ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Справа № 903/378/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Дужич С.П. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Боричевський В.М.

від відповідачаза первісним позовом: Місюк Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Дейнеки Алли В`ячеславівни, повний текст складено 18.11.22р.

на рішення Господарського суду Волинської області, ухваленого 09.11.22р. суддею Кравчук А. М. о 15:59 год. у м.Луцьку

у справі № 903/378/22

за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії

до Фізичної особи - підприємця Дейнеки Алли В`ячеславівни

про стягнення 426 770 грн. 88 коп.

та за зустрічним позовом Фізичної особи - підприємця Дейнеки Алли В`ячеславівни

до Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго"

про визнання незаконним та скасування рішення комісії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 09.11.2022р. у справі №903/378/22 первісний позов Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії до Фізичної особи - підприємця Дейнеки Алли В`ячеславівни про стягнення 426 770,88грн. - задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Дейнеки Алли Вячеславівни на користь Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" 426770,88грн. вартості необлікованої електричної енергії та 6401,56грн. витрат по сплаті судового збору, а всього: 433172,44грн..

У задоволенні зустрічної позовної заяви Фізичної особи - підприємця Дейнеки Алли В`ячеславівни до Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" про визнання незаконним та скасування рішення комісії - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Дейнека Алла В`ячеславівна звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задоволити. Крім того, просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" судові витрати.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає, що рішення місцевого господарського суду ухвалене з порушенням норм чинного законодавства;

- зазначає, що як доказ направлення Акта, позивач за первісним позовом (ПрАТ "Волиньобленерго") надав суду копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за №968 де в останньому є відмітка про отримання кореспонденції, що направлялася Ковельською філією ГІрАТ "Волиньобленерго" на адресу Дейнеки А.В. ( АДРЕСА_1 ), невстановленою особою за довіреністю. Разом з тим, ФОП Дейнека А.В. не уповноважувала жодну особу на отримання кореспонденції та такої довіреності не оформлялося, відповідно лист з Актом не отримувала;

- зазначає. що споживач або його представник не були присутні при складанні Акта про порушення, оскільки взагалі не знали про його оформлення;

- вказує на те, що ФОП Дейнеки А.В. доводила про протиправність не лише присутності, а і визначення начальника відділення розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Зуба Олега Миколайовича - іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача з можливістю підписати акт без зауважень;

- вважає, що суд першої інстанції проігнорувавши чітку резолютивну частину ухвали на підставі якої діяв слідчий, сам прийшов до висновку, що дію / вказівку останньої можна самовільно "розширити" із вказівкою на ту обставину, що мовляв КТП-57 є засобом вимірювання електроенергії в приміщенні за адресою Волинська обл., м.Ковель, вул.Ватутіна (Володимира Кияна), яке належить підприємцю Дейнеці А.В., на яке ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області №159/7570/21 від 23.12.2021р. надано дозвіл на проведення обшуку;

- покликається на те, що ФОП Дейнека А.В. виконувала взяті на себе договірні зобов`язання, зокрема, в частині оплати вартості поставленої електроенергії, про що свідчать квитанції про проведення оплат в період червень 2021р. - січень 2022р. (період який ставлять споживачу в порушення) на загальну суму більше 33 000,00грн., які були прийняті без зауважень. Жодних зауважень щодо коректності роботи засобів обліку електричної енергії, фактів не допуску до засобів обліку електричної енергії за час існування договірних відносин від постачальника не поступало. Із врахуванням наведеного, є очевидним той факт, що ФОП Дейнека А.В. виконувала свій договірний обов`язок по оплаті спожитої електроенергії, перешкод у здійсненні будь-яких оглядів чи замірів представникам ПрАТ "Волиньобленерго" не чинила (докази протилежного в матеріалах справи відсутні), і лише неправомірні дії ПрАТ "Волиньобленерго" і слідчого, які хибно інкримінують апелянту споживання електричної енергії поза засобами обліку і породили цей спір;

- зазначає, що в інкримінованому ФОП Дейнеці А.В. порушенні не йдеться про відсутність засобів вимірювальної техніки, пломб, індикаторів та фіксації впливу фізичних полів індикатором (тобто відсутні підстави для застосування абз.5 п.8.4.4 ПРРЕЕ), а отже призначення / проведення експертизи для встановлення факту втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки було необхідно.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №903/378/22/6588/22 від 07.12.2022р. матеріали справи №903/378/22 витребувано з Господарського суду Волинської області.

