ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023м. ДніпроСправа № 904/3785/22
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Металургпромтехзбут м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства Суха балка м. Кривий Ріг

про стягнення суми боргу в розмірі 335476грн.20коп., інфляційної складової в розмірі 61551грн.30коп., 3% річних в розмірі 6204грн.01коп.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургпромтехзбут" звернулось до Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 335476грн.20коп., інфляційної складової в розмірі 61551грн.30коп., 3% річних в розмірі 6204грн.01коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару відповідно до договору №1061 від 12.04.2017.

Позивач зазначає, що на виконання договору №1061 від 12.04.2017 та специфікації №14 від 01.11.2021 поставив відповідачу товар згідно з видатковою накладною №18 від 04.02.2022.

Позивач вказує, що відповідно до пункту 4.1. договору та пункту 2 специфікації відповідач повинен був здійснити оплату за поставлений товар до 06.03.2022. Оскільки відповідач не сплатив вартість товару, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 335476грн.20коп.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 6204грн.01коп. та інфляційну складову у розмірі 61551грн.30коп. за період з березня по червень 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2022 позов був залишений без руху та наданий час для усунення недоліків.

На адресу суду 11.11.2022 надійшла заява позивача з доказами усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами справи.

Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 29.11.2022 відповідач отримав ухвалу суду від 15.11.2022. Таким чином строк для надання відзиву закінчився 14.12.2022.

На адресу суду 19.12.2022 надійшов відзив відповідача про незгоду із заявленими вимогами. Відповідно до відомостей на поштовому конверті, відзив був направлений на адресу суду 13.12.2022.

Відповідач вказує, що обов`язковою передумовою здійснення оплати за партію товару є надання позивачем повного пакету документів, передбачених, зокрема, пунктом 2.3 договору. У випадку не виконання позивачем цього обов`язку, не настає обов`язок здійснювати оплату за товар.

На думку відповідача, позивач не надав суду доказів виникнення у відповідача обов`язку здійснення оплати за договором.

Також відповідач послався на положення пункту 10.1 договору та вказав, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання договірних зобов`язань у разі виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили після укладення договору.

Відповідач вказує, що листом №43.1/747 від 21.04.2022 повідомив позивача про введення воєнного стану на території України на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022.

Також відповідач зазначає, що листом №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) у зв`язку з введенням воєнного стану та підтвердила, що ці обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Станом на 20.01.2023 до суду не надходила відповідь позивача на відзив.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургпромтехзбут" (далі постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Суха Балка" (далі покупець) був укладений договір №1061 від 12.04.2017 (далі договір від 12.04.2017).

Відповідно до пункту13.5 договору від 12.04.2017 (в редакції додаткової угоди №4 від 27.12.2019) цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Моментом підписання договору є дата, зазначена у верхньому правому куті на першій сторінці цього договору.

Відповідно до пунктів 1.1-1.2 договору від 12.04.2017 постачальник зобов`язується передати покупцю продукцію (повне найменування, а також марка, вид, сорт, номенклатура, асортимент, кількісні та якісні характеристики, код за УКТ ЗЕД за Державним класифікатором продукції і послуг) (далі - товар), ціна та інше якого вказується у специфікації (додатку) до цього договору, що є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість у порядку і за умовами, передбаченими цим договором.

В пунктах 2.1 - 2.2 договору від 12.04.2017 сторони погодили, що поставка товару здійснюється партіями. Партія товару - товар, оформлений одним товарно-транспортним документом. Базисні умови, терміни поставки товару, а також відвантажувальні реквізити, узгоджуються сторонами в специфікаціях (додатках) до цього договору.

В пункті 2.3 договору від 12.04.2017 зазначено, що на кожну поставлену партію товару постачальник повинен надати покупцю наступні документи:

- рахунок-фактуру -1 примірник (оригінал);

- сертифікат якості виробника/паспорт на товар - 1 примірник (оригінал або копія, завірена печаткою постачальника);

- видаткову накладну - 1 примірник (оригінал) та необхідну кількість копій в залежності від виду транспорту;

- податкову накладну - складену в електронній формі з дотриманням вимог щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, з електронним підписом уповноваженої особи та з реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних, в порядку, передбаченому п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України;

- інші документи, перераховані в специфікації (додатку).

