ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

25 січня 2023 року № 903/53/23

за заявою ОСОБА_1 , м.Володимир, Волинська обл.

про банкрутство

Суддя Кравчук А. М.

Секретар судового засідання Мачульська Л.В.

Представники:

від заявника: н/з

встановив: 11.01.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства. Призначити керуючим реструктуризацією боргів просить арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича, з яким укладено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 04.01.2023.

Заява обґрунтована неможливістю здійснити погашення боргів кредиторам в загальній сумі 239 890 грн. 17 коп.

Ухвалою суду від 13.01.2023 заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду. Підготовче засідання призначено на 25.01.2023 о 12:00 год.

25.01.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

встановив:

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Статтею 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи може бути відкрито лише за заявою боржника.

Відповідно до ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

ОСОБА_1 , як фізична особа, звернулася до Господарського суду Волинської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

В обґрунтування заяви зазначає про наявність простроченої заборгованості в сумі 239 890 грн. 17 коп. (а.с. 23), яка виникла перед чотирма кредиторами, зокрема:

- АТ «ПУМБ» в сумі 38 350 грн. 49 коп.;

- АТ «Універсал Банк» в сумі 122 338 грн. 68 коп.;

- АТ КБ «Приватбанк» в сумі 0 грн. 00 коп.;

- АТ «Сенс Банк» в сумі 79 201 грн. 00 коп.;

Заборгованість боржника в сумі 239 890 грн. 17 коп. підтверджує конкретизованим списком кредиторів, виписками з Українського бюро кредитних історій. Борг АТ «Сенс Банк» підтверджує лише розписками заявниці (а.с. 7-23, 93-99).

Встановити наявність у сумах боргу штрафних санкцій не можливо. Довідки кредитних установ про наявність заборгованості, строк оплати в матеріалах справи відсутні.

Заявник зазначає, що нею не надано належних доказів в частині (всіх копій договорів, квитанцій, банківських виписок тощо), що підтверджують суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, через їх відсутність або втрату. В додатку до заяви, КСК- конкретизованого списку кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів, є вказання саме тих вимог, що боржнику відомі, а також щодо кожного кредитора його найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи, вказано все, що боржник має на руках, суми грошових вимог (загальної суми заборгованості).

Проте боржник не позбавлена права звернутись до кредитних установ про надання їй необхідних документів, довідок про заборгованість на загальну суму, з зазначенням конкретного виду боргу.

Частиною 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

2) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

У відповідності до ч.3 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства до складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Боржник зазначив, що членами родини згідно даних Декларації про майновий стан боржника за 2020-2022 роки є: ОСОБА_2 батько, ОСОБА_3 мати, ОСОБА_4 син, ОСОБА_5 - чоловік.

Актуальні дані ці особи щодо свого майна та інших активів боржнику не надали.

ОСОБА_1 не є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується інформацією з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно поданих боржником відомостей, майно та документи, що належать ОСОБА_1 на праві власності чи перебувають у заставі (іпотеці) або є обтяженими в інший спосіб, відсутні (а.с. 24, 80 на звороті-83, 88).

Документи про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітних плати відсутні.

Боржником долучено довідку про відкриті рахунки, залишок коштів на яких становить - 52 114 грн. 93 коп. (а.с. 93-99).

Відповідно до частини другої статті 6 КУзПБ щодо боржника-фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Згідно зі статтею 1 КУзПБ реструктуризація боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи-підприємця визначено Книгою четвертою КУзПБ.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 119 КУзПБ відкриття провадження у справі супроводжується одночасним введенням процедури реструктуризації боргів боржника та призначення керуючого реструктуризацією.

Частиною 4 ст. 116 КУзПБ визначено, що разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

У силу ч. 1 ст. 124 КУзПБ план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Отже, виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

З наведеного та аналізу положень статті 116 КУзПБ, що визначають обсяг та перелік документів та відомостей, які боржник - фізична особа зобов`язаний додати до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд вважає, що такий боржник повинен запропонувати обґрунтований та виконуваний (реальний) проект плану реструктуризації своїх зобов`язань, оскільки метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення боржником такого документу є закономірними очікуваннями кредиторів фактичного погашення їх вимог в межах процедури.