16.12.2022р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №903/378/22.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Дейнеки Алли В`ячеславівни на рішення Господарського суду Волинської області від 09.11.2022р. у справі №903/378/22 та призначено справу №903/378/22 до розгляду на 17.01.2023р. об 15:00год., тощо.

06.01.2023р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від позивача за первісним позовом надійшов письмовий відзив від 04.01.2023р. №13/6-146 на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 17.01.2023р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим. Просить суд рішення Господарського суду Волинської області від 09.11.2022р. у справі №903/378/22 скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задоволити. Також вказав, що відповідну заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу буде подано на протязі п`яти днів після ухвалення судового рішення у справі.

Представник позивача за первісним позовом у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 17.01.2023р. заперечив проти її доводів, вважаючи їх безпідставною та необґрунтованою. Просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 09.11.2022р. у справі №903/378/22 - без змін. Також вказав, що відповідну заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу буде подано на протязі п`яти днів після ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 05.12.2007р. між Ковельською філією ВАТ "Волиньобленерго" (постачальник) та підприємцем Дейнекою А.В. (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №526-1052000 (а.с.4-20).

Згідно умов договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до нього, які є невід`ємними частинами. Точка продажу електричної енергії встановлюється на межі балансової належності, що вказана в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Для споживачів, електроустановки яких приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача, точка продажу електричної енергії встановлюється на межі балансової належності основного споживача та постачальника електричної енергії (п. 1). Споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електричної енергії, розрахованої виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недорахованої унаслідок порушення споживачем юридичною особою Правил користування електричною енергією, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою (п.4.2.3). Договір набирає чинності з дати його підписання і укладається на термін до 31.12.2008р.. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.10.5).

Точка (точки) продажу електричної енергії межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію, визначена додатком "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" (а.с.19).

07.12.2018р. підприємцем Дейнекою А.В. підписано заяву-приєднання з 01.01.2019р. до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії №526-1052000 від 05.12.2007р. (а.с.22).

Підприємцем долучено докази оплати використаної електроенергії за період з липня 2021 року по січень 2022 року (а.с.97-106).

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області №159/7570/21 від 23.12.2021р. надано начальнику відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Зубу О.М. та членам групи слідчих у даному кримінальному провадженні дозвіл на проведення обшуку у приміщенні, що знаходиться за адресою Волинська обл., м.Ковель, вул.Ватутіна (Володимира Кияна), 51 на земельній ділянці з кадастровим номером :04:002:0509, власником яких є Дейнека Алла Вячеславівна, з метою виявлення та вилучення комп`ютерної техніки та допоміжного обладнання, призначеного для виготовлення криптовалюти, камер відеоспостереження, серверів з відеофайлами, чорнових записів, мобільних телефонів, інших речей і предметів, що мають значення для кримінального провадження. Строк дії ухвали до 23.01.2022р. включно. Ухвала дозволяє проникнути у приміщення, що знаходиться за адресою Волинська обл., м.Ковель, вул.Ватутіна (Володимира Кияна), 51, лише один раз (а.с.128).

Постановою Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 23.12.2021р. залучено спеціалістів в галузі розподілу електричної енергії із числа інспекторів відділу технічного аудиту ПрАТ "Волиньобленерго" Глушейко В.О. та Юрчика В.О. для залучення до проведення слідчої дії обшуку (а.с.152).

23.12.2021р. начальником відділу СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області складено протокол обшуку за адресою м. Ковель, вул. Ватутіна (Володимира Кияна), 51 та КТП №57 (а.с.178-184).

Згідно пояснювальної записки інспектора ВТА Ковельської групи Глушейко В.О., 23.12.2021р. він зі своїм колегою Юрчиком В.О. за ухвалою Ковельського міськрайонного суду були залучені до проведення обшуку в якості спеціалістів за адресою вул. Ватутіна (Володимира Кияна) 51 ФОП Дейнека А.В. Під час безпосереднього огляду КТП-57 виявлено можливість доступу споживача до напругових кіл на трансформаторах струму шляхом демонтажу оргскла разом із шпильками, які фіксували оргскло, відкрутивши гайки на задній стінці РУ-0,4кВ, що дало можливість відключити електролічильник шляхом від`єднання проводів на трансформаторах струму. Використана електроенергія електролічильником не обліковувалась. Вказане зафіксовано та викладено в акті про порушення від 23.12.2021р. (а.с.29).

23.12.2021р. інспекторами ПАТ "Волиньобленерго" за участю начальника відділу розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області складено акт №000409 про порушення підприємцем Дейнекою А.В. на об`єкті "цех пошиття одягу" о/р, за адресою м.Ковель, вул.Володимира Кияна (Ватутіна) 51, підп.3 п.8.4.2 правил роздрібного ринку електроенергії, а саме: інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки, зокрема при роздільній схемі живлення від`єднані кола обліку на трансформаторах струму, в результаті чого лічильник електроенергію не обліковував (а.с.26-27).

Товариством подано фотокопії огляду трансформатора (а.с.37-44).

Один примірник акту направлений на адресу споживача, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом в графі "вручено за довіреністю" (а.с.28).

11.01.2022 відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ ПрАТ "Волиньобленерго" за участю представника боржника, на якому встановлено, що споживач здійснив порушення ПРЕЕ, а саме при розподільній схемі живлення від`єднано напругові кола обліку на трансформаторах струму, в результаті чого лічильник електроенергію не обліковував, чим порушено п.п.3, п.8.4.2. Представником споживача заявлено про порушення прав особи дати пояснення комісії та відмову надати споживачу усі матеріали, які стали підставою для прийняття рішення (а.с.30).

Споживачу виставлено рахунок на суму 426 770,88грн. обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з терміном сплати 30 днів з дати його отримання (а.с.31).

В матеріалах справи наявні докази надіслання протоколу та рахунку споживачу 11.01.2022р., повторного надіслання 24.03.2022р. (а.с.32-34).

Однак відповідачем за первісним позовом не сплачено рахунок на суму 426 770,88грн. обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

За вказаних обставин, Приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Дейнеки Алли В`ячеславівни про стягнення 426 770,88грн. заборгованості за необліковану електричну енергію, а також витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 06.06.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №903/378/22, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу подати суду в порядку ст.ст.165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу та третій особі, докази чого подати суду; у разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5 днів з дня отримання відзиву.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 29.06.2022р. клопотання адвоката відповідача - ФОП Дейнеки А. В. від 24.06.2022р. про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в загальне позовне провадження задоволено. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 26.07.2022р., запропоновано відповідачу не пізніше ніж у 15-ти денний строк з дня вручення ухвали подати суду обґрунтований письмовий відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст.178 ГПК України.

13.07.2022р. до Господарського суду Волинської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Також, 13.07.2022р. (в межах строку на подання відзиву) від ФОП Дейнеки А. В. через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій підприємець просить суд визнати незаконним та скасувати рішення комісії ПрАТ "Волиньобленерго" з розгляду акту порушення ПРРЕЕ №000409 від 23.12.2021р., оформлене протоколом засідання комісії №113 від 11.01.2022р., стягнути з відповідача за зустрічним позовом судові витрати. Крім того, у зустрічній позовній заяві зазначено про судові витрати, які складаються із суми сплаченого cудового збору 2481,00грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 40 000,00грн., докази про що будуть подані в порядку ч.8 ст.129 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 15.07.2022р. зустрічну позовну заяву від 13.07.2022р. (вх.№01-50/543/22) Фізичної особи-підприємця Дейнеки Алли В`ячеславівни до Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" про визнання незаконним та скасування рішення комісії об`єднано в одне провадження з первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії до підприємця Дейнеки Алли В`ячеславівни про стягнення 426 770,88грн. для спільного розгляду. Підготовче засідання призначено на 09.08.2022р..