Зазначені вище документи при поставці товару автотранспортом надаються постачальником одночасно з товаром, а при поставці залізничним транспортом - не пізніше, ніж через 2 робочих дні з дати прибуття товару до покупця.

В зазначених вище документах поруч з найменування товару зазначається код УКТ ЗЕД такого товару з дотриманням вимог, вказаних в п. 1.2 договору.

Пунктом 2.4 договору від 12.04.2017 визначено, що датою поставки товару вважається дата, проставлена на видатковій накладній при отриманні товару; при поставці залізничним транспортом - відмітка станції призначення в залізничній накладній, якщо інше не обумовлено специфікацією (додатком).

Право власності на товар, а також всі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника до покупця у відповідності до умов переходу права власності на товар, визначений у специфікаціях (додатках).

Згідно з пунктами 3.1 - 3.3 договору від 12.04.2017 ціна товару встановлюється та узгоджується сторонами відповідно до п.1.2 цього договору.

Загальна вартість договору визначається вартістю всіх специфікацій (додатків), підписаних по цьому договору, які є невід`ємною частиною договору.

Ціни на товар, що поставляється за цим договором, фіксуються на момент підписання цього договору і не підлягають зміні в односторонньому порядку протягом строку дії цього договору. Зміна ціни допускається тільки за наявності письмової угоди сторін, умову про яку сторони зазначають у специфікації (додатку). Сторони прийняли, що всі ціни, обумовлені в специфікаціях (додатках) до цього договору, є звичайними, справедливими, ринковими.

Відповідно до пунктів 4.1 - 4.2 договору від 12.04.2017 оплата вартості партії товару (платежі) здійснюється в гривнях, на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі, на умовах оплати узгоджених сторонами у відповідній специфікації (додатках) до цього договору. У цьому випадку, умови оплати поширюються тільки на партії товару, передбачені такими специфікаціями (додатками).

Підставою для оплати узгодженої до відвантаження партії товару є виставлений постачальником рахунок.

Пунктом 4.3 договору від 12.04.2017 встановлено, що у випадку, коли документи, зазначені в п. 2.3 цього договору, не надані постачальником у встановлений в п. 2.3 договору строк або оформлені постачальником неналежним чином (з порушенням чинного законодавства та умов цього договору), про що покупець направляє постачальнику відповідне повідомлення про порушення умов п. 2.3 договору, покупець має право затримати оплату товару до надання постачальником повного комплекту належним чином оформленої документації, при цьому строк оплати, вказаний у пункті 4.1 договору збільшується на період надання документів, зазначених у п. 2.3 договору, оформлених належним чином. Також в даному випадку, штрафні санкції до покупця за порушення строків розрахунків за договором не застосовуються, три проценти річних за користування чужими грошовими коштами та індекс інфляції не нараховуються та не сплачуються покупцем.

У підписаній сторонами специфікації №14 від 01.11.2021 до договору від 12.04.2017 визначені найменування товару, його характеристики та кількість, термін поставки, вартість товару та строк сплати.

Відповідно до специфікації №14 від 01.11.2021 загальна вартість товару дорівнює 346888грн.56коп.; умови поставки СРТ, склад вантажоперевізника, м. Кривий Ріг в редакції «Інкотермс 2010».

В пункті 2 специфікації №14 від 01.11.2021 передбачено, що покупець здійснює оплату поставленого постачальником товару протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару.

Згідно з видатковою накладною №18 від 08.02.2022 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на суму 335476грн.20коп. Повноваження представника відповідача на отримання товару підтверджені довіреністю №0000349 від 04.02.2022.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Положення аналогічного змісту закріплені в частині першій статті 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на положення пункту 2 специфікації №14 від 01.11.2021 товар мав бути оплачений в строк до 07.03.2022 включно.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач стверджує про ненастання строку виконання грошового зобов`язання через недоведеність виконання позивачем вимог пункту 2.3 договору.

Частиною 2 статті 613 Цивільного кодексу України встановлено, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Як зазначалось раніше, пунктом 4.3 договору від 12.04.2017 передбачено направлення відповідачем на адресу позивача повідомлення про порушення позивачем пункту 2.3 договору. Докази направлення відповідачем на адресу позивача такого повідомлення в матеріалах справи відсутні.

Після отримання товару в лютому 2022року і до моменту звернення позивача з вимогами про сплату заборгованості в жовтні 2022року відповідач не висував претензій щодо відсутності документів, що стосуються товару.

Відповідачем не доведено наявність підстав для затримання оплати за отриманий товар. Тому суд вважає помилковим твердження відповідача про передчасність звернення позивача з вимогами про стягнення суми боргу.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач не надав докази оплати вартості отриманого товару в розмірі 335476грн.20коп.

Щодо посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин, суд зазначає таке.

Пунктами 10.1 - 10.4 договору від 12.04.2017 передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання договірних зобов`язань у разі виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили після укладення договору.

До форс-мажорних обставин належать: війна і військові конфлікти, терористичні акти, аварії на транспорті, цивільні безлади, страйки, рішення і розпорядження урядових і державних органів, а також будь-які інші події і факти, які перебувають поза контролем сторін, коли їх неможливо уникнути і подолати, і якщо ці обставини вплинули або впливають на виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

До обставин непереборної сили відносяться: стихійні лиха, пожежа, землетрус, повінь, епідемії та інші природні явища, що знаходяться поза контролем сторін, коли їх неможливо уникнути і подолати, і якщо ці обставини вплинули на виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

У разі виникнення форс-мажорних обставин та/або обставин непереборної сили строк виконання зобов`язань за договором відповідно відсувається на час, протягом якого діяли такі обставини.

Сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за договором, внаслідок виникнення форс - мажорних обставин та/або обставин непереборної сили, зобов`язана сповістити іншу сторону про це в письмовому вигляді протягом 10-ти (десяти) календарних днів (з попереднім одночасним направленням повідомлення в найкоротші терміни факсом або телеграмою) про настання, терміни можливого їх припинення, характер несприятливих обставин, що наступили і можливі наслідки.

Зазначені обставини і момент їх настання повинні бути належним чином підтверджені Торгово-промисловою палатою України.

Листом №431/747 від 21.04.2022 відповідач повідомив позивача, що у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин, засвідчених листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, не будуть виконуватись зобов`язання з оплати товару за договором протягом дії обставин непереборної сили.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Відповідач не надав сертифікату Торгово-промислової палати України, отриманого в порядку Регламенту за конкретним зобов`язанням.

В строки, передбачені пунктом 10.4 договору від 12.04.2017, відповідач не повідомляв позивача про наявність обставин, які роблять неможливим або перешкоджають виконанню ним зобов`язань за договором.

Воєнний стан на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів впливу саме воєнного стану на можливість виконання зобов`язань за договором.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 335476грн.20коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та заявив до стягнення 3%річних в розмірі 6204грн.01коп. за період з 07.03.2022 по 17.10.2022 та інфляційну складову в розмірі 61551грн.30коп. за березень - вересень 2022 року.

Суд перевірив складений позивачем розрахунок 3% річних. Позивач помилився у визначенні початку періоду нарахування 3%річних.

За розрахунком суду обґрунтований розмір 3%річних дорівнює 6176грн.44коп. за період з 08.03.2022 по 17.10.2022. У задоволенні позовних вимог про стягнення 3%річних в розмірі 27грн.57коп. слід відмовити.

Суд перевірив розрахунок інфляційної складової та не виявив порушень чинного законодавства. Тому позовні вимоги про стягнення інфляційної складової в розмірі 61551грн.30коп. підлягають задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статтями 2, 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Металургпромтехзбут до Приватного акціонерного товариства Суха балка про стягнення суми боргу в розмірі 335476грн.20коп., інфляційної складової в розмірі 61551грн.30коп., 3% річних в розмірі 6204грн.01коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Суха балка (ідентифікаційний код: 00191329; місцезнаходження: 50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Металургпромтехзбут (ідентифікаційний код: 30561779; місцезнаходження: 49108, м. Дніпро, вул. Янтарна, 71/20) суму боргу в розмірі 335476грн.20коп., 3% річних в розмірі 6176грн.44коп., інфляційну складову в розмірі 61551грн.30коп., та витрати зі сплати судового збору в розмірі 6048грн.07коп.

В задоволенні позовних вимог про стягнення 3%річних в розмірі 27грн.57коп. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова