ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2023 р. Справа №926/4110/22

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г.Т.

Плотніцький Б.Д.

Секретар судового засідання Гавриляк І.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області б/н від 07.11.2022 (вх. № ЗАГС 01-05/2688/22 від 07.11.2022)

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 03.11.2022 (суддя Байталюк В.Д.)

у справі № 926/4110/22

за позовом: Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (надалі ГУНП у Чернівецькій області) м. Чернівці

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Кондор Логістик (надалі ТзОВ Кондор Логістик) м. Львів

про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 2 160 243 грн

за участю учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій в сумі 2160243,00 грн згідно договору про закупівлю № 321 від 21.10.2021.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю № 321 від 21.10.2020 в частині своєчасної поставки пального.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 03.11.2022 у справі № 926/4110/22 матеріали позовної заяви направлено за підсудністю до Господарського суду Львівської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України.

Постановляючи ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що як вбачається з матеріалів позовної заяви, місцезнаходження відповідача є: Львівська область, м. Львів, вул. Єфремова, 84, кв. 1Б. Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення грошових коштів за поставлений товар, відтак, даний спір не пов`язаний з місцем виконання договору. Суд також дійшов висновку, що вирішення справ у спорах про стягнення грошових коштів під дію статті 29 ГПК України не підпадає, а згідно з приписами ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до Господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено кодексом.

Таким чином, позов поданий з порушенням правил територіальної підсудності та у відповідності до ст. 31 ГПК України підлягає передачі Господарському суду Львівської області.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду, ГУНП у Чернівецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 03.11.2022 про направлення позовної заяви ГУНП в Чернівецькій області за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Між ГУНП в Чернівецькій області та ТзОВ «Кондор Логістик» укладено договір № 321 від 21.10.2020 про закупівлю товару (бензину та дизпалива) за державні кошти. Даний спір виник у зв`язку з тим, що ТзОВ «Кондор Логістик» не виконало своїх зобов`язань за договором, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки.

Позивач зазначив, що п. 3.1. договору № 321 передбачено, що фактичним місцем поставки товару є м. Чернівці, вул. Мізюна 2-А. Крім того, згідно з п. 3.5 договору закупівля товару за талонами постачальника здійснюється на АЗС м. Чернівці, або на відстані не більше 15 км. від нього. Таким чином, договором № 321 чітко визначено місце його виконання : м. Чернівці та Чернівецька область.

Скаржник вказав, що ст.ст. 27-30 ГПК України визначено правила щодо територіальної юрисдикції (підсудності) господарських справ.

Загальне правило визначення територіальної юрисдикції викладене у ч. 1 ст. 27 ГПК України, відповідно до якої, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим кодексом.

Однак, приписами ст. 29 ГПК України передбачена підсудність справ за вибором позивача.

Так, згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно з ч. 1. ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Місце виконання основного зобов`язання є місцем виконання самого договору.

За таких обставин, у позивача виникло право вибору територіальної юрисдикції суду, уповноваженого розглядати даний спір.

Враховуючи вищевикладене, скаржник зазначає, що він має право обирати суд, який має розглядати цей спір, або за місцезнаходженням відповідача відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України, або за місцем виконання договору згідно з положеннями ч. 5 ст. 29 ГПК України.

Відтак, на думку скаржника, він правомірно реалізував надане йому процесуальне право на вибір господарського суду та звернувся до Господарського суду Чернівецької області, який є судом за місцем виконання договору.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, однак скерував на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників справи, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2022 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Кравчук Н.М., суддів Кордюк Г.Т., Плотніцький Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 03.11.2022 у справі № 926/4110/22 та призначено розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні на 17.01.2023.

При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Під час здійснення судочинства, суд у своїй діяльності повинен не лише правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін, а й дотримуватись норм процесуального права.

Нормами ГПК України визначено такі юрисдикції: предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23); інстанційна юрисдикція (статті 24-26); територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу, місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною першою ст. 29 ГПК України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Аналіз ч. 5 ст. 29 ГПК України свідчить про те, що передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Згідно з ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 ГК України господарське зобов`язання підлягає виконанню за місцем, визначеним законом, господарським договором або місцем, яке визначено змістом зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи № 926/4110/22, 21.10.2020 між Головним управлінням Національної поліції в Чернівецькій області, як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик», як постачальником, укладено договір про закупівлю № 321. За умовами п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити замовнику у порядку та на умовах, визначених цим договором, товар - Бензин А-95, А-92, дизельне паливо (код за ДК 021:2015-09130000-9- Нафта і дистиляти) далі «Товар», а замовник зобов`язується отримати товар та сплатити його вартість.

Пунктом 3.1 договору визначено, що постачальник зобов`язується здійснити поставку товару у порядку та на умовах, передбачених даним договором, за адресою: 58000, Україна, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Мізюна, 2А. Відпуск бензину А-95, А-92, дизельного палива здійснюється за талонами по 10 л, 20 л по літражу, за потребою замовника, згідно замовлень (заявок) замовника. Поставка товару проводиться шляхом заправки автотранспорту замовника на АЗС постачальника.

Згідно з п. 3.5. договору закупівля бензину А-95, А-92, дизельного палива для автотранспортних засобів замовника здійснюється безпосередньо на АЗС постачальника за талонами постачальника на АЗС в м. Чернівці, або на відстані не більше 15 км. від нього. Передача товару здійснюється цілодобово безпосередньо на АЗС. Передача товару здійснюється по факту пред`явлення замовником талонів, емітованих постачальником.

Отже, сторонами договору узгоджено, що місцем його виконання є м. Чернівці.

Судом встановлено, що предметом спору у даній праві є вимоги ГУНП в Чернівецькій області про стягнення з ТзОВ «Кондор Логістик» основної заборгованості за недопоставлений товар та штрафні санкції саме з підстав неналежного виконання умом договору в частині своєчасного відпуску товару в м. Чернівцях.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у даному випадку можливим є застосування положень ст. 29 ГПК України та, відповідно, подання позову не лише за місцезнаходженням відповідача, а також за місцем виконання договору.

Таким чином, позивач, користуючись правом, передбаченим частинами 1 та 5 ст. 29 ГПК України, правомірно звернувся з даною позовною заявою до Господарського суду Чернівецької області.

Щодо висновків місцевого господарського суду про те, що предметом спору є вимога про стягнення грошових коштів, а не про фактичне виконання зобов`язань з поставки товару, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначалося вище, частина 5 ст. 29 ГПК України чітко визначає, що спори, які виникають з договорів, у яких визначено місце виконання, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Вказана процесуальна норма жодним чином не конкретизує, що таке виконання договору стосується дії, за якою подається позов (наприклад, з приводу виконання умов договору чи його оплати, або ж сплати заборгованості чи відшкодування збитків за таким договором).

Також, у ч. 5 ст. 29 ГПК України не зазначено, що предмет спору повинен бути пов`язаний з виконанням договору безпосередньо відповідачем у певному місці.

Суд звертає увагу, що у договорі, на підставі якого виник даний спір між сторонами, визначено місце його виконання. Відтак, якщо у договорі чітко вказано місце його виконання, до позову, що подається за умови такого існування в договорі відповідної умови, застосовується частина 5 статті 29 ГПК України, і у позивача в такій справі виникає право (в силу дії ч. 1 ст. 29 ГПК України) вибору, до якого суду він може подати позовну заяву, за місцезнаходженням відповідача чи за місцем виконання договору. Тобто, стаття 29 ГПК України передбачає альтеративну підсудність за вибором позивача.

Отже, місцевий господарський суд помилково зазначив, що позовну заяву ГУНП в Чернівецькій області слід передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга ГУНП в Чернівецькій області підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Чернівецької області від 03.11.2022 у справі № 926/4110/22 скасуванню, а матеріали позовної заяви ГУНП в Чернівецькій області направленню до Господарського суду Чернівецької області для продовження розгляду.

Оскільки суд апеляційної інстанції не розглядає справу по суті, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 03.11.2022 у справі № 926/4110/22 скасувати.

3. Матеріали позовної заяви Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор Логістик» про стягнення заборгованості по договору (вх. № 4110 від 01.11.2022) направити для продовження розгляду до Господарського суду Чернівецької області.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови складено 19.01.2023.

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

Судді Г.Т. Кордюк

Б.Д. Плотніцький