ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2023 р. Справа№ 911/2008/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Овчинніковій Я.Д.,

за участю представників:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" - Войтович Л.В.,

від Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області - Черевко М.,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2022 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №911/2008/22 (суддя Подоляк Ю.В.) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання права власності на незавершене будівництво, особи, які можуть отримати статус учасника справи Гостомельська селищна військова адміністрація Бучанського району Київської області в якості відповідача та Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" (далі - заявник, товариство) з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про визнання права власності на незавершене будівництво, незавершений будівництвом 85-квартирний житловий будинок загальною площею 5436,06 кв.м, готовністю 36%, площа забудови 1272,6 кв.м, загальна площа квартир 4521,32 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Б. Хмельницького, 2-г, що розташоване на земельній ділянці площею 3,6632 га, кадастровий номер :01:049:6167, вказавши осіб, які можуть отримати статус учасника справи - Гостомельську селищну військову адміністрацію Бучанського району Київської області в якості відповідача та Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в якій заявник просив суд:

заборонити Гостомельській селищній військовій адміністрації Бучанського району Київської області (код за , адреса: вул. Свято-Покровська, буд. 125, смт. Гостомель, Бучанський р-н, Київська обл., 08290), Товариству з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" (, адреса реєстрації: вул. Романа Кармена, буд. 21, м. Одеса, 65058) та будь-яким іншим підприємствам, установам, організаціям, фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які дії щодо руйнування незавершеного будівництва, незавершеного будівництвом 85-квартирного житлового будинку загальною площею 5436,06 кв.м., готовністю 36 %, площа забудови 1272,6 кв.м., загальна площа квартир 4521,32 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Бучанський р-н., смт. Гостомель, вулиця Богдана Хмельницького будинок 2-Г на земельній ділянці площею 3,6632 кадастровий номер :01:049:6167, трансформаторної підстанції (площа забудови - 76,4 кв. м., загальна площа - 60,6 кв. м., загальний будівельний об`єм - 241,4 куб. м.), та здійснювати будь-які дії щодо організації та проведення будь-яких будівельних робіт, розміщення будівельних матеріалів, розміщення МАФів та здійснення земельних робіт на земельній ділянці площею 3,6632 га, кадастровий номер :01:049:6167, яка знаходиться за адресою: вул. Б. Хмельницького, 2-Г та 2-Д, смт. Гостомель, Бучанський р-н., Київська обл., до розгляду даної справи по суті.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що Гостомельська селищна військова адміністрація Бучанського району Київської області здійснює будівництво тимчасового модульного містечка, що накладається на вже існуючі об`єкти незавершеного будівництва заявника, що, на думку останнього, свідчить про невизнання відповідачем права власності заявника на об`єкти незавершеного будівництва.

Крім того, за твердженням заявника, Гостомельська селищна рада, працівники ТОВ "Автомагістраль-Південь" та інші невстановлені особи без дозвільної документації та без правових підстав з використанням важкої будівельної техніки розпочали будівельні та земельні роботи на земельній ділянці площею 3,6632 га, кадастровий номер :01:049:6167, в результаті чого пошкоджено секції будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, смт. Гостомель, вул. Б. Хмельницького, 2-Г, частково демонтовано фундамент будинку, знищені зелені насадження на земельній ділянці та змінено ландшафт ділянки, що спричинює прямі та непрямі збитки заявнику.

Враховуючи викладене, на думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову, призведе до того, що Гостомельська селищна військова адміністрація Бучанського району Київської області та/або інші особи продовжать незаконне будівництво, а задоволення позову про визнання права власності за заявником на об`єкт незавершеного будівництва носитиме формальний характер, так як майно ТОВ "Вітрувія" фізично не існуватиме.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.10.2022 у справі №911/2008/22 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" про забезпечення позову.

Приймаючи вказану ухвалу суд виходив з того, що посилання заявника на можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду мотивовані наведеними вище обставинами безумовно та переконливо не свідчить про наявність достатньо обґрунтованого припущення стосовно можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову.

Крім цього, стосовно такого заходу забезпечення, як заборона Гостомельській селищній військовій адміністрації Бучанського району Київської області та Товариству з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" здійснювати будь-які дії щодо організації та проведення будь-яких будівельних робіт, розміщення будівельних матеріалів, розміщення МАФів та здійснення земельних робіт, суд дійшов висновку, що цей захід не має безпосереднього правового зв`язку з предметом майбутніх позовних вимог.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що у разі невжиття заходів забезпечення існує висока ймовірність того, що до моменту винесення рішення по справі, об`єкт незавершеного будівництва позивача фізично не існуватиме, оскільки наразі відповідачем здійснюються дії щодо його знищення.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" та Гостомельською селищною військовою адміністрацією Бучанського району Київської області 16.01.2023 подані до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Колегія суддів, дійшла висновку про залишення вказаних клопотань без розгляду, з огляду на наступне.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2022 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №911/2008/22.

При цьому, вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали.

Зазначена ухвала була надіслана апелянту та доставлена до його електронного кабінету 30.11.2022, що підтверджується відповідною довідкою.

Цієї ж дати судом було здійснено направлення ухвали Гостомельській селищній військовій адміністрації Бучанського району Київської області на її електронну адресу.

Отже, з 01.12.2022 розпочався перебіг, встановленого судом, 15-тиденного строку для подання, зокрема, клопотань.

Відповідно 15.12.2022 вказаний строк сплив.

Клопотання про долучення доказів були подані 16.01.2021, тобто із пропуском 15-тиденного строку на 1 місяць.

При цьому, про поважність причин неподання вказаних клопотань у встановлений судом строк, заявники не вказали та клопотань про продовження, встановленого судом 15-тиденного строку, не подали.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки клопотання про долучення доказів були подані після закінчення, встановленого, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2022 у справі №911/2008/22, 15-тиденного строку, вони залишаються судом без розгляду.

В судове засідання 16.01.2023 прибув представник апелянта та надав пояснення, якими підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник Гостомельської селищної військової адміністрації Бучанського району Київської області в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористалося, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялося судом шляхом направлення ухвали про призначення апеляційної скарги до розгляду на 16.01.2023 на електронну пошту вказаної особи, про що свідчить відповідна роздруківка.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутньою у даному судовому засіданні від вказаної особи до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників учасників процесу не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

З урахуванням того, що неявка її представника у судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 Господарського процесуального кодексу України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом. Такий правовий висновок викладено в пункті 8.9 постанови Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 904/5876/19.

З урахуванням предмету позову у даній справі - визнання права власності на незавершене будівництво, незавершений будівництвом 85-квартирний житловий будинок загальною площею 5436,06 кв.м, готовністю 36%, площа забудови 1272,6 кв.м, загальна площа квартир 4521,32 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Б. Хмельницького, 2-г, що розташоване на земельній ділянці площею 3,6632 га, кадастровий номер :01:049:6167, звертаючись із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, заявник мав довести на підставі належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, що вказане майно може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент винесення рішення та набрання ним законної сили в результаті об`єктивних або суб`єктивних причин.

Заявник, посилаючись на здійснення часткового руйнування вказаного об`єкту незавершеного будівництва належних доказів на підтвердження вказаних обставин не надає.

При цьому, колегія суддів зазначає, що надані заявником до суду першої інстанції фотокартки та роздруківки з мережі інтернет обставин руйнування об`єкту незавершеного будівництва не підтверджують.

В свою чергу, Гостомельська селищна військова адміністрація Бучанського району Київської області заперечує обставини пошкодження об`єкту будівництва та вказує, що на місці встановлення модульного містечка відсутні будь - які об`єкти незавершеного будівництва.

Отже, заявник не довів належними засобами доказування, що об`єкт незавершеного будівництва, з вимогою про визнання права власності на який він має намір звернутися до суду, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент винесення рішення та набрання ним законної сили.

Наведені обставини мають розглядатися у контексті мети забезпечення позову - якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Предметом спору є вимога про визнання права власності на майно.

Саме по собі таке рішення підтверджує факт права власності та не підлягає примусовому виконанню на відміну від рішень за іншими способами захисту права власності, наприклад, з негаторного чи віндикаційного позовів.

Натомість, заява про забезпечення та наведені у ній доводи щодо дій відповідача, подана у справі, предметом спору, в якій є саме визнання права власності.

Даний спосіб захисту має як певні підстави для його пред`явлення, мету, так і правові наслідки його ухвалення (виконання), які відмінні від рішень у інших спорах по захисту права власності.

Отже, суд доходить до висновку про недотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення із заявленим предметом позову.

Таким чином, заявником не доведено наявності підстав для вжиття такого заходу забезпечення, як заборона здійснювати будь-які дії щодо руйнування об`єкту незавершеного будівництва.

Стосовно іншого заходу, а саме заборони здійснювати будь-які дії щодо організації та проведення будь-яких будівельних робіт, розміщення будівельних матеріалів, розміщення МАФів та здійснення земельних робіт на земельній ділянці, то суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що такий спосіб забезпечення позову не має безпосереднього правового зв`язку з предметом майбутніх позовних вимог, оскільки не стосується вимоги про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на заявника (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітрувія" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2022 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №911/2008/22 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено: 24.01.2023 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

Л.В. Кропивна