ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 січня 2023 рокуСправа № 912/98/23

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Поліщук Г.Б., розглянувши матеріали позовної заяви Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, 27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Шевченка, 23

до Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Кіровоградській області, 25006, м. Кропивницький, вул. Тараса Карпи, 84

про визнання права власності, зобов`язання здійснити реєстрацію

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Кіровоградській області з вимогами про:

- визнання права власності на самохідне шасі (трактор колісний) Т-16М за Соколівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області;

- зобов`язання Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Кіровоградській області здійснити реєстрацію самохідного шасі (трактор колісний) Т-16М.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтями 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України визначено вимоги щодо оформлення позовної заяви та комплектність документів, які повинні додаватися до неї.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, в тому числі відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Таким чином, у відповідності до вимог процесуального закону, на позивача покладається обов`язок надіслання учасникам справи позовної заяви та доданих до неї документів саме листом з описом вкладення.

Згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05.03.2009 підтвердженням надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, а підтвердженням переліку відправлених документів є опис вкладення встановленої форми.

Виходячи з викладеного, належним доказом відправлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є саме опис вкладення та документ, що підтверджує надання поштових послуг (фіскальний чек, розрахункова квитанція тощо).

Однак, позивачем зазначених вимог не виконано.

Натомість, до позовної заяви в якості доказів направлення додано лише фіскальний чек, з якого неможливо встановити, які саме документи та на яку саме адресу направлено.

Будь-які інші докази, які б підтверджували вручення відповідачу примірника позовної заяви з додатками у інший спосіб, відсутні.

Положеннями п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вищевказаної норми Господарського процесуального кодексу України позивачем не зазначено відомостей щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

В порушення зазначеної норми позивачем не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а отже не дотримано вимог, передбачених п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 пункту 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції на дату подання позовної заяви, встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено на рівні 2 684,00 грн.

За подання до господарського суду встановлено наступний розмір та порядок сплати судового збору: за позовними заявами майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовними заявами немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, при зверненні до суду позивач мав сплатити судовий збір за розгляд вимоги немайнового характеру - 2 684,00 грн та за вимогу майнового характеру - 2684,00 грн.

В той же час до позовної заяви додано платіжне доручення №16 від 12.01.2023 на суму 2 684,00 грн.

Залишок недоплаченої суми судового збору складає 2 684,00 грн, а отже до позовної заяви не додано належних доказів виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, а саме не надано доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 5 ст. 164 ГПК України).

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника (ч.ч. 1, 2 ст. 56 ГПК України).

У відповідності до ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ГПК України).

Наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

Самопредставництвом юридичної особи є право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України.

Таким чином, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності). Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28.04.2020 у справі № 910/10553/18, від 05.05.2020 у справі № 917/1622/18, від 05.05.2020 у справі № 916/3097/19.

Судом встановлено, що позовну заяву від імені Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області підписано представником Світланою Новіковою, на підтвердження повноважень якої до позову додано розпорядження за підписом Соколівського сільського голови - Інни Завірюхи від 02.09.2021 №247-к "Про виконання обов`язків начальника юридичного відділу", за змістом якого на Новікову Світлану Вікторівну, головного спеціаліста юридичного відділу Соколівської сільської ради, покладено виконання обов`язків начальника юридичного відділу з 02.09.2021 року та Положення про юридичний відділ Соколівської сільської ради, затверджене рішенням Соколівської сільської ради від 30.01.2020 № 3096.

Разом із тим, указані документи не містять інформації про те, що ОСОБА_1 наділена повноваженнями на самопредставництво у розумінні ч. 3 ст. 56 ГПК України.

Зокрема, з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань).

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 23.11.2020 у справі № 908/592/19.

Судом, 24.01.2023 зроблено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №48, з якого вбачається, що в розділі: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" значиться лише ОСОБА_2 , як керівник з 04.11.2014 року. В переліку осіб, які можуть представляти Соколівську сільську раду в порядку самопредставництва відсутня інформація про особу, яка підписала позовну заяву (Новікова С.).

З врахуванням вищевикладеного, неможливо визнати, що матеріали позову містять належні докази на підтвердження того, що Новікова С. має право представляти позивача відповідно до закону (в порядку самопредставництва), що свідчить про недодержання позивачем вимог ч. 5 ст. 164 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на вищенаведене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху, з наданням позивачу строку на усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області - залишити без руху.

2. Соколівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області усунути встановлені при поданні позовної заяви, недоліки в строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

- належні докази направлення відповідачеві копії позовної заяви доданими до неї документами (опис вкладення та фіскальний чек);

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- надати суду докази сплати (доплати) судового збору у розмірі 2 684,00 грн;

- надати докази на підтвердження того, що Новікова С. має право представляти Соколівську сільську раду, відповідно до закону (в порядку самопредставництва).

3. Роз`яснити позивачу, що у відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймає до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

4. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню.

5. Примірник ухвали надіслати Соколівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області за адресою: 27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Соколівське, вул. Шевченка, 23.

Ухвалу підписано 25.01.2023.

Суддя Г.Б. Поліщук