ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2023 р. Справа№ 910/19152/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Овчинніковій Я.Д.,

за участю представників:

від позивача - Головатюк С.А., адвокат, ордер серії ВА №1042666 від 21.11.2022,

від відповідача - Коваль О.С., адвокат, довіреність від 27.12.2022 №124-Д,

від третіх осіб - представники не прибули,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/19152/20 (суддя Пукшин Л.Г., повний текст складено - 08.09.2022) за позовом Приватного підприємства "Кіровоградбудресурс" до Державного підприємства "Гарантований покупець", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", Кабінету Міністрів України про стягнення 12 371 024,12 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Приватне підприємство "Кіровоградбудресурс" (далі - ПП "Кіровоградбудресурс") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - ДП "Гарантований покупець"), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП); 2) Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго"); 3) Кабінету Міністрів України, про стягнення з відповідача 10242639,69 грн - суми основного боргу, 720945,96 грн - пені, 179095,01 грн - 3% річних, 498692,66 грн - інфляційних втрат, 729650,80 грн - штрафу (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 16.02.2021).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №1113/01/20 про купівлю-продаж електроенергії щодо своєчасної оплати електричної енергії, виробленої за "зеленим" тарифом.

Господарський суд міста Києва рішенням від 30.03.2021 у справі №910/19152/20 позов задовольнив частково; стягнув з ДП "Гарантований покупець" на користь ПП "Кіровоградбудресурс" 10 242 639,69 грн - суми основного боргу, 179 095,01 грн - 3 % річних, 498 692,66 грн - інфляційних втрат та 185 565,36 - витрати по сплаті судового збору; в іншій частині в задоволенні позову відмовив.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 25.11.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/19152/20 скасував в частині стягнення 10 242 639,69 грн основного боргу за електричну енергію; в цій частині прийняв нове рішення, яким в частині стягнення 10 242 639,69 грн основного боргу за електричну енергію провадження у справі №910/19152/20 закрив; в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/19152/20 залишив без змін.

Верховний Суд постановою від 25.05.2022 скасував постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/19152/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Приватного підприємства "Кіровоградбудресурс" 720 945,96 грн пені та 729 650,80 грн штрафу та в цій частині справу направив на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При цьому, Верховний Суд у своїй постанові зазначив, що питання саме зменшення розміру штрафних санкцій, з урахуванням, зокрема забезпечення балансу інтересів обох сторін спору, а не тільки відповідача, майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнових, але й інших інтересів сторін, що заслуговують на увагу, попередніми судовими інстанціями залишилося належним чином не оцінено.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/19152/20, прийнятим за результатом нового розгляду, позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Приватного підприємства "Кіровоградбудресурс" пеню у розмірі 317 883 грн 78 коп., штраф у розмірі 364 825 грн 40 коп. В іншій частині позову відмовлено.

При прийнятті вказаного рішення суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем строків оплати електричної енергії, виробленої за "зеленим" тарифом.

При цьому, суд, користуючись наданими правовими підставами, визначеними у ч. 3 ст. 551 ЦК України та ч. 1 ст. 233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, зменшив розмір пені та штрафу на 50% та задовольнив вимогу про стягнення пені на суму 317 883,78 грн та вимогу про стягнення штрафу на суму 364 825,40 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на наявність підстав для зменшення розміру неустойки на 90 %.

Представник апелянта - відповідача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Треті особи правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином; про що свідчать довідки про доставку електронного документа (ухвали про призначення справи до розгляду на 23.01.2023) до електронного кабінету (щодо Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"), а також роздруківка з електронної пошти (щодо Кабінету Міністрів України).

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від третіх осіб до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін та третіх осіб не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення третіх осіб, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між ПП "Кіровоградбудресурс" (продавець за "зеленим" тарифом) та ДП "Гарантований покупець" (гарантований покупець) 17.04.2020 укладено договір №1113/01/20 від 17.04.2020.

Відповідно до пункту 1.1 договору №1113/01/20 продавець за "зеленим" тарифом зобов`язався продавати, а ДП "Гарантований покупець" зобов`язалось купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.04.2019 №641 (далі - Порядок №641), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13.12.2019 №2804 (далі - Порядок №2804).

У пункті 2.2 договору №1113/01/20 визначено, що купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється за умови членства продавця за "зеленим" тарифом в балансуючій групі гарантованого покупця.

Відповідно до пункту 2.3 договору №1113/01/20, продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію виробника в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за "зеленим" тарифом за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Умовами пунктів 2.4, 2.5 договору №1113/01/20, сторони погодили, що продавець за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку №641, якщо продавець є виробником за "зеленим" тарифом, або Порядку №2804 у разі якщо продавець є споживачем за "зеленим" тарифами, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зелений" тарифом встановлені регулятором, у національній валюті України.

Вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначаються відповідно до глави 10 Порядку №641 або глави 6 Порядку №2804 на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.

Відповідно до пункту 3.1 договору №1113/01/20 обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку №641 або глави 5 Порядку №2804 на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку, відповідно до глави 7 Порядку №641 або глави 4 Порядку №2804.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.3 договору №1113/01/20 розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ. Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку №641 або глави 6 Порядку №2804.

Відповідно до пункту 4.1 договору №1113/01/20 продавець за "зеленим" тарифом має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього договору.

Згідно з пунктом 4.5 договору №1113/01/20 гарантований покупець зобов`язаний: 1) купувати у продавця за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; 2) у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за "зеленим" тарифом електричну енергію; 3) нараховувати плату за відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії продавця за "зеленим" тарифом відповідно до положень глави 9 Порядку №641.

Згідно з пунктом 4.6 договору №1113/01/20 ДП "Гарантований покупець" несе відповідальність за порушення порядку оплати продавцю за "зеленим" тарифом, що визначений у главі 10 Порядку №641 або главі 6 Порядку №2804. Гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від не оплаченої згідно з Порядком №641 або Порядком №2804 суми (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати.

З гарантованого покупця може стягуватися додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з Порядком №641 або Порядком №2804 суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за "зеленим" тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточний рахунок продавця за "зеленим" тарифом.

За період із квітня 2020 року по жовтень 2020 року позивачем було вироблено та відпущено відповідачу електричну енергію на загальну суму 18502194,56 грн, а саме:

- за квітень 2020 року - на загальну суму 858888,61 грн (з ПДВ), що підтверджується актом купівлі-продажу електроенергії від 30.04.2020;

- за травень 2020 року - на загальну суму 2789730,36 грн (з ПДВ), що підтверджується актом купівлі-продажу електроенергії від 31.05.2020;

- за червень 2020 року - на загальну суму 3402937,85 грн (з ПДВ), що підтверджується актом купівлі-продажу від 30.06.2020;

- за липень 2020 року - на загальну суму 3772694,36 грн (з ПДВ), що підтверджується актом купівлі-продажу від 31.07.2020;

- за серпень 2020 року - на загальну суму 3228627,84 грн (з ПДВ), що підтверджується актом купівлі-продажу від 31.08.2020;

- за вересень 2020 року - на загальну суму 2616815,26 грн (з ПДВ), що підтверджується актом купівлі-продажу від 30.09.2020;

- за жовтень 2020 року - на загальну суму 1832500,28 грн (з ПДВ), що підтверджується актом купівлі-продажу від 31.10.2020.

На виконання умов договору №1113/01/20 відповідачем було здійснено часткову оплату електроенергії, поставленої у спірний період, що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до позовної заяви, відзиву на позов та заяви про зменшення предмету позову:

- за придбану у квітні 2020 року електричну енергію на загальну суму 180943,16 грн,

- за придбану у травні 2020 року електричну енергію на загальну суму 137794,42 грн,

- за придбану у червні 2020 року електричну енергію на загальну суму 128631,21 грн,

- за придбану у липні 2020 року електричну енергію на загальну суму 134242,70 грн,

- за придбану у серпні 2020 року електричну енергію на загальну суму 3228627,84 грн,

- за придбану у вересні 2020 року електричну енергію на загальну суму 2616815,26 грн,

- за придбану у жовтні 2020 року електричну енергію на загальну суму 1832500,28 грн.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначав, що відповідач неналежним чином виконував зобов`язання по оплаті електричної енергії за договором №1113/01/20, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 10242639,69 грн, на яку позивачем було нараховано 3% річних, інфляційні втрати та штрафні санкції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/19152/20 позов задоволено частково; стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ПП "Кіровоградбудресурс" 10242639,69 грн - суми основного боргу, 179095,01 грн - 3 % річних, 498692,66 грн - інфляційних втрат та 185565,36 - витрати по сплаті судового збору; в іншій частині в задоволенні позову відмовив.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 25.11.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/19152/20 скасував в частині стягнення 10242639,69 грн основного боргу за електричну енергію; в цій частині прийняв нове рішення, яким в частині стягнення 10242639,69 грн основного боргу за електричну енергію провадження у справі №910/19152/20 закрив; в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/19152/20 залишив без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.05.2022 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/19152/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Приватного підприємства "Кіровоградбудресурс" 720 945,96 грн пені та 729 650,80 грн штрафу та в цій частині справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Таким чином, під час нового розгляду справи №910/19152/20 судом першої інстанції розглядалися позовні вимоги Приватного підприємства "Кіровоградбудресурс", з урахуванням прийнятої заяви про зменшення розміру позовних вимог, про стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" пені у розмірі 635 767,56 грн та штрафу у розмірі 729 650,80 грн, нарахованих за період з квітня по жовтень 2020 року за неналежне виконання грошових зобов`язань щодо оплати електроенергії.

Місцевим господарським судом встановлено обставини обґрунтованості вказаних нарахувань.

Разом з тим, суд, користуючись наданими правовими підставами, визначеними у ч. 3 ст. 551 ЦК України та ч. 1 ст. 233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, зменшив розмір пені та штрафу на 50% та задовольнив вимогу про стягнення пені на суму 317 883,78 грн та вимогу про стягнення штрафу на суму 364 825,40 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі не погоджується зі зменшенням неустойки на 50 % та зазначає про наявність підстав для її зменшення на 90 %.

Стосовно вказаних доводів апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 4.6. договору встановлено, що ДП "Гарантований покупець" несе відповідальність за порушення порядку оплати продавцю за "зеленим" тарифом, що визначений у главі 10 Порядку. Гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З відповідача також може стягуватись додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з Порядком суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця належних коштів.

Судом вірно встановлено, що відповідач допустив порушення грошового зобов`язання з оплати електричної енергії, виробленої продавцем за "зеленим" тарифом, у зв`язку з чим позивач нарахував на суму боргу штрафні санкції.

Відповідачем було подано клопотання про зменшення розміру неустойки, у якому останній просив суд зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій до 90%.

Так, частина третя статті 551 Цивільного кодексу України дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду за наявності кількох умов: якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов`язання збитків; за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При чому законодавцем не визначено переліку таких обставин. Це питання вирішується на підставі аналізу конкретної ситуації. Зокрема, істотне значення можуть мати обставини, які стосуються ступеня виконання зобов`язання, причин невиконання або неналежного виконання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків, тощо.

У свою чергу норми статті 233 Господарського кодексу України визначають як обставини, що беруться до уваги у випадку зменшення неустойки, ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть учать у зобов`язанні, не лише майнові, але і інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Правила частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

Водночас зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

Отже, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №915/2095/19, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 19.02.2020 у справі №910/1199/19, від 04.02.2020 у справі №918/116/19.

При цьому ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Колегія суддів звертає увагу, що цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Така правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 та у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, від 25.02.2020 у справі №903/322/19, від 07.04.2020 у справі № 904/1936/19, від 12.05.2020 у справі №910/9767/19, від 29.04.2020 у справі № 917/693/19 та від 26.05.2020 у справі №916/2586/19.

Слід також зазначити, що чинним законодавством України не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Тому, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №911/867/19 та 25.02.2020 у справі №904/2542/19).

При цьому реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Отже, враховуючи ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у спірний період, а також специфіку відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, в тому числі і в період воєнного стану, запровадженого внаслідок здійснення збройної агресії російської федерації проти України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обґрунтованим є зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій на 50%, у зв`язку з чим до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 317 883,78 грн та штраф у розмірі 364 825,40 грн.

Таке зменшення, за висновком колегії суддів є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігатиме настанню негативних наслідків для них.

Колегія суддів звертає увагу, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд з урахуванням положень статті 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки, і такі дії суду не можуть бути підставою для скасування судового рішення в цій частині при відсутності інших порушень норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про неправильне застосування місцевим господарським судом положень статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України, оскільки суд першої інстанції в повній мірі дослідив відповідні обставини, передбачені зазначеними статтями та правильно застосував їх положення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/19152/20 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 30.01.2023 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко