ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Київ

"24" січня 2023 р. Справа № 911/194/23

Суддя Карпечкін Т.П., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.П.С.ЛТД» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВР Кондитер» 144 491,82 грн.

встановив:

19.01.2023 року до Господарського суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.П.С.ЛТД» про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВР Кондитер» про стягнення заборгованості за договором № 7/01 в сумі 144 491,82 грн. (надіслано до суду 04.01.2023 року).

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Р.П.С.ЛТД» про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову в його видачі з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2 684,00 грн.

Однак, як вбачається із наданого заявником платіжного доручення № 1614 від 23.12.2022 року на суму 248,10 грн., судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу сплачений не повному обсязі.

Окрім того відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Однак, як вбачається з матеріалів поданої заяви про видачу судового наказу, вказана заявником його адреса місцезнаходження не відповідає фактичним даним згідно зі Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, зробленим судом на заявника станом на 19.01.2023 року, юридичною адресою заявника є: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 148, 150, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Р.П.С.ЛТД» у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВР Кондитер» про стягнення заборгованості за договором № 7/01 в сумі 144 491,82 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодесу України.

Суддя Т.П. Карпечкін