ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

"20" січня 2023 р. Справа № 916/276/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши матеріали позовної заяви по справі № 916/276/23,

за позовом: Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту Чорноморндіпроект (65058, м, Одеса, просп. Шевченка, 12, ),

до: Товариства з обмеженою відповідальністю „Нікморсервіс Ніколаєв (01015, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16; ),

про стягнення 52238,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту Чорноморндіпроект звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Нікморсервіс Ніколаєв про стягнення 52238,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за договором № 109-1 від 13.04.2021 щодо своєчасної оплати за виконані роботи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України (надалі також ГПК України) позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, зі змісту ст. 27 ГПК України слідує, що дана норма є імперативною та не передбачає право осіб, які звертаються до господарського суду, змінювати територіальну юрисдикцію господарських справ на власний розсуд.

Частиною 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" закріплено, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно з відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 18.01.2023), адресою місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Нікморсервіс Ніколаєв є: 01015, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16.

З позовної заяви слідує, що позивач, звертаючись з даним позовом до Господарського суду Одеської області, посилається на положення ч. 5 ст. 29 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст. 532 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Зокрема, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Правила ст. 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Зі змісту договору не вбачається інших особливостей, зокрема в частині місця стягнення з відповідача грошових коштів, а адреса виконання робіт є місцем виконання зобов`язань за договором, однак, предметом позову в даній справі є стягнення заборгованості.

Сплата заборгованості не містить прив`язки до певного конкретного місця, в тому числі і до місця виконання договору, оскільки така заборгованість, за наявності достатніх правових підстав для її стягнення, буде оплачена відповідачем в добровільному порядку шляхом переказу коштів на рахунок позивача, або буде стягнута виконавцем (державним чи приватним) у примусовому порядку.

Отже, спірні правовідносини не мають особливостей щодо сплати боргу в чітко визначеному місці, а умови укладеного між сторонами договору визначають лише місце виконання такого договору, що не є предметом позову в даній справі.

Зі змісту позовної заяви слідує, що спір про стягнення заборгованості безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору, оскільки предметом спору є вимога про стягнення, при цьому, умовами договору не визначено конкретного місяця виконання зобов`язання відповідача по сплаті заборгованості, яка нараховується, у зв`язку з порушенням строків розрахунку за виконані роботи, а тому таке зобов`язання не є таким, яке належить через його особливість виконувати тільки в певному місці.

Отже, спірні правовідносини не мають особливостей щодо виконання зобов`язань по сплаті заборгованості в чітко визначеному місці.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що для розгляду даного спору Господарський процесуальний кодекс України не передбачає іншої територіальної юрисдикції (підсудності), ніж розгляд господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана позовна заява подана з порушенням приписів ст. 27 ГПК України та не належить до територіальної юрисдикції (підсудності), Господарського суду Одеської області, а матеріали позовної заяви підлягають передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Як передбачає частина 9 статті 176 ГПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч. 6 ст. 31 ГПК України).

Керуючись статтями 27, 31, 233-235 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Передати матеріали позовної заяви (Вх. суду № 288/23 від 18.01.2023) Державного підприємства Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут морського транспорту Чорноморндіпроект за підсудністю до Господарського суду м. Києва (01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до частини 1 статті 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 20.01.2023.

Суддя Нікітенко С.В.