УХВАЛА

м. Київ

30.01.2023Справа № 910/1303/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аф-Групп», м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Фіш Лайн», м. Київ

про забезпечення позову,

Без повідомлення (виклику) сторін.

Встановив:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Аф-Групп» (далі - ТзОВ «Аф-Групп»/заявник) про забезпечення позову, яка подана до пред`явлення позову, відповідно до якої заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 709 595,00 грн, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтер Фіш Лайн», що обліковуються на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду.

Ознайомившись із поданою ТзОВ «Аф-Групп» заявою про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 5 ст. 139 ГПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, відповідно до підпункту 3 пункту 2 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову сплачується судовий збір в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 684,00 грн.

Ураховуючи вказані вище положення законодавства, за подану заяву про забезпечення позову заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 342,00 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що заявником в якості доказу сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі до заяви про забезпечення позову додано платіжне доручення №47260 від 19.12.2022, за змісту якого вбачається, що ТзОВ «Аф-Групп» сплатило судовий збір лише у сумі 1 242,00 грн.

За таких обставин, додане до заяви платіжне доручення №47260 від 19.12.2022, не може бути прийняте судом, як належний та допустимий доказ сплати судового збору за подання до Господарського суду міста Києва заяви про забезпечення позову у встановленому законом порядку та розмірі.

Будь-яких інших доказів сплати судового збору матеріали заяви не містять.

Отже, в порушення приписів ст. 139 ГПК України, ТзОВ «Аф-Групп» не подано належних доказів сплати судового збору до вказаної заяви про забезпечення позову.

Згідно ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, враховуючи наведене, заява ТзОВ «Аф-Групп» про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позову з доданими до неї документами підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 139, 140 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аф-Групп» про забезпечення позову з доданими до неї документами - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук