Справа № 909/875/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретаря судового засідання Шутки О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики"

(проспект Героїв Сталінграда, буд. 21/38А, м. Київ, 04210)

до відповідача: Відділу будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування

та архітектури Косівської районної державної адміністрації

(майдан Незалежності, буд. 11, м. Косів, Косівський район, Івано-

Франківська область, 78600)

про стягнення заборгованості за Договором підряду № 363-49-19 від 11.09.2019 в сумі 423 181, 93 гривень, з яких: 294 000, 00 гривень основна заборгованість, 31 642, 53 гривень 3 % річних, 97 539, 40 гривень інфляційних втрат,

за участю:

від позивача: Веретельника Ігоря Юрійовича (в режимі відеоконфенції),

від відповідача: представник відповідача в судове засідання не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

2. Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.

І. СУТЬ СПОРУ

4. У жовтні 2022 року до Господарського суду Івано-Франківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" із позовною заявою до Відділу будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Косівської районної державної адміністрації про стягнення заборгованості в сумі 423 181, 93 гривень, з яких: 294 000, 00 гривень заборгованість за Договором підряду № 363-49-19 від 11.09.2019, 31 642, 53 гривень 3 % річних, 97 539, 40 гривень інфляційних втрат.

ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

5. 26.10.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 22.11.2022; зобов`язав сторони подати заяви по суті спору, зокрема: відповідачу встановив 15-денний строк з моменту вручення ухвали суду для подачі відзиву на позов.

6. 07.11.2022 за вх. № 15038/22 на електронну адресу суду від представника позивача, адвоката Веретельника І. Ю. надійшло клопотання про участь в судовому засіданні, призначеному на 22.11.2022, в режимі відеоконференції.

7. Телефонограмою від 15.11.2022 повідомлено адвоката Веретельника І. Ю. про те, що судове засідання у справі № 909/875/22, призначене на 22.11.2022 відбудеться з використанням комплексу технічних засобів відеоконференцзв`язку та програмного забезпечення "EasyCon" з можливістю представника позивача брати участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

8. 22.11.2022 суд відклав підготовче засідання у справі на 12.12.2022.

9. 12.12.2022 за вх. № 16942/22 на електронну адресу суду від Відділу будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Косівської районної державної адміністрації надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

10. В судовому засіданні 12.12.2022 суд відмовив у задоволенні означеного клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, закрив підготовче провадження у справі № 909/875/22 та призначив розгляд справи по суті на 26.12.2022.

11. 26.12.2022 суд відклав розгляд справи по суті на 17.01.2023.

12. В судові засідання представник відповідача жодного разу не з`явився.

13. Про дату, час та місце судових засідань у справі відповідач належним чином повідомлявся ухвалами суду від 26.10.2022, 22.11.2022, 12.12.2022 та 26.12.2022. Зазначені ухвали суду направлені на адресу відповідача, яка вказана у позовній заяві та у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

14. Згідно з інформацією зазначеною в рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень, усі означені листи було отримано представником відповідача за довіреністю:

- ухвала суду від 26.10.2022 отримана представником відповідача 01.11.2022 (поштове повідомлення № 410);

- ухвала суду від 22.11.2022 отримана представником відповідача 05.12.2022 (поштове повідомлення № 687);

- ухвала суду від 12.12.2022 отримана представником відповідача 16.12.2022 (поштове повідомлення № 610);

- ухвала суду від 26.12.2022 отримана представником відповідача 30.12.2022 (поштове повідомлення № 980).

15. В силу положення пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, вважається днем вручення йому відповідної ухвали суду.

16. Пунктом 1 частини 1 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

17. Станом на 17.01.2023 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав.

18. Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

19. Водночас, як визначено в частині 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

20. Згідно із приписами частини 1 та пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

21. Разом із тим, суд зауважує, що сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами.

22. Також, відповідач не скористався своїм правом згідно приписів статті 197 Господарського процесуального кодексу України на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

23. Відповідно до пункту 7 частини другої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є розумні строки розгляду справи судом.

24. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

25. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі статтею 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у господарському процесі встановлена статтею 3 Господарського процесуального кодексу України.

26. Відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997, дана Конвенція та Протоколи до неї № № 2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України.

27. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

28. Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить стаття 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

29. Критерій розумності строку розгляду справи також наведений в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 18.11.2003 № 01-8/1427. У цьому листі зазначено: "Критеріями оцінки розгляду справи упродовж розумного строку є складність справи, поведінка учасників процесу і поведінка державних органів (суду), важливість справи для заявника". Визначаючи ці критерії, ВГСУ посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Красношапка проти України" № 23786/02 від 30.11.2006 (§ 51).

30. Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

31. Разом із тим, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

32. Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності, а відтак суд вважає, що спір належить вирішити по суті у відсутності представника відповідача за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушених прав.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН

33. Позиція позивача. Обґрунтовуючи свої позові вимоги позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору підряду № 363-49-19 від 11.09.2019 в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних робіт, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 294 000, 00 гривень. Відтак, у зв`язку з простроченням грошового зобов`язання, керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати та 3 % річних.

34. Позиція відповідача. Відзив на позов не подав, проти позову не заперечив.

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

35. 11.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" (далі - Підрядник) та Відділом будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Косівської районної державної адміністрації (далі - Замовник) укладено Договір підряду № 363-49-19 (далі - Договір) (а. с. 8 - 14).

36. Згідно із пунктами 1.1. - 1.3. Договору, Підрядник зобов`язується виконати Замовникові роботи, зазначені в п. 1.2. Договору, а Замовник прийняти та оплатити такі роботи. Підрядник зобов`язується виконати роботи по об`єкту: "Будівництво спортивного майданчика в с. Микитинці Косівського району Івано-Франквської області" (далі за текстом роботи), згідно з розрахунками договірної ціни. Склад та обсяги робіт, що поручаються до виконання Підряднику, визначені кошторисною документацією. Обсяги робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

37. Згідно п. 3.1. Договору, ціна цього Договору є динамічною і становить 944 351, 00 гривень, визначена на підставі кошторисної документації, яка є невід`ємною частиною Договору. Склад витрат за договірною ціною і методика її складання визначається діючими на даний момент "Правилами визначення вартості будівництва" ДСТУ Б Д.1.1-1.2013, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293. У поточному році Підряднику доручається обсяг робіт, вартість яких складає 784 000, 00 гривень, згідно наявних кошторисних призначень, затверджених відповідним рішенням Косівської районної ради від 18.07.2019 № 1-82/2019. Бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення згідно ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України та відповідних рішень Косівської районної ради. Фінансування робіт здійснюється Замовником відповідно до плану фінансування по мірі надходження бюджетних коштів. Замовник має право уточнити план фінансування протягом року у разі: зменшення або збільшення бюджетних призначень; внесення змін у строки виконання робіт; прийняття рішення про прискорення чи уповільнення темпів виконання робіт.

38. Відповідно до п. 3.4. Договору, фінансування робіт здійснюється за рахунок державного бюджету.

39. Пунктом 4.1. Договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом:

- попередньої оплати Замовником, після пред`явлення Підрядником рахунка для придбання матеріалів в розмірі до 30 % від обсягу фінансування робіт, які доручаються Підряднику у поточному бюджетному році строком на три місяці.

- попередня оплата Замовником бюджетних коштів здійснюється шляхом спрямування бюджетних коштів Підряднику на небюджетні рахунки, відкриті на їх ім`я в органах Казначейства у встановленому законодавством порядку, з подальшим використанням зазначених коштів виконавцями робіт виключно з таких рахунків на цілі, визначені цим договором.

- подальшої поетапної оплати Замовником виконаних робіт на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт за формами КБ-2в, КБ-3.

40. Підрядник протягом 3-ох місяців, відпрацьовує кошти попередньої оплати та підтверджує їх використання за призначенням актом виконаних робіт за формами КБ-2в, КБ-3. В разі невиконання робіт протягом 3-ох місяців підрядник повертає в десятиденний термін на рахунок замовника (п. 4.1.1. Договору).

41. Згідно із п. 4.2. Договору, до актів виконаних робіт за формами КБ-2в, КБ-3 Підрядником додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують виконання договору підряду, акти на приховані роботи, паспорти, сертифікати відповідності, акти на випробування устаткування та сканкопії накладних про придбання будівельних матеріалів. За наявності в договірній ціні коштів на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, їх витрачання при проведенні взаєморозрахунків можливо лише за умовами надання підтверджуючих документів. Замовник, за участю Підрядника, перевіряє обґрунтованість поданих йому документів і зобов`язаний їх підписати та передати Підряднику, або надати обґрунтовану відмову у підписанні впродовж 3-х робочих днів.

42. У п. 4.3. Договору сторони погодили, що приймання виконаних робіт здійснюється Замовником після надходження коштів на відповідний розрахунковий рахунок Замовника.

43. Термін виконання робіт з моменту підписання Договору до 30.12.2019 або до повного виконання сторонами договірних зобов`язань. Місце виконання робіт: с. Микитинці Косівський р-н. (пункти 5.1., 5.2 Договору).

44. Відповідно до п. 6.1.2. Договору, Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані обсяги робіт, підтверджені підписаними Сторонами актами виконаних робіт за формою КБ-2в.

45. Замовник має право зменшувати обсяги виконання робіт та загальну вартість цього Договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі Сторони вносять відповідні зміни до цього договору (п. 6.2.3. Договору).

46. Замовник має право повернути акти виконаних робіт за формами КБ-2в, КБ-3 Підряднику без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів, зазначених у пункті 4.2. розділу IV цього Договору (п. 6.2.4. Договору).

47. Згідно із п. 7.1. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором Сторони несуть відповідальність передбачену законами та цим договором.

48. У випадку виникнення спорів або розбіжностей Сторони зобов`язуються вирішити їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі недосягнення згоди Сторін, спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку за місцезнаходженням Замовника (пункти 9.1., 9.2. Договору).

49. Цей Договір набирає чинності та вступає в силу після підписання і діє до 31.12.2019. В частині договірних зобов`язань щодо виконання обсягу робіт 2019 року 31.12.2019, а в частині розрахунків між сторонами - до повного виконання (п. 10.1. Договору).

50. Відповідно до пунктів 11.13., 11.14. Договору, будь-які зміни і доповнення до даного договору набувають чинності, якщо вони оформлені у письмовій формі і підписані сторонами. Всі доповнення і додатки до даного договору, підписані сторонами, є невід`ємною частиною Договору.

51. Замовник повинен розрахуватись з Підрядником по факту надходження бюджетних коштів на відповідний розрахунковий рахунок Замовника на фінансування робіт по об`єкту згідно підписаного Сторонами акту виконаних робіт (типова форма КБ-2в.) Проміжні платежі за виконані роботи здійснюються в межах не більш як 95 % від загальної вартості робіт за договірною ціною (п. 11.15. Договору).

52. Згідно з п. 11.17. Договору, остаточний розрахунок здійснюється після виконання Підрядником всіх передбачених договором робіт, по факту надходження бюджетних коштів на відповідний розрахунковий рахунок Замовника, та отримання Замовником сертифікату відповідності закінченого об`єкта.

53. Пунктом 13.1. Договору визначено, що зміна Договору здійснюється шляхом зміни або доповнення його умов за ініціативою будь-якої Сторони на підставі додаткової угоди. Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору. Перегляд істотних умов Договору оформлюється Додатковою угодою з урахуванням вимог ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

54. 01.12.2020 між сторонами було підписано Додаткову угоду № 1 до Договору підряду № 363-49-19 (а. с. 15), якою сторони внесли зміни до п. 3.1. та п. 10.1. Договору, виклавши в їх наступній редакції:

3.1. Згідно п. 3.1. Договору, ціна цього Договору є динамічною і становить 944 351, 00 гривень, визначена на підставі кошторисної документації, яка є невід`ємною частиною Договору. Склад витрат за договірною ціною і методика її складання визначається діючими наданий момент "Правилами визначення вартості будівництва" ДСТУ Б Д.1.1-1.2013, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293. В 2019 році обсяг робіт становив 294 000, 00 гривень. У поточному році Підряднику доручається обсяг робіт, вартість, яких складає 196 000, 00 гривень, згідно наявних кошторисних призначень, затверджених відповідним рішенням сесії та комісії Косівської районної ради від 05.03.2020 № 668-24/2020, 08.10.2020 № 735-27/2020; № 1-112/2020 16.11.2020. Бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення згідно ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України та відповідних рішень Косівської районної ради. Фінансування робіт здійснюється Замовником відповідно до плану фінансування по мірі надходження бюджетних коштів. Замовник має право уточнити план фінансування протягом року у разі: зменшення або збільшення бюджетних призначень; внесення змін у строки виконання робіт; прийняття рішення про прискорення чи уповільнення темпів виконання робіт.

10.1. Цей договір набирає чинності та вступає в силу після підписання і діє до 31.12.2021; В частині договірних зобов`язань щодо виконання обсягу робіт 2020 року - 31.12.2020, а в частині розрахунків між сторонами - до повного виконання.

55. Так, 14.11.2019 позивач підписав з відповідачем Акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад місяць 2019 року (форми КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад місяць 2019 року (форми КБ-3) на суму - 490 000, 00 гривень та Акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад місяць 2019 року (форми КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад місяць 2019 року (форми КБ-3) на суму - 294 000, 00 гривень. Зазначені копії актів та довідок долучені до матеріалів справи (а. с. 16 - 25).

56. Відповідно до виписки з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" 18.10.2019 відповідачем перераховано позивачу 88 200, 00 гривень попередньої оплати за Договором підряду № 363-49-19 (а. с. 39).

57. Так, в подальшому відповідач частково сплатив на користь позивача заборгованість за виконані роботи за Договором 25.11.2019 в сумі 205 800, 00 гривень та 10.12.2020 в сумі 196 000, 00 гривень, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" (а. с. 40 - 43).

58. Згідно з долученою до матеріалів справи оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за 01.09.2019 - 19.09.2022 у відповідача перед позивачем залишається непогашеною заборгованість в розмірі 294 000, 00 гривень.

59. Позивач зазначає, що свої зобов`язання в порядку та строки визначені Договором виконав.

60. Водночас, заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 294 000, 00 гривень в добровільному порядку не сплачена, що зумовило позивача звернутись з даним позовом до суду.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

61. Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

62. Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

63. Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

64. Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

65. У відповідності до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

66. За правилами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

67. Як визначено у статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

68. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено статтею 629 Цивільного кодексу України.

69. Згідно із частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

70. У відповідності до частин 1, 3 статті 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

71. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

72. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення, що передбачено у частині 1 статті 843 Цивільного кодексу України.

73. Пунктом 4.1. Договору визначено, зокрема, що розрахунки проводяться шляхом подальшої поетапної оплати Замовником виконаних робіт на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт за формами КБ-2в, КБ-3.

74. У п. 4.3. Договору сторони погодили, що приймання виконаних робіт здійснюється Замовником після надходження коштів на відповідний розрахунковий рахунок Замовника.

75. Відповідно до п. 6.1.2. Договору, Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані обсяги робіт, підтверджені підписаними Сторонами актами виконаних робіт за формою КБ-2в.

76. Замовник повинен розрахуватись з Підрядником по факту надходження бюджетних коштів на відповідний розрахунковий рахунок Замовника на фінансування робіт по об`єкту згідно підписаного Сторонами акту виконаних робіт (типова форма КБ-2в.) Проміжні платежі за виконані роботи здійснюються в межах не більш як 95 % від загальної вартості робіт за договірною ціною (п. 11.15. Договору).

77. Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем робіт на загальну суму 784 000, 00 гривень, зокрема, підписаним обома сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт за формами КБ-2в та довідками за формами КБ-3 за листопад місяць 2019 року.

78. Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, вартість виконаних будівельних робіт у визначений договором строк у повному обсязі не оплатив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої, станом на день розгляду справи, становить 294 000, 00 гривень.

79. Будь-яких доказів сплати заборгованості у розмірі 294 000, 00 гривень, за виконані роботи за Договором підряду № 363-49-19, матеріали справи не містять.

80. Згідно з вимогами частини 1 статті 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

81. Частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

82. Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

83. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Суду як джерело права.

84. Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначив, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

85. Відтак, з наведеного вбачається, що відсутність надходжень бюджетних коштів не нівелює обов`язку з оплати робіт за відповідним правочином. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 21.02.2018 у справі № 923/1292/16, від 23.03.2018 по справі № 904/6252/17, від 28.01.2019 по справі № 917/611/18.

86. Несплата відповідачем виконаних позивачем робіт призводить до порушення принципів справедливості та добросовісності у господарських зобов`язаннях.

87. Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

88. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

89. Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

90. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

91. Частиною 2 статті 614 Цивільного кодексу України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

92. За наведеного вище, судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання по спірному договору підряду.

93. З аналізу наведеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 294 000, 00 гривень та таких, що підлягають задоволенню.

94. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

95. Пунктом 2 Інформаційного листа ВГСУ № 01-8/685 від 20.11.2008 "Про практику застосування у вирішенні спорів деяких норм чинного законодавства (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України ), зазначено, що приписи статті 625 ЦК України не заперечують звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, суми, на яку заборгованість за грошовим зобов`язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання, зокрема, за період після прийняття судом відповідного рішення (Постанова ВСУ від 30.09.2008 № 1/384-07 ).

96. Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процентів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

97. Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем) (п. 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

98. Перевіривши надані позивачем розрахунки 3 % річних у розмірі 31 642, 53 гривень, суд вважає їх такими, що не повністю відповідають приписам чинного законодавства в силу допущених методологічних помилок при визначенні початкових та кінцевих дат періодів прострочення та кількості днів за відповідні періоди прострочення, що призвело до заявлення суми вказаних компенсаційних виплат у завищеному розмірі.

99. Так, згідно із частиною 2 статті 252 Цивільного кодексу України, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

100. Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

101. Згідно із частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

102. Відповідно до частини 1 статті 255 Цивільного кодексу України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

103. Правовий аналіз вказаних норм матеріального права свідчить про те, що 3 % річних можуть бути нараховані лише за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання, а день фактичної оплати боргу не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення наведених сум.

104. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у пункті 1.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" та постановах Верховного Суду від 10.07.2018 в справі № 927/1091/17, від 13.06.2018 в справі № 922/1008/16, від 10.04.2018 в справі № 910/13064/17, від 08.05.2019 в справі № 910/9078/18.

105. Як зазначено вище, з матеріалів справи встановлено, що відповідач частково сплатив на користь позивача заборгованість за виконані роботи за Договором 25.11.2019 в сумі 205 800, 00 гривень та 10.12.2020 в сумі 196 000, 00 гривень, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики".

106. Проте, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що розрахунок 3 % річних було здійснено, зокрема, до 27.11.2019 та до 11.12.2020, тобто з урахуванням днів, в яких відбувалася часткова оплата, що суперечить вищезазначеним положенням чинного законодавства.