01.08.2022р. на адресу Господарського суду Волинської області від Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, яким просить суд відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог.

04.08.2022р. на адресу Господарського суду Волинської області від представника відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копії ухвали Ковельського міськрайонного суду від 23.12.2021р. про надання дозволу на обшук приміщення, що знаходиться за адресою: м.Ковель, вул.Ватутіна, 51 (вул.Володимира Кияна, 51), копії протоколу обшуку та копії топографогеодезичного плану земельної ділянки за адресою: м.Ковель, вул.Ватутіна, 51 (вул.Володимира Кияна, 51), кадастровий номер::04:002:0509.

08.08.2022р. на адресу Господарського суду Волинської області від представника відповідача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, якою просить суд у задоволенні первісної позовної заяви відмовити.

Суд протокольною ухвалою долучив відзив на зустрічну позовну заяву, клопотання про долучення доказів та відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву до матеріалів справи.

04.08.2022р. до Господарського суду Волинської області від представника відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у ПрАТ "Волиньобленерго" (43023, Волинська обл., м.Луцьк, вул. Єршова,4) журнал реєстрації засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ (акту про порушення №000409 від 23.12.2021р. щодо ФОП Дейнеки А.В.) від 11.01.2022р. (рішення комісії оформлене протоколом №113 від 11.01.2022р.).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 09.08.2022р. клопотання представника відповідача за первісним позовом про витребування доказів задоволено. Витребувано у ПрАТ "Волиньобленерго" (43023, Волинська обл., м.Луцьк, вул. Єршова,4) журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ (акту про порушення №000409 від 23.12.2021р. щодо ФОП Дейнеки А.В.) від 11.01.2022р. (рішення комісії оформлене протоколом №113 від 11.01.2022р.. Зобов`язано представника відповідача за первісним позовом: направити на адресу ПрАТ "Волиньобленерго" (43023, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Єршова,4) клопотання про долучення доказів, а саме: копію ухвали Ковельського міськрайонного суду від 23.12.2021р. про надання дозволу на обшук приміщення, що знаходиться за адресою: м.Ковель, вул.Ватутіна, 51 (вул.Володимира Кияна, 51), копію протоколу обшуку та копію топографогеодезичного плану земельної ділянки за адресою: м.Ковель, вул.Ватутіна, 51 (вул.Володимира Кияна, 51), кадастровий номер::04:002:0509. Докази направлення надати суду в наступному судовому засіданні. Розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 06.09.2022р..

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 06.09.2022р. заяву судді Шума Миколи Сергійовича про самовідвід від розгляду справи №903/378/22 задоволено. Матеріали справи №903/378/22 передано для здійснення визначення складу суду у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2022р. справу №903/378/22 розподілено судді Кравчук А.М..

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 08.09.2022р. справу №903/378/22 за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Ковельської філії до ФОП Дейнеки Алли В`ячеславівни про стягнення 426 770,88грн., за зустрічним позовом ФОП Дейнеки Алли В`ячеславівни до Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" про визнання незаконним та скасування рішення комісії прийнято до розгляду. Судове засідання призначено на 28.09.2022р..

Суд протокольною ухвалою від 28.09.2022р. закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 12.10.2022р.

10.10.2022р. на адресу Господарського суду Волинської області надійшло клопотання підприємця Дейнека А.В. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

ПАТ "Волиньобленерго" подало клопотання від 13.10.2022р. про долучення копії журналу реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення правил роздрібного ринку електричної енергії.

У судовому засіданні 12.10.2022р. оголошено перерву до 02.11.2022р..

02.11.2022р. на адресу Господарського суду Волинської області надійшло клопотання ФОП Дейнеки А.В. про відкладення розгляду справи.

