ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1264/22

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно, в особі Відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ

до Об`єднання співвласників гуртожитку Надія-98

про стягнення 90 796,44 грн,

без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Черкаське хімволокно, в особі Відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ (проспект Хіміків, 76, м. Черкаси, 18036, ) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Об`єднання співвласників гуртожитку Надія-98 (вул. С. Амброса (Орджонікідзе), 98, м. Черкаси, 18006, ) про стягнення боргу за поставлену теплову енергію в розмірі 87 068,46 грн, інфляційна складова боргу в розмірі 2 935,97 грн, 3% річних в розмірі 792,01 грн, а всього 90 796,44 грн на підставі договору №657 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.08.2012, укладеного між сторонами у справі та відшкодування судових витрат 2 481,00 грн сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за укладеним між сторонами договором позивач передав, а відповідач прийняв теплову енергію, проте у визначений договором строк відповідач в повному обсязі не розраховувався, допустивши прострочення оплати її вартості, що стало підставою для звернення до суду та нарахування інфляційних втрат, річних, обов`язок зі сплати яких передбачено діючим законодавством.

Ухвалою від 05 грудня 2022 року Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; задовольнив клопотання Приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно в особі Відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; вирішив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України (також по тексту ГПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена судом на адресу, вказану позивачем у позовній заяві (за адресою держаної реєстрації), відповідача рекомендованим листом з повідомленням, яку вручено уповноваженому представнику відповідача 15.12.2022, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позов не надав.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ст. 74 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

01.08.2012 між Публічним акціонерним товариством Черкаське хімволокно, в особі відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ ПАТ Черкаське хімволокно (енергопостачальною організацією позивач у справі), в особі директора відокремленого підрозділу Бондаренка В.Д., що діє на підставі Статуту, та Об`єднанням співвласників гуртожитку Надія-98 (споживачем відповідач по справі), в особі голови правління Чорного А.Т., що діє на підставі Статуту, було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №657 (далі договір, а.с. 8-9), за умовами якого енергопостачальна організація взяла на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді, а споживач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, які передбачені цим договором.

Згідно з пунктом 2.1 договору теплова енергія поставляється споживачу орієнтовно в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення у період опалювального сезону; гаряче водопостачання протягом року. Фактичне споживання теплової енергії за звітний період визначається на підставі показників приладів обліку.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що облік споживання теплової енергії проводиться: розрахунковим способом (до встановлення приладів обліку); по приладах обліку.

Відповідно до пункту 5.2 договору проектування та встановлення приладів обліку теплової енергії виконується організаціями, які мають відповідні ліцензії. Установлення приладів обліку виконується згідно з узгодженим енергопостачальною організацією проектом на межі балансової належності тепломереж енергопостачальної організації та споживача. В разі установки приладів обліку теплової енергії не на межі балансової належності тепломереж в проекті здійснюється розрахунок втрат теплової енергії на ділянці трубопроводів від межі балансової належності до місця установки приладів обліку. Кількість теплової енергії, яку використав споживач, визначається як сума показників приладів обліку та втрати на ділянці трубопроводів від межі балансової належності до місця установки приладів обліку.

У пункті 6.1 договору зазначено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Згідно пункту 6.2 договору розрахунки здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок енергопостачальної організації коштів згідно з додатком 1 (показань приладу обліку) не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця.

Відповідно до пункту 7.3.3 договору споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію - пеня у розмірі 0,1% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2012 (пункт 10.1 договору). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (пункт 10.4 договору).

Договір підписаний представниками обох сторін і скріплений їхніми печатками та пролонгований і на 2022 рік.

До Договору сторонами укладено: Додаток № 1 обсяги постачання теплової енергії, всього за рік 262,60 Гкал; тариф який діє на момент заключення договору складає 284,94 грн за 1 Гкал; 23.10.2014 в Додаток № 1 внесені зміни: всього за рік 276,06 Гкал; тариф який діє на момент заключення договору складає 300, 96 грн за 1 Гкал, орієнтована вартість за рік 99 699,62 грн за рік (а.с. 11).

Рішенням Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Черкаське хімволокно від 20.04.2018 змінено тип та найменування позивача з Публічного акціонерного товариства Черкаське хімволокно на Приватне акціонерне товариство Черкаське хімволокно.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №1094 від 07.10.2021 Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води, які надаються ПрАТ Черкаське хімволокно (а.с. 36-38) затверджено зокрема з дати опублікування цього рішення та введено в дію ПрАТ Черкаське хімволокно тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для потреб населення тариф на теплову енергію - 1306, 09 грн/Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 795,39 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії 501,55 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії 9,15 грн/Гкал. (п. 1.4.1.).

Позивач стверджує, що на виконання умов Договору за період з жовтня 2021 року по жовтень 2022 року (включно) позивачем було відпущено відповідачу теплову енергію по тарифам, встановленим рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №1094 від 07.10.2021, на загальну суму 249327,36 грн (з урахуванням плати за абонентське обслуговування перерахунків), вказане підтверджується відомостями, відображеними у рахунках - фактурах від 31.10.2021 № 4399, від 30.11.2021 № 4674, від 31.12.2021 № 5498, від 31.01.2022 № 149, від 28.02.2022 № 971, від 31.03.2022 № 1776, від 30.04.2022 № 2555.

Позивач зазначив, що від відповідача скарг, претензій чи заперечень щодо кількості, якості та вартості отриманої теплової енергії, щодо суми боргу, тощо, не надходило, відповідно позивач поставив відповідачу теплову енергію вчасно, якісно та в повному обсязі.

Відповідач, порушивши порядок розрахунків за теплову енергію та умови Договору, в повному обсязі не оплатив спожиту теплову енергію.

За розрахунком позивача (а.с. 12) заборгованість відповідача за поставлену теплову енергію за Договорами № 657 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.08.2012 становить 87068,46 грн. яку відповідач не сплатив, вимога про її стягнення є предметом позову у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із Договору №657 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.08.2012, вимоги позивача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цими договорами.

Відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання врегульовуються Законом України "Про теплопостачання", який визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Відповідно до ч. 6 ст.19 ЗУ "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 1 статті 24 ЗУ "Про теплопостачання" встановлено, що споживач має право, у тому числі, на отримання інформації щодо якості теплопостачання, тарифів, цін, порядку оплати, режимів споживання теплової енергії. Згідно ч. 3 статті 24 ЗУ "Про теплопостачання" основними обов`язками споживача теплової енергії є, у тому числі, додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Частиною 2 ст. 25 ЗУ "Про теплопостачання" встановлено, що теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані при зміні тарифів на теплову енергію повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації в порядку, встановленому законодавством.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 ЗУ "Про теплопостачання").

За своєю правовою природою договірні відносини, що склалися між сторонами у даній справі, мають ознаки договору поставки, на які поширюються приписи ст. 712 ЦК України, згідно з якою продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою цієї статті визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статей 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 7 статті 193 ГК України, статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Також, під час розгляду даної позовної заяви та доданих до неї доказів судом встановлено, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.01.2021 у справі № 925/1493/20 за позовом Приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно, в особі Відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ до Об`єднання співвласників гуртожитку Надія-98 про стягнення 62907,21 грн, позов задоволено частково, стягнуто з Об`єднання співвласників гуртожитку Надія-98 - 55000,00 грн заборгованості за поставлену теплову енергію з грудня 2019 року по квітень 2020 року, 7015,37 пені за період з 11.01.2020 - 10.10.2020 та 2072,20 грн судового збору.

Вказане рішення набрало законної сили 01.02.2021, Господарським судом Черкаської області видано судовий наказ.

У справі №925/1493/20 господарський суд встановив, що позивач поставив, а відповідач прийняв теплову енергію у обсягах, які визначені показниками приладів обліку, вказана кількість підтверджена відповідачем у наданих довідках, тому не потребує доказуванню. Водночас, судом встановлено, що відповідач повністю не сплатив вартість використаної теплової енергії, його заборгованість становить 55000,00 грн, що підтверджується належними доказами.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Таким чином, рішення Господарського суду Черкаської області у справі №925/1493/20, яке набрало законної сили у встановленому порядку, не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть йому суперечити.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд дійшов до таких висновків.

Відповідач, відповідно до умов Договору № 657 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.08.2012, не виконав грошові зобов`язання щодо оплати поставленої йому позивачем за період з жовтня 2021 року по жовтень 2022 року теплової енергії, чим порушив права позивача на своєчасне і повне одержання плати за поставлену теплову енергію.

Отже, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобов`язань за зазначеними вище Договорами в натурі шляхом стягнення з відповідача на свою користь боргу в сумі 87068,46 грн.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Факт наявності у відповідача перед позивачем боргу за теплопостачання за вказаний період позивачем належним чином доведений, документально підтверджений зібраними у справі доказами та відповідачем належним чином не спростований.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 87068,46 грн. такими, що підлягають до задоволення.

З відповідача на користь позивача належить примусово стягнути 87068,46 грн заборгованості за поставлену теплову енергію на підставі Договору № 657 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.08.2012.

Оскільки прострочення виконання зобов`язання зі сплати отриманої теплової енергії тривало з жовтня 2021 року ( в тому числі 55000, 00 грн заборгованості, яка стягнута рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.01.2021 у справі № 925/1493/20), позивач відповідно до ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу з жовтня 2021 року по січень 2022 року інфляційні втрати в розмірі 2 935,97 грн, 3% річних в розмірі 792,01 грн за порушення строків оплати вартості теплової енергії і заявив їх до стягнення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок розміру 3% річних та інфляційних втрат за періоди прострочення відповідачем сплати заборгованості, позивачем проведено з дотриманням обставин справи, умов Договору, тому вимога позивача і в цій частині позову підлягає задоволенню.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи, умови договору та наведені норми законодавства, суд позов визнає обґрунтованим, доказаним, а тому таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, з якого на користь позивача належить стягнути 2 481,00 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Об`єднання співвласників гуртожитку Надія-98 (вул. С. Амброса (Орджонікідзе), 98, м. Черкаси, 18006, ) на користь Приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно в особі відокремленого підрозділу Черкаська ТЕЦ (проспект Хіміків, 76, м. Черкаси, 18036, ) 87 068,46 грн заборгованості за поставлену теплову енергію, 2 935,97 грн інфляційних, 792,01 грн 3% річних та 2 481,00 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Чевгуз