107. Водночас, судом за допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство" здійснено власний перерахунок трьох відсотків річних (без урахуванням днів, в яких відбувалася часткова оплата) згідно якого:

- три відсотки річних за період з 15.11.2019 - 24.11.2019 (10 днів прострочення) на суму 695 800, 00 гривень становлять 571, 89 гривень;

- три відсотки річних за період з 26.11.2019 по 09.12.2020 (380 днів прострочення) на суму 490 000, 00 гривень становлять 15 266, 26 гривень;

- три відсотки річних за період з 11.12.2020 по 19.09.2022 (647 днів прострочення) на суму 294 000, 00 гривень становлять 15 632, 97 гривень.

108. Отже розрахунок позивача є арифметично неточним, оскільки при обчисленні позивачем враховано більшу кількість днів прострочення у періодах, аніж повинна бути, що призвело до нарахування більшої суми трьох відсотків річних.

109. Таким чином з відповідача на користь позивача до стягнення підлягають три відсотки річних в сумі 31 471, 12 гривень. В частині стягнення трьох відсотків річних у розмірі 171, 41 гривень слід відмовити.

110. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 викладений правовий висновок про те, що при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003. Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Постанови КМУ № 1078). При обчисленні інфляційних збитків за наступний період, до початкової заборгованості включається вартість грошей (боргу), яка визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній період.

111. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується. Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

112. Також суд звертає увагу, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 5023/10655/11).

113. Отож взявши до відома вказані правові позиції та здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство" розрахунок індексу інфляції, не виходячи за межі визначених позивачем періодів, суд встановив, що сума інфляційних втрат становить:

- за період прострочення з січня місяця 2020 року по листопад місяць 2020 року на суму боргу 490 000, 00 гривень з урахуванням індексу інфляції 104, 055827 % становить 19 873, 55 гривень;

- за період прострочення з грудня місяця 2020 року по травень місяць 2022 року на суму боргу 294 000, 00 гривень з урахуванням індексу інфляції 126, 41 % становить 77 655, 25 гривень.

114. Відтак, з відповідача на користь позивача до стягнення підлягає 97 528, 80 гривень інфляційних втрат. В частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 10, 60 гривень слід відмовити.

115. Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

116. Одночасно статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

117. Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

118. Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Висновок суду.

119. Відтак, здійснюючи системний аналіз положень чинного законодавства України, а також, як вбачається з встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судові витрати.

120. Згідно із частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

121. За подання позову сплачено судовий збір у розмірі 6 347, 73 гривень (платіжне доручення від 13.10.2022 № 15476).

122. Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір в розмірі 2, 54 гривень залишається за позивачем, а судовий збір в розмірі 6 345, 19 гривень покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" до Відділу будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування архітектури Косівської районної державної адміністрації про стягнення заборгованості за Договором підряду № 363-49-19 від 11.09.2019 в сумі 423 181, 93 гривень, з яких: 294 000, 00 гривень основна заборгованість, 31 642, 53 гривень 3 % річних, 97 539, 40 гривень інфляційних втрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування архітектури Косівської районної державної адміністрації (майдан Незалежності, буд. 11, м. Косів, Косівський район, Івано-Франківська область, 78600; ідентифікаційний код: 34159750) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячі та спортивні майданчики" (проспект Героїв Сталінграда, буд. 21/38А, м. Київ, 04210; ідентифікаційний код: 37095763) 422 999, 92 гривень (чотириста двадцять дві тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень дев`яносто дві копійки), з яких: 294 000, 00 гривень основна заборгованість, 31 471, 12 гривень 3 % річних, 97 528, 80 гривень інфляційних втрат, а також 6 345, 19 гривень (шість тисяч триста сорок п`ять гривень дев`ятнадцять копійок) судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. В частині стягнення 171, 41 гривень 3 % річних та 10, 60 гривень інфляційних втрат - відмовити.

5. Судовий збір в розмірі 2, 54 гривень залишити за позивачем.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

8. Повний текст рішення складено - 25.01.2023.

Суддя В. В. Михайлишин