Господарський суд Волинської області протокольною ухвалою від 02.11.2022р. розгляд справи по суті відклав на 09.11.2022р..

Як вже зазначалося, рішенням Господарського суду Волинської області від 09.11.2022р. у справі №903/378/22 первісний позов задоволено, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Водночас, ст.9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997р..

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004р., верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Водночас, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

У відповідності до п.1 ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Як встановлено ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Згідно ст.174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов`язання, наведені в ст.179 ГК України, згідно з якою майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Зміст договору, що укладається на підставі державного замовлення, повинен відповідати цьому замовленню. Суб`єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв`язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб`єкти зобов`язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов`язкові умови таких договорів. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч.2 ст.180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст.275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018р. №312 (далі - ПРРЕЕ).

Зокрема, 19.04.2018р. набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою НКРЕКП 14.03.2018р. №312 (ПРРЕЕ).

Відповідно до п.2 цієї постанови, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Згідно абз.1, 2 п.6 постанови НКРЕКП №312 від 19.04.2018р., до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Згідно ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, як договір про надання послуг з розподілу.

Споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання (ст.1 зазначеного Закону).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.45 Закону України "Про ринок електричної енергії", розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Згідно п.1.1.1 ПРРЕЕ, ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

У відповідності до пп.1, 4, 5, 6, 19, 20 п.5.5.5 ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; невідкладно повідомляти оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про недоліки в роботі засобу вимірювання; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до п.8.1.1 ПРРЕЕ, учасники роздрібного ринку під час здійснення діяльності з розподілу, передачі, постачання (продажу) електричної енергії споживачу, надання послуг комерційного обліку мають дотримуватись вимог чинного законодавства та укладених договорів.

Статтею 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несанкціоноване втручання в роботу об`єктів електроенергетики тощо.

Частинами 1-3 ст.193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до п.5.1.1 ПРРЕЕ, оператор системи має право:

- на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів та інших учасників роздрібного ринку, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи;

- на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору мереж на території діяльності оператора системи;

- проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії;

- на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору;

- тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо;

- на отримання доступу до засобів вимірювальної техніки, систем автоматизованого вимірювання та баз даних результатів такого вимірювання (з метою отримання інформації) для контролю обсягів розподілу електричної енергії та величини потужності;

- перевіряти схеми приєднання струмоприймачів споживача, які беруть участь у регулюванні навантаження в електромережі, а також перевіряти працездатність установлених у споживача пристроїв протиаварійної автоматики та інших пристроїв, що забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі;

- контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів;

- складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики.

Відповідно до п.5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії, серед іншого, зобов`язаний:

- здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору;

- дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів;

- узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності;

- забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору;

- забезпечити безперешкодний доступ представникам постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку;

- забезпечувати безперешкодний доступ до власних електричних установок уповноважених представників відповідних органів виконавчої влади (після пред`явлення ними службових посвідчень), яким згідно з законодавством України надано відповідні повноваження, а також виконувати їх приписи;

- своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень;

- не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача;

- у разі виникнення різниці між обсягами електричної енергії, розподіленими на межі основного споживача та його субспоживачів, терміново виконати організаційні та технічні заходи щодо усунення причин її виникнення.

Підпунктом 8.2.5 ПРРЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

Відповідно до п.1.1.2 ПРРЕЕ необлікована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

У разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.

Згідно п.8.2.7 ПРРЕЕ, кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

Як свідчать матеріали справи, 05.12.2007р. між Ковельською філією ВАТ Волиньобленерго (постачальник) та підприємцем Дейнекою А.В. (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №526-1052000.

07.12.2018р. ФОП Дейнекою А.В. підписано заяву-приєднання з 01.01.2019р. до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії №526-1052000 від 05.12.2007р..

Також, підприємцем долучено докази оплати використаної електроенергії за період з липня 2021 року по січень 2022 року.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області №159/7570/21 від 23.12.2021р. надано начальнику відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Зубу О.М. та членам групи слідчих у даному кримінальному провадженні дозвіл на проведення обшуку у приміщенні, що знаходиться за адресою Волинська обл., м.Ковель, вул.Ватутіна (Володимира Кияна), 51 на земельній ділянці з кадастровим номером :04:002:0509, власником яких є Дейнека Алла Вячеславівна, з метою виявлення та вилучення комп`ютерної техніки та допоміжного обладнання, призначеного для виготовлення криптовалюти, камер відеоспостереження, серверів з відеофайлами, чорнових записів, мобільних телефонів, інших речей і предметів, що мають значення для кримінального провадження. Строк дії ухвали до 23.01.2022р. включно. Ухвала дозволяє проникнути у приміщення, що знаходиться за адресою: Волинська обл., м.Ковель, вул.Ватутіна (Володимира Кияна), 51, лише один раз.

Постановою Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 23.12.2021р. залучено спеціалістів в галузі розподілу електричної енергії із числа інспекторів відділу технічного аудиту ПрАТ "Волиньобленерго" Глушейко В.О. та Юрчика В.О. для залучення до проведення слідчої дії обшуку.

23.12.2021р. начальником відділу СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області складено протокол обшуку за адресою м. Ковель, вул. Ватутіна (Володимира Кияна), 51 та КТП №57.

Відповідно до пояснювальної записки інспектора ВТА Ковельської групи Глушейко В.О., 23.12.2021р. він зі своїм колегою Юрчиком В.О. за ухвалою Ковельського міськрайонного суду були залучені до проведення обшуку в якості спеціалістів за адресою вул. Ватутіна (Володимира Кияна) 51 ФОП Дейнека А.В. Під час безпосереднього огляду КТП-57 виявлено можливість доступу споживача до напругових кіл на трансформаторах струму шляхом демонтажу оргскла разом із шпильками, які фіксували оргскло, відкрутивши гайки на задній стінці РУ-0,4кВ, що дало можливість відключити електролічильник шляхом від`єднання проводів на трансформаторах струму. Використана електроенергія електролічильником не обліковувалась. Вказане зафіксовано та викладено в акті про порушення від 23.12.2021р..

23.12.2021р. інспекторами ПАТ "Волиньобленерго" за участю начальника відділу розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області складено акт №000409 про порушення підприємцем Дейнекою А.В. на об`єкті "цех пошиття одягу" о/р, за адресою м.Ковель, вул.Володимира Кияна (Ватутіна) 51, підп.3 п.8.4.2 правил роздрібного ринку електроенергії, а саме: інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки, зокрема при роздільній схемі живлення від`єднані кола обліку на трансформаторах струму, в результаті чого лічильник електроенергію не обліковував (а.с.26-27).

Також, позивачем за первісним позовом долучено до матеріалів справи фотокопії огляду трансформатора.

Судом встановлено, що один примірник акту направлений на адресу споживача, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом в графі "вручено за довіреністю".

Надалі, 11.01.2022р. відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ ПрАТ "Волиньобленерго" за участю представника боржника, на якому встановлено, що споживач здійснив порушення ПРЕЕ, а саме при розподільній схемі живлення від`єднано напругові кола обліку на трансформаторах струму, в результаті чого лічильник електроенергію не обліковував, чим порушено п.п.3, п.8.4.2. Представником споживача заявлено про порушення прав особи дати пояснення комісії та відмову надати споживачу усі матеріали, які стали підставою для прийняття рішення.

Споживачу виставлено рахунок на суму 426 770,88грн. обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з терміном сплати 30 днів з дати його отримання.

Матеріали справи містять докази надіслання протоколу та рахунку споживачу 11.01.2022р., повторного надіслання 24.03.2022р..

Водночас, судом встановлено, що розрахунок визначення обсягу та вартості необлікованої електроенергії проведено у відповідності до норм чинного законодавства про електроенергетику та споживачем не оспорений.

Матеріали справи не містять відповідних доказів на підтвердження сплати відповідачем необлікової електричної енергії в сумі 426770,80грн..

Також, висновком експерта №СЕ-19/103-22/772-ЕК Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру встановлено, що оплата грошових коштів ФОП Дейнекою А.В. за постачання електричної енергії до договору від 05.12.2007р. №526-1052000 по особовому рахунку №526-1052000 до ТОВ "Волиньелектрозбут", документально підтверджується, що складає у загальній сумі 27061,03грн. за період з червня по грудень 2021р. включно. Розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, здійсненого ПрАТ "Волиньобленерго" по особовому рахунку №526-1052000 у відповідності до акту про порушення №000409 від 23.12.2021р. на загальну суму 426770,88грн. підтверджується документально. Розмір матеріальної шкоди внаслідок не оплати необлікової електричної енергії складає 426770,80грн. (а.с.130-152).

Слід також зазначити, що заперечення підприємця Дейнеки А.В. стосовно складання акту про порушення у присутності неналежної "іншої особи, яка має право допустити представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача" судом не прийнято, оскільки такою особою в момент складання акту був начальник відділення розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Зуб Олег Миколайович, який діяв на підставі ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області №159/7570/21 від 23.12.2021р..

Також, судом враховано, що КТП-57 є засобом вимірювання електроенергії в приміщенні за адресою Волинська обл., м.Ковель, вул.Ватутіна (Володимира Кияна), 51, яке належить підприємцю Дейнеці А.В., на яке ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області №159/7570/21 від 23.12.2021р. надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення техніки та допоміжного обладнання, призначеного для виготовлення криптовалюти, інших речей та предметів, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області №159/7570/21 від 23.12.2021р. досудовим розслідуванням встановлено, що на території м.Ковеля Ковельського району група осіб, за попередньою змовою, здійснюють викрадення електричної енергії шляхом самовільного використання без приладів обліку, результати вимірювання яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків, чим своїми діями спричиняють значної шкоди.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 22.12.2021р. за №0001453 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.181-1 КК України.

Згідно отриманої інформації встановлено, що за адресою м.Ковель, вул.Ватутіна (Володимира Кияна) 51 група осіб здійснює викрадення електричної енергії з метою використання у незаконній діяльності, пов`язаній з отриманням криптовалюти (майнінг). В своїй діяльності особи використовують комп`ютерну техніку з підключенням до мережі Інтернет, додаткове технічне обладнання, яке з використанням електричного струму здійснюють перетворення електроенергії у віртуальні гроші.

З огляду на викладене, метою обшуку було встановлення факту викрадення електричної енергії шляхом самовільного використання без приладів обліку.

Начальник відділу розслідувань намагався повідомити в телефонному режимі споживача про проведення слідчих дій та право бути присутнім, проте абонент не відповідав, що підтверджується відеозйомкою, яка долучена до матеріалів справи і переглянута в судових засіданнях.

Крім того, покликання ФОП Дейнеки А.В. на те, що акт про порушення складено посадовими особами позивача, які не мали повноважень на його оформлення, спростовується постановою Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 23.12.2021р., якою залучено спеціалістів в галузі розподілу електричної енергії із числа інспекторів відділу технічного аудиту ПрАТ "Волиньобленерго" Глушейко В.О. та Юрчика В.О. до проведення слідчої дії обшуку (а.с.152).

Судом враховується позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 27.04.2020р. у справі №908/2359/18, відповідно до якої акт про порушення та процедура його складання не містять таких порушень, які спростовували б його дійсність, достовірність та законність, в ньому міститься достатньо необхідних даних для встановлення суті правопорушення та визначення обсягу завданих збитків. Дефекти акта перевірки не можуть спростовувати факту порушення, якщо він знайшов своє підтвердження в сукупності інших доказів. Будь-які дефекти акту не спростовують факту порушення Правил, які знайшли своє відображення в акті, та не є підставою для визнання акту недійсним. Для нарахування споживачу суми недооблікованої електричної енергії визначальним є сам факт порушення ПКЕЕ, який може доводитися у тому числі, але не виключно актом.

Враховуючи зазначене слід дійти висновку, що акт про порушення від 23.12.2021р. №000409 є належним та допустимим доказом наявності порушень споживачем Правил користування електричною енергією.

Вказана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.04.2020р. у справі №908/2359/18.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, підприємець Дейнека А.В. не подала заперечень, доказів, які б спростовували споживання електричної енергії поза засобами обліку. Позовні вимоги заперечує лише з посиланням на відсутність повноважень особи, яка допустила до приладів обліку та не проведенням експертизи приладів обліку.

Слід зазначити, що відповідно до підп.5 п.8.4.4 Положення у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 2 - 4 п.8.4.2 цієї глави (у частині відсутності засобів вимірювальної техніки, пломб, індикаторів та фіксації впливу фізичних полів індикатором), обсяг та вартість необлікованої електричної енергії визначається оператором системи відповідно до положень цієї глави без проведення відповідної експертизи.

Підп.4 п.8.4.2 передбачає, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень: фіксація індикаторами впливу на лічильник електричної енергії постійного (змінного) магнітного або електричного полів (далі - фіксація індикаторами впливу фізичних полів), пошкодження або відсутність індикаторів (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує факт встановлення та передачі на збереження індикаторів).

Відповідач за первісним позовом вказує на те, що позивач був зобов`язаний передати на експертизу лічильник. Проте, матеріалами справи встановлено споживання електричної енергії поза приладами обліку. Втручання в роботу, пошкодження електричного лічильника не встановлено, тому немає підстав для проведення експертизи.

Поряд із зазначеним, відповідачем за первісним позовом під час розгляду справи не заявлялось відповідного клопотання про призначення у справі відповідної судової експертизи.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020р. у справі №910/17955/17, ані нарахування вартості недоврахованої електричної енергії, ані рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, не є оперативно-господарською санкцією, оскільки фактично такий захід є одностороннім визначенням однією стороною господарського зобов`язання розміру боргу іншої сторони, що не відповідає суті статей 235, 237 Господарського кодексу України; нарахування за недовраховану електроенергію є платою за поставлену електричну енергію.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2020р. у справі №905/141/19, від 19.08.2020р. у справі №923/896/19.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що всі дії ПрАТ "Волиньобленерго" по фіксуванню та визначенню обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за актом про порушення №000409 від 23.12.2021р., який складений за фактом виявленого порушення ПРРЕЕ на об`єкті споживача підприємця Дейнеки А.В. за адресою: вул.Володимира Кияна (Ватутіна) 51, м.Ковель, є такими, що узгоджуються з вищенаведеними положеннями Правил роздрібного ринку електричної енергії, є підставою для проведення нарахування вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ.

Водночас судом враховано, що споживачем не спростовано факту споживання необлікованої електричної енергії на суму 426 770,80грн..

Також, у платіжних дорученнях на сплату 32 655,41грн. призначення платежу "3а активну електроенергію о/р 526-1052000" без зазначення періоду оплати, вони не можуть бути належними доказами оплати електричної енергії у даному спорі.

Отже, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог підприємця Дейнеки А.В. про визнання незаконним та скасування рішення комісії ПрАТ "Волиньобленерго" з розгляду акту про порушення від 23.12.2021р. №000409 та задоволення первісного позову про стягнення з підприємця Дейнеки А.В. 426 770,88грн..

Судові витрати судом розподілено з урахуванням положень ст.ст.123, 129 ГПК України.

Таким чином, враховуючи вище викладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що заперечення скаржника та відповідні обґрунтування в апеляційній скарзі щодо обставин справи є безпідставними та такими, що не можуть впливати на розгляд справи по суті.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, рішення Господарського суду Волинської області від 09.11.2022р. у справі №903/378/22 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Дейнеки Алли В`ячеславівни - без задоволення.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст.123, 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Дейнеки Алли В`ячеславівни залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 09.11.2022р. у справі №903/378/22 без змін.

2. Справу №903/378/22 повернути до Господарського суду Волинської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "18" січня 2023 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Савченко Г.І.