ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2023 Справа № 914/1297/22

За позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: ОСОБА_1 , Чернівецька обл., м. Новодністровськ,

про: розірвання договору купівлі- продажу №3473 від 29.12.2021 та стягнення 257 161, 94 грн.

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Кравчук І.В.

Представники учасників справи:

від позивача: Галаджун М.Р. - представник;

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі- продажу №3473 від 29.12.2021 та стягнення 257 161, 94 грн.

Ухвалою від 27.06.2022 суд звернувся до Органу реєстрації місця проживання для отримання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 .

Адресно-довідкове бюро Головного управління державної міграційної служби України у Чернівецькій області відповіді на Ухвалу суду від 27.06.2022 не надало.

Ухвалою від 15.08.2022 суд повторно звернувся до Адресно-довідкового бюро Головного управління державної міграційної служби України у Чернівецькій області для отримання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 .

22 вересня 2022 від Органу реєстрації місця проживання отримання інформації про зареєстроване місце проживання надійшла відповідь, що за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Чернівецькій області, громадянин ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 26.09.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №914/1297/22, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 17.10.2022.

Ухвалою від 17.10.2022 суд відклав розгляд справи на 14.11.2022.

У судовому засіданні 14.11.2022 суд закрив підготовче провадження у справі №914/1297/22. Розгляд справи №914/1297/22 по суті призначив на 28.11.2022.

Ухвалою від 22.11.2022 суд переніс розгляд справи на 30.11.2022.

Через канцелярію Господарського суду 30.11.2022 від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, в якому просив відкласти розгляд справи до закінчення воєнного стану.

Суд враховуючи клопотання представника відповідача у судовому засіданні 30.11.2022 відклав розгляд справи на 14.12.2022.

Ухвалою від 14.12.2022 суд відклав розгляд справи на 16.01.2023 у зв`язку із наміром відповідача здійснити оплату неустойки та пені та сплатити ціну договору до 16.01.2022, як зазначив у судовому засіданні представник позивача.

У судове засідання 16.01.2022 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

У судове засідання 16.01.2022 представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 202 ГПК України, а саме: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні 16.01.2023, визначених у ч. 2 ст. 202 ГПК України, не встановлено.

Відповідач вказує, що йому стало відомо про розгляд справи лише 29.11.2022, отже судом надано відповідачу достатньо часу для реалізації його процесуальних прав.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, участь у судовому засідання є правом, а не обов`язком сторін, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 16.01.2023 за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 16.01.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором №3473 купівлі-продажу в частині оплати за об`єкт продажу, у зв`язку з чим позивач просить суд розірвати договір купівлі продажу. За порушення умов договору стягнути з відповідача неустойку у розмірі 140 540, 50 грн та пеню у розмірі 116 621, 44 грн.

Правова позиція відповідача.

Відповідач щодо позовних вимог не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Обставини справи.

Двадцять дев`ятого грудня 2021 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (Позивач) та ОСОБА_1 (Відповідач) укладено договір № 3473 купівлі продажу об`єкта нерухомого майна способом продажу на аукціоні (Договір), згідно з п.1.1 якого Позивач зобов`язався передати у власність Відповідачу нерухоме майно - нежитлові приміщення першого поверху під індексами 1а-Т, загальною площею 19,8 кв.м, які розташовані у будівлі під літ. «А-4» за адресою: АДРЕСА_2 (Об`єкт продажу), а Відповідач зобов`язався прийняти зазначені нежитлові приміщення і сплатити ціну, відповідно до умов, що визначені у цьому Договорі, та зареєструвати право власності на зазначені приміщення у органі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, посвідчено договір Попович О.С.

Відповідно до п. 1.3 Договору право власності на Об`єкт продажу переходить до Покупця після сплати у повному обсязі ціни продажу Об`єкта продажу разом з неустойкою (у разі її нарахування) та інших штрафних санкцій.

Згідно з п. 2.1 Договору покупець зобов`язаний заплатити 2 810 810,00 грн. (два мільйони вісімсот десять тисяч вісімсот десять гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ, за придбаний Об`єкт продажу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання цього Договору.

Сума, що підлягає до сплати відповідно до пункту 2.1 цього Договору. зменшується на суму гарантійного внеску сплаченого Покупцем у розмірі 104 976, 00 грн. (сто чотири тисячі дев`ятсот сімдесят шість гривень 00 копійок). яку перераховує оператор електронного майданчика Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛОНЕКО» (код ЄДРПОУ - 39203429) на рахунок Продавця протягом п`яти робочих днів з дня опублікування даного Договору в електронній торговій системі (пункт 2.1.2 Договору).

Характеристика об`єкта продажу наведена у технічному паспорті, виготовленому ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» від 24.09.2018, інвентаризаційна справа № 1343.

В матеріалах справи відсутні докази оплати позивачу суми за придбаний Об`єкт (нежитлові приміщення першого поверху під індексами 1а-Т, загальною площею 19,8 кв.м, які розташовані у будівлі під літ. «А-4» за адресою: АДРЕСА_2 ).

Згідно з пунктом 5.1 Договору продавець зобов`язаний контролювати виконання умов цього Договору.

Відповідно до п. 6.2 Договору у разі несплати коштів за об`єкт приватизації протягом 30 днів з дати укладення договору та його нотаріального посвідчення, покупець сплачує на користь органу приватизації неустойку у розмірі 5 відсотків ціни продажу об`єкта продажу.

Згідно з п. 6.3 Договору несплата коштів, у тому числі неустойки та штрафних санкцій, за об`єкт продажу протягом 60 днів з дати укладення Договору є підставою для його розірвання.

У разі порушення строку сплати ціни продажу за Договором, Покупець зобов`язаний сплатити пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожний день прострочення, включаючи день проведеної оплати. Пеня нараховується з тридцять першого дня від дати нотаріального посвідчення Договору (пункт 6.4 Договору).

Пунктом 11.3. Договору передбачено, що на вимогу однієї із Сторін Договір може бути розірвано або визнано недійсним, у тому числі за рішенням суду, у разі невиконання іншою стороною зобов`язань у визначені строки, передбачені цим Договором.

Позивачем нараховано Відповідачу неустойку у розмірі 140 540, 50 грн, а також пеню у розмірі 116 621, 44 грн.

Оцінка суду.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом 29.12.2021 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (Продавець, Позивач) та ОСОБА_1 (Покупець, Відповідач) укладено договір № 3473 купівлі продажу об`єкта нерухомого майна способом продажу на аукціоні (Договір), згідно з п.1.1 якого Позивач зобов`язався передати у власність Відповідачу нерухоме майно - нежитлові приміщення першого поверху під індексами 1а-Т, загальною площею 19,8 кв.м, які розташовані у будівлі під літ. «А-4» за адресою: АДРЕСА_2 (Об`єкт продажу), а Відповідач зобов`язався прийняти зазначені нежитлові приміщення і сплатити ціну, відповідно до умов, що визначені у цьому Договорі, та зареєструвати право власності на зазначені приміщення у органі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

При укладенні Договору №3473 сторонами погоджено усі істотні умови, зокрема щодо ціни, і Відповідачем (Покупцем) взято на себе низку зобов`язань. Так, згідно з п. 2.1 Договору покупець зобов`язаний заплатити 2 810 810,00 грн за придбаний об`єкт продажу протягом 30 календарних днів з дати підписання цього Договору.

Сума, що підлягає до сплати відповідно до пункту 2.1 цього Договору. зменшується на суму гарантійного внеску сплаченого Покупцем у розмірі 104 976, 00 грн. (сто чотири тисячі дев`ятсот сімдесят шість гривень 00 копійок). яку перераховує оператор електронного майданчика Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛОНЕКО» (код ЄДРПОУ - 39203429) на рахунок Продавця протягом п`яти робочих днів з дня опублікування даного Договору в електронній торговій системі (пункт 2.1.2 Договору).

Проте всупереч зазначеним умовам укладеного договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Так, протягом 30 календарних днів з дати підписання договору, тобто до 28.01.2021 року, відповідач ціну продажу за об`єкт продажу не заплатив.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, факт несплати ціни продажу за об`єкт продажу. Дана обставина свідчить про порушення ОСОБА_1 умов договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна способом продажу на аукціоні № 3473 від 29.12.2021.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються спеціальним нормативно-правовим актом, зокрема, Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Відповідно до п. 6.2 Договору у разі несплати коштів за об`єкт приватизації протягом 30 днів з дати укладення договору та його нотаріального посвідчення, покупець сплачує на користь органу приватизації неустойку у розмірі 5 відсотків ціни продажу об`єкта продажу.

Аналогічне положення містить ч. 2 ст. 24 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (далі - Закон), згідно з якою за несплату коштів за об`єкт приватизації згідно з договором купівлі-продажу протягом 30 днів з дня укладення договору купівлі-продажу нараховується неустойка, та ч. 4 ст. 29 даного Закону, згідно з якою у разі несплати коштів за об`єкт приватизації згідно з договором купівлі-продажу протягом 30 днів з дня укладення договору та його нотаріального посвідчення (у разі якщо нотаріальне посвідчення договору передбачено законодавством) покупець сплачує на користь органу приватизації неустойку в розмірі 5 відсотків ціни продажу об`єкта. У разі несплати коштів згідно з договором купівлі-продажу протягом наступних 30 днів договір підлягає розірванню.

Таким чином, існують правові підстави для нарахування Відповідачу неустойки у розмірі (2 810 810,00 грн. * 0,05)= 140 540,5?0 грн.

Згідно з п. 6.3 Договору несплата коштів, у тому числі неустойки та штрафних санкцій, за об`єкт продажу протягом 60 днів з дати укладення Договору є підставою для його розірвання.

