ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2023 р. м. Київ Справа№ 911/1717/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради

на ухвалу Господарського суду Київської області

про про передачу справи на розгляд іншому суду

від 04.10.2022

у справі № 911/1717/22 (суддя Ярема В.А.)

за позовом Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради

до Повного товариства «Ломбард «Віста» товариства з обмеженою

відповідальністю «Ай-Ті 911» і компанія»

про стягнення 35 704,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи

19.09.2022 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до Повного товариства «Ломбард «Віста» товариства з обмеженою відповідальністю «Ай-Ті 911» і компанія» про стягнення 35 704,45 гривень, з яких: 22 459,27 грн основного боргу, 2 763,76 грн пені, 1 992,50 грн 3% річних, 8 488,92 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на споживання теплової енергії №21987 від 01.09.2008 та оплати отриманих за договором послуг в неповному обсязі, з порушенням встановлених строків.

Даний позов пред`явлено позивачем за місцем виконання договору на споживання теплової енергії №21987 від 01.09.2008, з посиланням на ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.10.2022 у справі № 911/1717/22 позовну заяву Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до Повного товариства «Ломбард «Віста» товариства з обмеженою відповідальністю «Ай-Ті 911» і компанія» про стягнення 35 704,45 гривень разом з доданими до неї документами передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Черкаської області (18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307) з посиланням на приписи пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що спір за місцем виконання договору не відповідає змісту спірних правовідносин, за якими вимоги позивача виникли внаслідок несплати відповідачем вартості наданих послуг, тоді як виконання відповідачем обов`язку по сплаті коштів за такі послуги, у тому числі і згідно умов договору, не залежить від певного місця.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач (Комунальне підприємство «Вишгородтепломемрежа» Вишгородської міської ради) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2022 у справі № 911/1717/22 та передати справу на розгляд суду першої інстанції (а саме: до Господарського суду Київської області).

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції при постановленні ухвали:

- неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи;

- не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

- порушено норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до постановлення помилкової (оскаржуваної) ухвали;

- також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Скаржник посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано:

- що підставами подання відповідного позову є невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором на споживання теплової енергії № 21987 від 01.09.2008 , яким врегульовано, зокрема, що даний вид товарної продукції (послуги) має свою специфіку поставки, тобто може постачатися (надаватися) виключно за місцем знаходження об`єкта споживача, і ніяк інакше, тобто зазначений договір через його особливість (специфіку) може виконуватись в певному місці, у зв`язку з чим позов за вибором позивача, і пред`явлено до Господарського суду Київської області;

- судом першої інстанції неправильно застосовано положення ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, оскільки положення наведеної норми не конкретизує, що таке виконання договору стосується дії, за якою подається позов, також у ч.5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України не зазначено, що предмет спору повинен бути пов`язаний з виконанням договору безпосередньо відповідачем у певному місці.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 18.10.2022, апеляційну скаргу Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Станік С.Р., суддів: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

У відповідності до ч. 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 8 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про передачу справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2022 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/1717/22.

03.11.2022 з суду першої інстанції до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/1717/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/1717/22 за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2022, вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 надіслана учасникам справи за офіційними електронними адресами, які наявні в матеріалах справи: Комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради за електронною адресою: та Повному товариству «Ломбард «Віста» товариству з обмеженою відповідальністю «Ай-Ті 911» і компанія» за електронною адресою: , у зв`язку із відсутністю фінансування видатків, які передбачені на поштову кореспонденцію у Північному апеляційному господарському суді.

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача, до суду апеляційної інстанції у встановлений ухвалою строк - не надходив.

Частиною 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив на апеляційну скаргу через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений судом апеляційної інстанції, не подав відзив на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що неподання вказаним учасником спору відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга).

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність вийти за межі граничного процесуального строку розгляду даної справи, здійснивши її розгляд у розумний строк, застосувавши ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 ГПК України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи, 19.09.2022 до Господарського суду Київської області від Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (позивач) надійшла позовна заява б/н від 07.09.2022 року до Повного товариства «Ломбард «Віста» товариства з обмеженою відповідальністю «Ай-Ті 911» і компанія» (відповідач) про стягнення стягнення 35 704, 45 грн., з яких: 22 459,27 грн. основного боргу, 2 763,76 грн пені, 1 992,50 грн 3% річних, 8 488,92 грн інфляційних втрат.

Відповідні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору на споживання теплової енергії №21987 від 01.09.2008 та оплати отриманих за договором послуг в неповному обсязі, з порушенням встановлених строків.

Водночас, судом першої інстанції встановлено, що в преамбулі позовної заяви позивачем вказано, що місце виконання договору (надання послуг) - Київська обл., м. Вишгород, вул. Богдана Хмельницького, 7а.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2022 позовну заяву б/н від 07.09.2022 року Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до Повного товариства «Ломбард «Віста» товариства з обмеженою відповідальністю «Ай-Ті 911» і компанія» про стягнення грошових коштів та додані до неї матеріали передано за територіальною підсудністю на розгляд Господарського суду Черкаської області (18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307), з посиланням на приписи пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що спір за місцем виконання договору не відповідає змісту спірних правовідносин, за якими вимоги позивача виникли внаслідок несплати відповідачем вартості наданих послуг, тоді як виконання відповідачем обов`язку по сплаті коштів за такі послуги, у тому числі і згідно умов договору, не залежить від певного місця.

Суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Пунктом 8 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду.

Згідно з ч. 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи п вилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, зі змісту позовної заяви слідує, що позивач визначив предметом позову матеріально-правову вимогу про стягнення заборгованості за договором на споживання теплової енергії № 21987 від 01.09.2008 у розмірі 35 704, 45 грн., а підставою - порушення відповідачем укладеного між сторонами договору на споживання теплової енергії № 21987 від 01.09.2008.

Таким чином, предметом позову у даному спорі визначено саме стягнення заборгованості, у зв`язку з порушенням або неналежним виконанням відповідачем умов договору про споживання теплової енергії № 21987 від 01.09.2008.

Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч. ч. 1, 5 ст. 29 Господарського процессуального кодексу України).

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Як зазначено судом першої інстанції, що позивачем в преамбулі позовної заяви вказано, що місцем виконання договору (надання послуг) є Київська області, м. Вишгород, вул. Богдана Хмельницького, 7а.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що даний спір стосується порушення відповідачем грошового зобов`язання у вигляді несплати заборгованості за договором.

Як вбачається із змісту позовної заяви, яка оцінюються судом апеляційної інстанції виключно з підстав необхідності встановлення належної територіальної підсудності спору певному суду першої інстанції в силу приписів ст. 24 Господарського процесуального кодексу України, подання позивачем вказаного позову до Господарського суду Київської області за місцем виконання договору не відповідає змісту спірних правовідносин, за якими вимоги позивача виникли внаслідок несплати відповідачем вартості наданих послуг, тоді як виконання відповідачем обов`язку по сплаті коштів за такі послуги, у тому числі і згідно умов договору, не залежить від певного місця.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини саме між позивачем та відповідачем, не мають особливостей щодо виконання зобов`язань в чітко визначеному місці, а умови укладеного між сторонами спору договору про споживання теплової енергії № 21987 від 01.09.2008 не містять жодних вимог щодо місця виконання відповідачем своїх зобов`язань по сплаті заборгованості.

З урахуванням визначеного позивачем предмету та підстав позову, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що підсудність ініційованого позивачем спору підлягає визначенню з урахуванням ч. ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Так, у відповідності до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача - Повного товариства «Ломбард «Віста» товариства з обмеженою відповідальністю «Ай-Ті 911» і компанія» (ідентифікаційний код 31070759) зареєстровано за адресою: 19641, Черкаська обл., Черкаський р-н, село Вергуни, вул.Свято-Троїцька, будинок 141, з огляду на те, що спір за поданою Комунальним підприємством «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради позовною заявою належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Черкаської області, про що судом першої інстанції обгрунтовано постановлено оскаржувану ухвалу.

Доводи скаржника про те, що підставами подання позову є те, що теплопостачання, як вид товарної продукції (послуги) має свою специфіку поставки, а саме може постачатись виключно за місцем знаходження об`єкту споживача, тобто договір на споживання теплової енергії № 21987 від 01.09.2008 через його особливість (специфіку) може виконуватись виключно в певному місці, тобто до об`єкту відповідача (Київська область, м. Вишгород, вул. Богдана Хмельницького, 7а) - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки, із змісту позовної заяви, яка оцінюються судом апеляційної інстанції виключно з підстав необхідності встановлення належної територіальної підсудності спору певному суду першої інстанції в силу приписів ст. 24 Господарського процесуального кодексу України, вбачається, що позов пред`явлено позивачем до відповідача з посиланням саме на договір на споживання теплової енергії № 21987 від 01.09.2008 (як підставу позову та предмет стягнення за ним).

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України - судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на те, що пред`явлений позивачем позов не відноситься до позовів у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, що вірно встановлено також судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно зі ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на викладене, доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вказівка у позовній заяві на договір на споживання теплової енергії № 21987 від 01.09.2008 не змінює суті та змісту предмету та підстав позову, визначених позивачем з посиланням саме на договір № 21987 від 01.09.2008 (як підставу позову та предмет стягнення за ним), як не змінює та/або не виключає і обов`язок суду щодо дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності, що узгоджується з приписами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України в призмі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції обгрунтовано передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Черкаської області (18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307) позовну заяву Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради до Повного товариства «Ломбард «Віста» товариства з обмеженою відповідальністю «Ай-Ті 911» і компанія» про стягнення 35 704,45 гривень, разом з доданими до неї документами, що відповідає приписам пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, і обумовлені процесуальним законом підстави для скасуванян оскаржуваної ухвали за наведених скаржником доводів апеляційної скарги - відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Положеннями ч. 6 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спори між судами щодо підсудності не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ч. 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 280 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, відсутні обумовлені ст.ст. 277, 280 Господарського процесуального кодексу України підстави для скасування ухвали за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Частиною 3 статті 31 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2022 у справі № 911/1717/22 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.10.2022 у справі № 911/1717/22 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/1717/22 повернути до Господарського суду Київської області для подальшого скерування до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала