ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року м. Дніпро Справа № 904/9503/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Чус О.В., Антоніка С.Г.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: Овдій Я.П.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2022р. (суддя Мілєва І.В. м. Дніпро, повний текст додаткового рішення складено 14.11.2022р.) у справі

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Вільногірськ

про стягнення 554 260,38грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Вільногірськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про визнання недійсними договору та додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 689 131,81 грн., з яких: 385 165,31 грн. - пеня, 94 007,02 грн. - 3% річних, 209 959,48 грн. - інфляційні втрати.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" подало до суду зустрічну позовну заяву (направлену поштою 31.12.2021), в якій просило суд: визнати недійсною додаткову угоди № 3 від 05.01.2021 до договору № 13-20/ДТС/У від 04.03.2020р., укладену між ТОВ "Дизельтехсервіс" та ТОВ "Мотронівський ГЗК"; визнати з 05.01.2021 недійсним договір № 13-20/ДТС/У від 04.03.2020, укладений між ТОВ "Дизельтехсервіс" та ТОВ "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2022 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" 553 630,48 грн., з яких: 283 099,86 грн. - пеня, 73 327,44 грн. - 3% річних, 197 203,18 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 304,76 грн. В решті первісного позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" подало до суду заяву, в якій просило суд ухвалити додаткове рішення, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 98 000,00 грн..

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2022р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" задоволено частково - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" 48 946,10 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним додатквим рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат", в якій просить суд скасувати додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2022р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні додаткового рішення не прийнято до уваги заперечення ТОВ "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" на заяву про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, яке не було розглянуто по суті, чим Господарський суд Дніропетровської області поставив відповідача в менш сприятливе становище в порівнянні з Позивачем, чим порушив норми процесуального права та не в повному обсязі з`ясовав вci обставини даної справи.

Апелянт вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в cyмi 48 946,10 грн. є неспіврозмірним iз складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною), не відповідають критеріям реальності таких витрат, розумності їx poзмipy.

Скаржник зазначає, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування ТОВ "Дизельтехсервіс" надано: копію договору про надання правової допомоги від 01.01.2021р. (з додатковими угодами), копію акта здачі-приймання робіт №10 від 08.08.2022р. та копію рахунку на оплату № 10 від 08.08.2022р. Однак, ТОВ "Дизельтехсервіс" не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати ТОВ "Дизельтехсервіс" адвокату Овдій Я.П. коштів, в poзмipi 98 000,00 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зарєєстрований у встановленому порядку.

Скаржник вважає, що задоволена судом сума витрат на професійну правничу допомогу за супроводження спору в cyмi 48 946,10 грн., є значно вищою, ніж ціни на ринку на аналогічні послуги наявні у відомостях органів статистики. Не доведено їх реальність, встановлення їхньої дійсності та необхідності що у свою чергу мали б підтвердити їх розумний розмір, не були фактичними та неминучими, не підтверджен i не доведені документально.

Kpiм того, Скаржник вказує на те, що при винесеннні додаткового рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги фінансовий стан Відповідача, а саме те, що підприємство Відповідача перебуває в стадії будівництва гірничозбагачувального комплексу та не здійснює виробництво та реалізацію продукції, відповідно не має доходу.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов до суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою, тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі просить залишити без змін.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.12.2022р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Чус О.В., Антонік С.Г..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2022р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/9503/21. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2022р. по справі № 904/9503/21 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

08.12.2022р. матеріали справи № 904/9503/21 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2022р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 30.01.2023р. на 14:00 год.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" - Овдій Яни Петрівни надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon": ІНФОРМАЦІЯ_1 ), № тел. НОМЕР_1.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2023р., судове засідання у справі №904/9503/21, призначене на 30.01.2023р. на 14:00 год., вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс", в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

Скаржник не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника Скаржникка.

В судовому засіданні 30.01.2023 р., проведеному в режимі відеоконференції, оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

7. Встановлені судом обставини справи

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2022р. первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" 553 630,48 грн., з яких: 283 099,86 грн. - пеня, 73 327,44 грн. - 3% річних, 197 203,18 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 304,76 грн. В решті первісного позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" подало до суду заяву, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 98 000,00 грн..

В обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу ТОВ "Дизельтехсервіс" надано суду першої інстанції: договір про надання правової допомоги від 01.01.2021р., укладений між позивачем за первісним позовом та адвокатом Овдій Я.П.; додаткову угоду № 5 до договору та додаткову угоду № 6 до договору; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, від 08.08.2022р.; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 10 від 08.08.2022р., на суму 98 000,00 грн.; рахунок № 10 від 08.08.2022р., на суму 98 000,00 грн..

За наслідками розгляду заяви господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі, яким суд першої інстанції заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" задовольнив частково - стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" 48 946,10 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Позивача за первісним позовом, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а додаткове рішення господарського суду слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2022р. первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" 553 630,48 грн., з яких: 283 099,86 грн. - пеня, 73 327,44 грн. - 3% річних, 197 203,18 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 304,76 грн. В решті первісного позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" подало до суду заяву, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 98 000,00 грн..

Згідно матеріалів справи представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" у справі № 904/9503/21 здійснювалось адвокатом Овдій Яною Петрівною, яка діяла на підставі ордеру серія ЗП № 128141 від 22.11.2022р., виданого відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.01.2021р. та Свідоцтва про адвокатську діяльність ЗП002045 виданого 12.12.2019р..

Матеріалами справи підтверджується, що в обґрунтування розміру понесених судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу ТОВ "Дизельтехсервіс" надано суду першої інстанції: договір про надання правової допомоги від 01.01.2021р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс"( Клієнт) та Адвокатом Овдій Яною Петрівною (Адвокат); додаткову угоду № 5 до договору та додаткову угоду № 6 до договору; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 08.08.2022р.; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 10 від 08.08.2022р., на суму 98 000,00 грн.; рахунок № 10 від 08.08.2022р., на суму 98 000,00 грн..

Так, за умовами п.2.1. договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.01.2021р., Адвокат зобов`язується надати Клієнту правові послуги по захисту його прав і інтересів.

Відповідно до п.2.2 договору, Клієнт наділяє Адвоката нижченаведеними повноваженнями: застосовувати заходи досудового врегулювання: спорів, розбіжностей, що виникають під час укладення договорів, спорів, що виникають у разі зміни та розірвання договорів; оплачувати судові витрати; подавати до будь-якого суду: позовні заяви, відзиви на позовні заяви, заперечення, зустрічні позови, заяви про забезпечення позову та інші необхідні заяви, надсилати сторонам копії заяв, відзивів, документів; знайомитися з матеріалами справ, робити з них витяги, знімати копії; брати участь в судових засіданнях, заявляти відвід судді, судовому експерту, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу; до прийняття рішення по справі: змінювати підстави або предмет позовів, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, відмовлятися повністю або частково від позовних вимог, визнавати позови повністю або частково, укладати мирові угоди, укладати угоди про передачу спору на вирішення третейського суду; оскаржувати судові рішення, ухвали, постанови суду, подавати заяви про перегляд судових рішень у всіх порядках та з наданням усіх прав по веденню цих справ; одержувати ухвали, постанови, рішення, накази, дублікати та інші документи; пред`являти накази, виконавчі листи та інші документи до виконання; представляти інтереси в органах виконавчої служби, а також в державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в т.ч. в правозахисник органах, зокрема, в органах внутрішніх справ та прокуратурі, місцевих та центральних органах влади, органах місцевого самоврядування, комунальних установах, паспортному відділі, адресному бюро, відповідному бюро технічної інвентаризації, з питання замовлення та отримання відповідних довідок та документів, витягів, відповідній банківській установі, відділах внутрішніх справ, слідчих органах, суб`єктів оціночної діяльності, експертів, оцінювачів, органах юстиції, нотаріату тощо при вирішенні будь-яких питань, що стосуватимуться прав та законних інтересів Клієнта, а також оформлення, здавання, одержання на його ім`я відповідних документів; передавати (передоручати) свої повноваження іншим особам; підписувати будь-які документи, необхідних для виконання наданих повноважень та посвідчувати копії документів у справах, які він веде; виконувати інші доручення юридичного характеру, зв`язані з веденням справ; користуватися усіма іншими процесуальними правами, наданими законом.

Відповідно до п.3.2 договору, послуги оплачуються на підставі актів виконаних робіт.

Відповідно до п.1 додаткової угоди № 5 від 01.08.2021р. до договору про надання правової допомоги від 01.01.2021р., Замовник доручає Виконавцю здійснювати заходи по досудовому врегулюванню спору, підготовці позовної заяви та інших процесуальних документів, представляти інтереси Замовника у судових установах, тощо.

Замовник зобов`язується вчасно та у повному обсязі сплачувати Виконавцю надані послуги (виконані роботи) (п. 2 додаткової угоди №5).

Відповідно до п. 3 додаткової угоди №5, перелік та обсяг наданих послуг підтверджується підписаним Сторонами Актом здачі-приймання робіт (надання послуг), Детальним описом наданих послуг.

Відповідно до п. 6 додаткової угоди №5, Сторони погодили, що оплата послуг Виконавця здійснюється протягом 180 днів з моменту підписання Акту здачі-приймання робіт (надання послуг).

Відповідно до п. 7 додаткової угоди №5, Сторони передбачають можливість доплати гонорару (винагороди) за позитивний результат по справі, що оформлюється Сторонами письмово. Замовник зобов`язаний також здійснювати оплату фактичних витрат для виконання Договору, зокрема, таких: витрати на відрядження за межі населеного пункту (м. Кривий Ріг), де розташоване фактичне робоче місце Виконавця: добові в розмірі визначеному відповідно до чинного законодавства України, проживання під час відрядження, транспортні витрати (витрати Виконавця пов`язані із проїздом з міста Кривий Ріг в будь-який інший населений пункт і в зворотному напрямку. Клас вагону: купе/люкс, Інтресіті - перший клас вагону); оплату послуг перекладача, нотаріальних послуг, експертиз, оплата роботи фахівців та інших осіб, які залучаються Виконавцем, оплата копіювальних, друкарських та інших технічних робіт, міжміських та міжнародних телефонних розмов, витрати на поштовий зв`язок, інших сум, які були та/або мають бути сплачені Виконавцем від імені і в інтересах Замовника, а також всі інші фактичні витрати пов`язані з виконанням Договору про надання правової допомоги підлягають оплаті Виконавцю.

Відповідно до п. 8 додаткової угоди №5, оплата фактичних витрат здійснюється після підписання Сторонами Акту здачі-приймання робіт (надання послуг).

Відповідно до п. 9 додаткової угоди №5, оплата послуг Виконавця та оплата фактичних витрат для виконання Договору здійснюється в безготівковій формі відповідно до чинною законодавства України.

Відповідно до п. 10 додаткової угоди №5, у випадку дострокового розірвання Договору, незалежно від підстав, Замовник зобов`язаний оплатити Виконавцю надані послуги (виконані роботи), що були виконані чи підготовлені до виконання та здійснити оплату всіх фактичних витрат для виконання договору понесених Виконавцем.

Відповідно до п. 11 додаткової угоди №5, сторони передбачили порядок визначення вартості послуг Виконавця:

Розрахунок вартості однієї години наданих послуг - 500 (п`ятсот гривень 00 коп.) грн. без ПДВ за одну годину.

Загальна сума наданих Виконавцем послуг (виконаних робіт) визначається як добуток вартості 1 години роботи Виконавця на кількість витраченого часу на надані послуги.

Відповідно до п. 12 додаткової угоди №5, оплата послуг Виконавця у неробочий час, вихідні та святкові дні оплачується відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п.1 додаткової угоди № 6 від 01.03.2022р. до договору про надання правової допомоги від 01.01.2021р., Сторони погодили, що оплата послуг Виконавця по виконанню зобов`язань з комплексного супроводження справи по стягненню заборгованості з ТОВ "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" за Договором на виконання робіт (технічне обслуговування) №13-20/ДТС/У від 04.03.2020р. здійснюється протягом 360 днів з моменту підписання Акту здачі-приймання робіт (надання послуг).

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 6 від 01.03.2022р., Сторони визначили положення п. 6 Додаткової угоди №5 від 01.08.2021 р. вважати такими, що втратили свою силу.

В матеріалах справи наявний детальний опис робіт (наданих послуг) від 08.08.2022р., виконаних адвокатом Овдій Яною Петрівною по справі №904/9503/21, який підписаний з боку адвоката Овдій Я.П. та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" (клієнта), відповідно до якого були надані наступні послуги: аналіз первинних документів по взаємовідносинам Замовника з ТОВ "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" 3500 арк. - 40 годин: Статут ТОВ "Дизельтехсервіс"; Виписка ТОВ "Дизельтехсервіс"; Статут ТОВ "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат"; Витяг ТОВ "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат"; Договір на виконання робіт (технічне обслуговування) М13-20/ДТС/У від 04.03.2020 р. з додатками; Акти виконаних робіт з додатками; Податкові накладні; Платіжні доручення. Опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, судової практики з вирішення подібних спорів та консультування клієнта, надання пропозицій та рекомендацій для захисту інтересів клієнта та визначення правової позиції -1 година. Розрахунок 196 годин * 500 = 98 000 грн. 00 коп., без урахування ПДВ. Загальна вартість Послуг складає 98 000 грн. без ПДВ..

На підтвердження надання послуг, між ТОВ "Дизельтехсервіс" та адвокатом Овдій Я.П. підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 10 від 08.08.2022р.. В акті зазначено перелік послуг, витрачений час та розмір гонорару, а саме: надання правової допомоги для ведення справи № 904/9503/21. Загальна сума згідно даного Акту - 98 000 грн..

Адвокатом Овдій Я.П. виставлено ТОВ "Дизельтехсервіс" рахунок № 10 від 08.08.2022р., на оплату юридичних послуг, на суму 98 000,00 грн..

Задовольняючи часткво заяву позивача за первісним позовом, про стягнення витрат на правничу допомогу частково, господарський суд, виходив із доведеності належними доказами цих витрат та вимог ч.4 ст.129 ГПК України, нормами якої визначено, що при частковому задоволенні позову інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам, відтак, заяву задоволено у пропорційному відношенні до задоволених вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення заяви позивача за первісним позовом, про стягнення витрат на правничу допомогу, з наступних мотивів.

Статтею 15 ГПК України регламентовано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначені розміру правничої допомоги Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 25.05.2022р. у справі № 908/846/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі № 904/4507/18). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (Аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019р. у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019р. у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019р. у справі № 922/928/18, від 30.07.2019р. у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019р. у справі № 915/237/18, від 24.11.2021р. у справі №914/1945/19, від 23.11.2021р. у справі №873/126/21).

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказаний правовий висновок наведений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. по справі № 922/445/19.

Також Об`єднана палата зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст.126 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу витрат повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки наведені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019р. у справі N 915/237/18, від 24.10.2019р. у справі N 905/1795/18, від 17.09.2020р. у справі N 904/3583/19.

Доводи Скаржника щодо неврахування судом першої інстанції заперечень Відповідача за первісним позовом щодо стягнення витрат дійсно мають місце.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, 29.08.2022р., Відповідачем за первісним позовом було подано до суду першої інстанції заперечення на заяву про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в якій він просив суд відмовити узадоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за супроводження спору, в сумі 98 000,00 грн., а у разі задоволення заяви, просив зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги, на 78 000,00 грн..

Проте, при винесенні додаткового рішення, вказані заперечення на заяву, місцевим господарським судом помилково не було враховано.

Разом з тим, не зважаючи на неврахування судом вказаних заперечень, суд першої інстанції правомірно скористався наданим йому правом і зменшив розмір витрат на професійну правову допомогу на 50% від заявленої суми, стягнувши витрати пропорційно задоволеним вимогам (на позивача за первісним позовом - 53,90 грн. (0,11 %), на відповідача за первісним позовом - 48 946,10 грн. (99,89 %)).

Центральний апеляційний господарський суд відмічає, що витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Зазначений висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019р. у справі №922/445/19, згідно з якою (постановою) об`єднана палата відступила від висновку щодо застосування положень ст. 126 ГПК України, викладеного у постанові Верховного Суду від 05.02.2019р. у справі № 906/194/18, про необхідність надання доказів, які підтверджують фактичне здійснення учасником справи витрат на професійну правничу допомогу, для вирішення питання про розподіл судових витрат. У подальшому наведений висновок об`єднаної палати викладений також у низці постанов Верховного Суду, зокрема: від 01.12.2020р. зі справи №904/5818/19, від 22.01.2021. зі справи №925/1137/19, від 25.03.2021р. зі справи №903/330/20, від 08.06.2021р. зі справи №910/9243/20, від 02.09.2021р. зі справи №910/21300/17, від 13.09.2021р. зі справи №910/11739/19, від 11.11.2021р. зі справи №922/449/21.

Інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються, як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 236 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2022р. у справі №904/9503/21 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки Відповідачем за первісним позовом оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Разом з тим, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України "Про судовий збір" не передбачена.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2022р. у справі № 904/9503/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу.

Повний текст постанови складено 31.01.2023 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя С.Г. Антонік