Згідно з ч.3 ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» однією з виключних умов для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є несплата протягом 60 днів коштів за об`єкт приватизації з дня укладення договору купівлі-продажу відповідно до його умов.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач кошти за об`єкт приватизації протягом 60 днів з дня укладення Договору тобто до 28.02.2022 не заплатив, що є підставою для розірвання Договору.

Належних та допустимих доказів, що підтверджують неспроможність відповідача сплатити грошові кошти за викуп згідно умов договору, останнім суду не подано.

Згідно з пунктом 5.1 Договору продавець зобов`язаний контролювати виконання умов цього Договору.

Відповідно до ч. 1 , 2 ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», контроль за виконанням договорів купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону, та викупу об`єктів приватизації здійснює орган приватизації. Порядок здійснення контролю за виконанням зобов`язань, визначених у договорі купівлі-продажу, затверджує Фонд державного майна України.

Відповідно до Положення про управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 02.12.2016 року № 1125, Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (надалі - управління) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», утвореним відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Основними завданнями управління є виконання функції органу управління майном комунальної власності територіальної громади м. Львова; передача в оренду, відчуження (приватизація) майна комунальної власності територіальної громади м. Львова; подання на розгляд міської ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліки об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації, організація виконання цих програм.

Пунктом 11.3. Договору передбачено, що на вимогу однієї із Сторін Договір може бути розірвано або визнано недійсним, у тому числі за рішенням суду, у разі невиконання іншою стороною зобов`язань у визначені строки, передбачені цим Договором.

Отже, на час укладення договору купівлі-продажу відповідачу були відомими негативні наслідки невиконання ним договірних зобов`язань, у тому числі щодо можливості розірвання Договору.

Проте, відповідач, розуміючи можливість настання негативних наслідків, допустив порушення договірних зобов`язань.

Тобто, відповідачем не дотримано вимог статті 629 Цивільного кодексу України, згідно з якою Договір є обов`язковим до виконання.

Як уже встановлено, відповідачем не виконано умов продажу об`єкту і зобов`язань покупця, визначених умовами Договору.

Оскільки, згідно з нормою ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог актів цивільного законодавства, тому, факт повного невиконання відповідачем договірних зобов`язань у строки, встановлені договором є безумовною підставою для розірвання Договору, яка передбачена нормами Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

При цьому, важливо, що у відповідача відсутніми були правові підстави для невиконання умов договору, так як:

-умовами п. 4.1 договору встановлено обов`язковість виконання договірних зобов`язань;

-договір недійсним (повністю чи частково) не визнавався;

-нормою ст. 629 ЦК України встановлено обов`язковість виконання Договору;

-відповідач не повідомляв позивача про існування певних перешкод для виконання умов договору та не звертався з пропозиціями щодо внесення змін чи доповнень до договору для забезпечення виконання договірних зобов`язань.

З огляду на викладене, вимога про розірвання договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна способом продажу на аукціоні № 3473 від 29.12.2021 є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 6.4 Договору у разі порушення строку сплати ціни продажу за Договором, Покупець зобов`язаний сплатити пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожний день прострочення, включаючи день проведеної оплати. Пеня нараховується з тридцять першого дня від дати нотаріального посвідчення Договору.

Оскільки Відповідач прострочив сплату ціни продажу за Договором та докази такої сплати відсутні на момент звернення з даним позовом до суду, існують підстави для нарахування та стягнення пені.

Оскільки, як зазначено вище, відповідно до п. 2.1.2 Договору сума, що підлягала сплаті за придбаний об`єкт продажу зменшується на суму гарантійного внеску, сплаченого Покупцем у розмірі 104 976,00 грн, несплачена сума складає 2705 834 ,00 грн.

З урахуванням викладеного, перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок пені, згідно з яким розмір пені становить 116 621, 44 грн за період з 29.01.2021 по 10.06.2022, господарський суд вважає його вірним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На думку суду надані позивачем докази, про які суд вказував вище, є вірогідними. Відповідач не подав доказів на спростування вірогідності доказів наданих позивачем та не подав доказів, які б суд міг визнати більш вірогідними ніж ті, що наявні у матеріалах справи.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами не спростовані відповідачем.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати.

Відповідно до статті 129 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, приймаючи до уваги вищезазначене, з огляду на положення ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-80, 91, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ

1.Позов задовольнити.

2.Розірвати договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна способом продажу на аукціоні № 3473 від 29.12.2021, укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та ОСОБА_1 .

3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради неустойку у розмірі 140 540,50 грн. (сто сорок тисяч п`ятсот сорок гривень 50 копійок).

4.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради пеню у розмірі 116 621,44 грн. (сто шістнадцять тисяч шістсот двадцять одна гривень 44 копійок) та 6 339, 00 грн сплаченого судового збору.

5.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 23.01.2023.

Суддя Синчук М.М.