичної особи-підприємця Кириченко Олександра Миколайовича про стягнення 3 674,99 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 24.10.2022 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 15.11.2022 р.

15.11.2022 р. судове засідання не відбулося через тривалу повітряну тривогу цього дня, що тривала з 14:44 до 18:20 год.

Ухвалою суду від 15.11.2022 підготовче судове засідання відкладено на 13.12.2022 р.

Ухвалою суду від 13.12.2022 продовжено строк підготовчого провадження з ініціативи суду та відкладено підготовче судове засідання на 24.01.2023 р.

19.01.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив по справі №914/2619/22 (доповнення) та заява з процесуальних питань про відвід судді Козак І.Б. за вх. № 1395/23 .

Відповідно до ч. 8 ст. 39 ГПК України, суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.01.2023 р. (суддя Козак І.Б.) визнано відвід судді Козак І.Б. необґрунтованим. Вирішено заяву Фізичної особи-підприємця Кириченка Олександра Миколайовича про відвід судді Козак І.Б. від розгляду справи № 914/2619/22 передати для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2023 р., заява Фізичної особи-підприємця Кириченко О. М. про відвід судді Козак І.Б., розподілена судді Долінській О.З.

У заяві про відвід судді Козак І.Б. за вх. № 1395/23 від 19.01.2023 р., ФОП Кириченко О.М зазначає, зокрема, про те, що при поданні позову АТ "Львівгаз" не подало докази сплати судового збору, а долучило такі докази сплати після відкриття провадження у справі; до позовної заяви не подано доказів надіслання позовної заяви з додатками відповідачу; представником позивача не долучено до позову довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження підписанта позову, копія довіреності, на думку заявника, є неналежним письмовим доказом.

Наведені аргументи викликають сумніви відповідача в неупередженості головуючого судді Козак І.Б. Розгляд заяви про відвід судді, ФОП Кириченко О.М. просив проводити без його участі.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Кириченко О. М. про відвід судді Козак І.Б. за вх. № 1395/23 від 19.01.2023 р., дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.3 ст.39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За приписами частин 7, 8, 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин 2, 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 11 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Право подавати заяву про відвід судді, є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи відповідним складом суду.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) зазначено, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

Тобто, заявлений учасником справи відвід судді від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин чи особистості судді, визначеного у встановленому законодавством порядку для розгляду конкретної справи, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі.

Одночасно, статтею 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За приписами частин 1 - 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стосовно підстав для відводу судді, які наведені у заяві ФОП Кириченко О. М. про відвід судді Козак І.Б. за вх. № 1395/23 від 19.01.2023 р., суд зазначає наступне.

Щодо доказів сплати судового збору, то дійсно під час відкриття провадження у справі №914/2619/22 суд не встановив відсутність платіжного доручення про сплату судового збору позивачем та призначив підготовче судове засідання на 15.11.2022 року. Одночасно суд звертає увагу відповідача на те, що частиною 11 ст.176 ГПК України унормовано, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162,164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`ять днів з дня вручення позивачу ухвали.

15.11.2022 судове засідання не відбулося з об`єктивних причин через тривалу повітряну тривогу по всій території України та було відкладено на 13.12.2022 року.

02.12.2022 на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання позивача (вх.№24822/22) про долучення до матеріалів справи копії платіжного доручення №21154 від 21.11.2022 про сплату судового збору в розмірі 2481,00 грн, призначення платежу "судовий збір за позовом АТ "Львівгаз" до ФОП Кириченко О.М. , Господарський суд Львівської обл". Клопотання підписано сертифікованим електронним цифровим підписом адвоката Олійник О.О.

Виписка про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України міститься в матеріалах справи.

Оскільки позивачем самостійно усунуто допущений недолік при подачі позовної заяви та подано докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, у суду були відсутні підстави для постановлення ухвали про залишення цього позову без руху.

Стосовно посилання відповідача на те, що до позовної заяви не подано доказів надіслання позовної заяви з додатками відповідачу, то до матеріалів позовної заяви АТ "Львівгаз" долучено докази надіслання відповідачу позову з додатками, а саме: опис вкладення у цінний лист з описом на ім`я Фізична особа-підприємець Кириченко Олександр Миколайович , зазначено адресу: АДРЕСА_1 . Долучено оригінал фіскального чеку АТ "Укрпошта від 13.10.2022 та накладну №627 про надіслання ФОП Кириченку О.М. поштового відправлення на адресу: АДРЕСА_1 (дійсно у накладній не зазначено квартири АДРЕСА_1 , у якій як зазначив заявник, проживає ФОП Кириченко О.М. ).

Для перевірки вказаного твердження, як вбачається з матеріалів справи, суд самостійно здійснив витяг з поштового відправлення №627 про надіслання ФОП Кириченку О.М. позову з додатками на сайті АТ "Укрпошта" у розділі "трекінг відправлень" та встановив, таким чином, що поштове відправлення під номером №627 було вручено відправнику 15.11.2022, що підтверджується відповідною інформацією, долученою судом до матеріалів справи.

Додатково береться до уваги і факт надіслання Господарським судом Львівської області 06.12.2022 позову з додатками особисто ФОП Кириченку О.М на електронну пошту за його заявою.

Стосовно твердження відповідача про те, що представником позивача не долучено до позову довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження підписанта позову (копія довіреності, на думку заявника, є неналежним письмовим доказом), суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Позовну заяву у справі №914/2619/22 підписано представником АТ "Львівгаз" згідно довіреності адвокатом О.Олійник. Суд звертає увагу, що на підтвердження повноважень представника позивача О.Олійник на підписання позовної заяви від імені позивача, в якості додатку № 23, 24 до позовної заяви додано копію довіреності від 06.06.2022, зареєстровану за № 007.1Др-127-0622, належно завірену адвокатом О.Олійник із зазначенням дати, підпису, прізвища особи та напису "згідно з оригіналом" відповідно до порядку, визначеного Національним стандартом України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163:2020". Також до позову долучено копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ТР №000463, виданого адвокату О.О.Олійник 25.06.2021. Наявність у номері та даті довіреності трьох цифр 6 не видалася суду дивною та на автентичність довіреності уповноваженого представник жодним чином не впливає.

Підсумовуючи наведене, варто зазначити, що позивачем допущено недолік при поданні цього позову, однак після відкриття провадження у цій справі був усунутий позивачем - АТ "Львівгаз" самостійно. Тому в суду були відсутні підстави для залишення цього позову без руху з наведених відповідачем підстав.

Суд звертає увагу, що Конституційним судом України в рішенні від 23.05.2001 року № 6-рп/2001 зазначено, що судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Суд відзначає, що прийняті судом процесуальні рішення, не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, оскільки у випадку незгоди з процесуальними діями (судовими рішеннями) суду, для учасників справи передбачено спеціальний порядок їх оскарження - шляхом подання апеляційної скарги на судові рішення, прийняті за наслідками розгляду спору, в тому числі шляхом включення заперечень на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду.

Натомість, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність зазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

При цьому, відповідачем в порушення приписів ст. 74 ГПК України не надано жодного доказу на підтвердження, викладених в заяві обставин щодо упередженості чи необ`єктивності судді Козак І.Б. у розгляді справи № 914/2619/22. Наведені у заяві ФОП Кириченка О. М. за вх. № 1395/23 від 19.01.2023 р. обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 35 ГПК України, для відводу судді Козак І.Б.

Доводи про упередженість судді Козак І.Б. суд відхиляє з тих мотивів, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ (аналогічний правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.02.2022 у cправі № 916/442/21).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію, окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Суду у справі "Газета "Україна-Центр" проти України" (заява 16695/04) від 15.07.2010).

У рішенні від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Оскільки, будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Козак І.Б. в результаті розгляду справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, заявником подано не було, то презумпція особистої неупередженості судді у даній справі не є спростованою та продовжує діяти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути вмотивований та обґрунтований, це зокрема, означає, що відвід повинен бути підтвердженим фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах. Наданий же до суду відвід ґрунтується виключно на суб`єктивній правовій позиції учасника справи, в даному випадку позивача, оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді, в розумінні ст.35 ГПК України.

Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому, результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до сторін у справі, оскільки наявність чи відсутність підстав у відводі судді не може ставитися в залежність до результату застосування норм чинного законодавства. При цьому, втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддю у будь-який спосіб забороняється законом. У разі ж незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, як вже зазначено вище, сторона по справі чи інший учасник справи не позбавлена можливості оскаржити постановлене рішення чи ухвалу у порядку і строки визначені чинним процесуальним Законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, з метою вирішення, чи може суд вважатися "незалежним" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, необхідно звернути увагу, inter alia (серед іншого), на наявність гарантій від зовнішнього тиску та на питання, чи проявляє він ознаки незалежності.

Стосовно вимоги "безсторонності" у розумінні цього положення мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу (рішення Суду у справі Фельдман проти України, no. 76556/01 та 38779/04, від 08.04.2010).

У зв`язку із наведеним вище, посилання відповідача на упередженість та заінтересованість судді у результаті розгляду даної справи, суд розцінює, як припущення.

Відтак, доводи заявника не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають вищенаведеним нормам чинного в Україні законодавства та висновкам Європейського Суду з прав людини, щодо застосування таких норм права. Натомість, твердження відповідача про наявність підстав для відводу, не знаходять свого підтвердження у матеріалах справи № 914/2619/22, а відтак, не приймаються до уваги судом.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Кириченко О. М. про відвід судді Козак І.Б. за вх. № 1395/23 від 19.01.2023 р. від розгляду справи № 914/2619/22 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 32, 35, 38-39, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Кириченко О. М. про відвід судді Козак І.Б. за вх. № 1395/23 від 19.01.2023 р. у справі № 914/2619/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (статті 235, 255 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Долінська О.З.