Таким чином при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність доданий проект плану реструктуризації (а.с. 26-27).

Дослідивши наданий план реструктуризації, господарським судом встановлено такі обставини:

- не обґрунтовано з посилання на докази суму доходів боржника в місяць та суму витрат;

- строк виконання плану реструктуризації боржником не визначено;

- боржником запропоновано спростити (списати) 100% заборгованість перед кредиторами, оскільки у боржника відсуне будь-яке майно, достатня сума доходів для задоволення вимог кредиторів повністю або частково.

Суд зауважує, що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

На переконання суду, з огляду на положення процесуального закону, господарський суд, здійснюючи правосуддя, обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження.

У справах про неплатоспроможність фізичних осіб існує ризик ігнорування боржниками мети і завдань процедури реструктуризації боргів, що може полягати у наданні фіктивного та не виконуваного плану реструктуризації, який не відповідатиме вимогам статті 124 КУзПБ, пасивній участі боржника в цій процедурі.

Суд звертає увагу, що вказане вище не може залишатись поза судовим контролем, оскільки господарський суд не позбавлений можливості надавати оцінку поведінці боржника у разі розгляду судом заяви боржника про його неплатоспроможність у підготовчому засіданні: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті лише фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що свідчить про зловживання правом боржника на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

Подані боржником документи засвідчують, що прострочені грошові зобов`язання ОСОБА_1 перед кредиторами становлять 239 890 грн. 17 коп., загальна сума витрат боржника в місяць становить 3 194 грн. 85 коп., сума доходу 2 777 грн. 97 коп., сума для погашення кредиторських вимог за один місяць становить - 416 грн. 88 коп.

В той же час, боржник вказує, що необхідний прожитковий мінімум в місяць становить 2 684 грн. 00 коп., витрати на медикаменти в середньому в місяць 510 грн. 85 коп.

Боржником долучено трудову книжку з зазначенням відомостей про роботу по 2020 рік. Відомості про роботу після 2020 року відсутні.

Згідно декларацій про майновий стан за 2020 рік місцем роботи боржника було ТОВ «Голден Шер Профешонал», ТОВ «Світ Сантехніки», ТОВ «Еулайф Груп», ТОВ «Експедиція 777»; 2021 рік ТОВ «Голден Шер Профешонал», ТОВ «Світ Сантехніки», ТОВ «Еулайф Груп»; за 2022 рік - ТОВ «Укрпостачресурс», ТОВ «Світ Сантехніки» (а.с. 28-56).

До матеріалів справи долучено лише довідку від 04.01.2023, згідно якої ОСОБА_1 прийнята на посаду головного бухгалтера ТОВ «Укрпостачресурс», працює за сумісництвом, сукупна заробітна плата з травня 2022 року по грудень 2022 року становить 27 341 грн. 30 коп. (а.с. 90 на звороті).

Згідно з Декларацією заявника сукупний дохід за період 2020-2022 роки становить 143 573 грн. 94 коп. (а.с. 28-56):

- за 2020 рік заробітна плата в сумі 44 518 грн. 43 коп.;

- за 2021 рік заробітна плата в сумі 70 017 грн. 02 коп.;

- за 2022 рік заробітна плата в сумі 29 038 грн. 49 коп. за січень-вересень;

В той же час, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суму виплачених доходів та утриманих податків від 03.01.2023 загальна сума доходів боржника становить:

- 2020 рік - 58 862 грн. 48 коп.

- 2021 рік 70 480 грн. 92 коп.

- з січня по вересень 2022 року 29 269 грн. 68 коп.

Таким чином, без врахування доходів боржника за четвертий квартал 2022 року, дохід ОСОБА_1 згідно поданої нею декларацій та довідки з ГУ ДПС у Волинській області різниться, а тому сума доходу 2 777 грн. 97 коп., визначена боржником у плані реструктуризації боргів, не обґрунтована та не підтверджена належними доказами.

На підтвердження витрат на медикаменти ОСОБА_1 подає скріншоти чеків на придбання в аптеці «Apteka Kiyev UA» від 26.10.2022 на суму 461 грн. 70 коп., в аптеці «Ml Dila Kyiv UA» від 03.11.2022 на суму 560 грн. 00 коп. (а.с. 78, 78 на звороті).

В той же час, суд позбавлений можливості визначити особу, яка здійснювала розрахунок та товар, який закуплявся.

На підтвердження необхідності закупівлі медикаментів боржником додана виписка №15003 від 11.11.2022 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 (а.с. 92).

Обґрунтування включення витрат на медикаменти до постійних витрат ОСОБА_1 , які куплені лише двічі, в той час як медична виписка видана на ОСОБА_5 , відсутні.

При цьому судом враховано, що оплата авансування винагороди арбітражному керуючому в межах даної справи здійснена ОСОБА_5 , що підтверджує його фінансову платоспроможність на придбання медикаментів (а.с. 65).

Крім того, у декларації зазначено, що ОСОБА_5 не надав інформацію щодо доходів.

З поданих доказів не можливо встановити наявність майна у спільній власності.

За поданим боржником планом реструктуризації основною метою погашення боргу ОСОБА_1 перед кредиторами є його списання у повному обсязі, що не узгоджується з правовою природою процедури реструктуризації боргів у справі про неплатоспроможність фізичної особи, яка застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника, шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань перед кредиторами за планом реструктуризації, а лише засвідчує про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про його неплатоспроможність за формальними ознаками та створення умов щодо порушення інтересів кредиторів на отримання належного боргу повністю або часткового з боржника.

Близька за змістом є постанова ВСУ у складі Касаційного господарського суду за №925/473/20 від 25.08.2021.

Щодо загрози неплатоспроможності боржника.

Як встановлено судом, боржник в заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство, обґрунтовуючи свою неплатоспроможність, посилається на приписи п. 4 ч. 2 статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Суд з урахуванням логічного способу інтерпретації вказаних вище норм дійшов таких висновків:

Згідно з частиною першою статті 116 КУзПБ заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч.2, ч.3 ст. 116 КУзПБ визначено зміст заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та перелік додатків, який має бути додано до заяви.

Системний аналіз ст. 113, ч.1, ч.2 ст. 116 КУзПБ дає можливість дійти висновку, що про наявність наведених підстав у кожному конкретному випадку мають свідчити достатні фактичні обставини з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.

З наданих доказів не вбачається однозначно, який борг існує перед кредитними установами (основний, штрафні санкції).

ОСОБА_1 зазначає, що припинила погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, проте обставини з посиланням на докази (строк сплати, період несплати) в матеріалах справи відсутні.

В заяві боржник стверджує про наявність боргу перед АТ «Універсал Банк» в сумі 122 338 грн. 68 коп., одночасно зазначає про залишок на рахунку 52 338 грн. 68 коп.

Докази щодо намагання перекредитування не додані.

Згідно ч. 3 ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

З поданих доказів не можливо встановити суму грошових вимог (загальна сума зобов`язання за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором.

З інформації Українське Бюро кредитних історій також не можливо встановити вид заборгованості, щомісячні платежі. З них вбачається про відсутність терміну прострочення, строк кредиту до 09.09.2023.

Неплатоспроможність фізичної особи - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання боржника перед кредиторами, що підпадає під приписи п.1 ч.2 ст.115 КУзПБ, якщо розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; приписи п. 2) ч.2. ст.115 КУзПБ, в разі коли боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; приписи п.3) ч.2. ст.115 КУзПБ, якщо ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення.

Натомість, загроза неплатоспроможності фізичної особи є тимчасовою нездатністю боржника задовольнити вимоги кредиторів за допомогою наявних у боржника активів, яких недостатньо, в зв`язку з чим боржник найближчим часом не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі п.4 ч.2 ст.115 ГПК України.

Отже умовами для встановлення щодо боржника такого складного за своїм змістом юридичного факту як загроза неплатоспроможності боржника є одночасна наявність, таких юридичних фактів:

1) існування у боржника щонайменше перед двома кредиторами зобов`язань, строк виконання яких настав та визначається за правилами закону, що регулює відповідні правовідносини (купівлі-продажу, поставки, підряду, позики, бюджетні та податкові тощо);

2) розмір всіх активів боржника є меншим, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами боржника, строк виконання яких настав, що очевидно створює нездатність боржника забезпечити найближчим часом виконання зобов`язань перед кредиторами чи здійснювати звичайні поточні платежі кредиторам у добровільному порядку.

Проте, як встановив суд, у боржника взагалі відсутні будь-які активи для задоволення вимог кредиторів, що не підпадає під приписи норм п.4 ч.2 ст.115 ГПК України, яка визначає та регулює загрозу неплатоспроможності.

Близько до вищенаведеного є висновки викладені в постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 308/8645/15цс, у справі № 910/2971/20 від 15.06.2021, у справі № 902/1023/19 від 14.09.2021.

З урахуванням вищенаведеного, суд зазначає, що законодавець надає можливість лише виключно боржнику подати заяву про свою грошову неплатоспроможність перед кредиторами до суду (пільговий режим заяви). Разом з тим, надавши таку пільгу, законодавець зобов`язує боржника (фізичну особу) подати заяву про відкриття провадження про свою фінансову неспроможність лише за наявності реального плану реструктуризації боргів (ч.4.ст.116 КУзПБ), направленого на задоволення вимог кредиторів повністю або частково, оскільки суд не тільки відкриває провадження у справі про неплатоспроможність боржника, а й вводить процедуру реструктуризації боргів, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання зобов`язань та призначає керуючого реструктуризацією ( ч.5.ст.119 КУзПБ). Отже, вказана вище судова процедура не є та не повинна бути формальною, оскільки вона юридично направлена на задоволення вимог кредиторів повністю або часткове за допомогою наданого боржником реального та обґрунтованого плану реструктуризації.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення від 06.12.2007 у справі "Воловік проти України").

Функція роз`яснення та тлумачення положень національного закону належить насамперед національним судам (рішення ЄСПЛ від 28.09.1999 у справі "Озтюрк проти Туреччини").

Як вбачається із Пояснювальної записки до проекту Кодексу України з процедур банкрутства, метою необхідності прийняття Кодексу України з процедур банкрутства, в тому числі, є врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності фізичних осіб, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації та потребують допомоги з боку Держави.

Проте відсутність у боржника реального плану реструктуризації, відсутність будь-яких активів та небажання боржника погашати борги перед кредиторами або погасити борги перед кредиторами наслідком їх повного списання (прощення), на думку суду, лише засвідчує про уникнення боржника від здійснення та проведення розрахунків з кредиторами, та свідчить про зловживання боржником правом на звернення до суду з заявою про свою неплатоспроможність, оскільки створює підстави, які надають боржнику, отримавши, до відкриття справи про неплатоспроможність, від фінансових або кредитних підприємств або установ грошові кошти будь - якого розміру, не сплачувати їх, а звернутися до суду про свою неплатоспроможність, та «реструктуризувати» борги перед кредиторами наслідком їх повного прощення, що не узгоджується з загальними положеннями Книги четвертої, яка застосовується КУзПБ - відновлення платоспроможності фізичної особи та не є для боржника тою скрутною фінансовою ситуацією, яка потребує допомоги з боку Держави, через процедури банкрутства.

Враховуючи вищевикладене, у боржника відсутні підстави у розумінні ст. 115 КУзПБ для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно частини 3 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства за наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Керуючись ст. 115, ст.ст. 113-119 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 ГПК України, суд -

ухвалив:

У відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 30.01.2023.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук