СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

26 січня 2023 року м. Харків справа №917/1355/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О.
судді Стойка О.В., Істоміна О.А.
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області
на ухвалу господарського суду Полтавської області
постановлену 22.12.2022
у справі №917/1355/22 (суддя Іванко Л.А.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Емін», с/с Дрогичинський Брестської області, Республіка Білорусь
про стягнення 351 682,50 долари США

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.11.2022 у справі №917/1355/22 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області залишено без руху, встановлено строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви. А саме, запропоновано Позивачу усунути вказані недоліки шляхом подання до суду заяви про виправлення недоліків, в якій :

- зазначити необхідні відомості (п.п.7, 9 ст.162 Господарського процесуального кодексу України);

- надати докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі;

- надати докази на підтвердження відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.12.2022 у справі №917/1355/22 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Емін», с/с Дрогичинський Брестської області, Республіка Білорусь про стягнення 351 682,50 долари США повернуто заявнику.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, не погодившись з постановленими ухвалами суду, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою на ухвали Господарського суду Полтавської області від 01.11.2022 та від 22.12.2022 у справі №917/1355/22.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2023 в порядку ст.32 Господарського процесуального кодексу України головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду цієї апеляційної скарги визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Стойка О.В., Істоміна О.А.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до змісту ст.254 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга може бути подана лише щодо одного процесуального документа (тобто у розглядуваному випадку лише щодо однієї ухвали суди, тоді як щодо іншої - повинна бути подана окрема апеляційна скарга), тоді як згідно з ч.2 цієї статті учасники справи (особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки) мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст.255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст.255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Приписами ст.255 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга окремо від рішення суду може бути подана лише щодо ухвали суду про повернення позовної заяви, ухвала ж суду про залишення позовної заяви без руху в переліку визначеному ст.255 цього Кодексу не міститься, а отже окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. При цьому, за змістом ч.3 цієї норми, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, тоді як із змісту ч.ч.1, 3 ст.232 цього Кодексу рішення суду опосередковує вирішення спору по суті, відтак ухвала про повернення позовної заяви таким актом не є.

Таким чином, об`єктом апеляційного оскарження в означеному випадку суд вважає саме ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.12.2022 про повернення позовної заяви.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.12.2022 у справі №917/1355/22 в контексті дотримання вимог ст.258 Господарського процесуального кодексу України щодо форми і змісту такої скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до елементів апеляційної скарги відноситься і перелік документів, що до неї додаються, тоді як ч.3 означеної статті до їх обов`язкового числа відноситься, зокрема, докази оплати судового збору та докази надсилання копії апеляційної скарги з додатками іншим учасникам справи.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.2.7. ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду в означеному випадку становить 2684,00грн.

Між тим, доказів сплати судового збору Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області до апеляційної скарги надано не було.

Окрім того, відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Одночасно, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Враховуючи підписання повного тексту оскаржуваної ухвали Господарського суду Полтавської області у справі №917/1355/22 22.12.2022, строк на апеляційне оскарження останньої сплив 02.01.2023. Своєю чергою, апеляційним судом встановлено, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт.Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області направлена до Східного апеляційного господарського суду поштою лише 09.01.2023 (про що міститься відповідна відмітка на поштовому конверті), тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження і без клопотання про поновлення строку. Згадування за текстом апеляційної скарги про отримання оскаржуваної ухвали суду лише 29.12.2022 не може вважатися таким клопотанням та бути підставою для автоматичного поновлення строку на апеляційне оскарження за змістом ч.2 ст.256 Господарського процесуального кодексу України без відповідного клопотання Скаржника з цього приводу.

Приписами ст.259 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Між тим, належних доказів надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Емін», с/с Дрогичинський Брестської області, Республіка Білорусь (його представнику) Скаржником до апеляційної скарги надано не було.

Разом із тим, висловлюючи з цього приводу зауваження щодо допущених Скаржником недоліків апеляційного оскарження, суд, керуючись п.4 ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, не може залишити поза увагою наступне:

- у відповідності до п.п.19, 60, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ №270 від 05.03.2009, складання листа опису передбачено відносно внутрішніх поштових відправлень, тоді як іншою стороною цієї справи є юридична особа - резидент Республіки Білорусь, що зумовлює застосовність саме міжнародного поштового відправлення у розглядуваному випадку. Згідно із п.23 цих Правил міжнародні поштові відправлення приймаються до країн, з якими встановлено поштовий обмін. Водночас, згідно повідомлення Укрпошти, розміщеного на офіційному сайті Національного поштового оператора 15.04.2022 (https://www.ukrposhta.ua/ua/news/57624-poshti-svitu-ogoloshujut-rosii-poshtovu-blokadu), зазначено про неможливість здійснити відправлення до Республіки Білорусь з відділень Укрпошти. У такому разі, формулювання Скаржнику у якості недоліку вказівки про не вчинення певної дії, яку він з об`єктивних і незалежних від нього причин не може здійснити, було б не тільки не виправданим надмірним формалізмом, але й фактичним безпідставним обмеженням гарантованого права на апеляційне оскарження, що не відповідає гарантіям ефективного доступу до суду, встановленим приписами ратифікованої Україною ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.;

- поряд із цим, виходячи із змісту ст.ст.1, 13, 17 Закону України «Про поштовий зв`язок» та п.п.1, 7, 8 Правил надання послуг поштового зв`язку вбачається, що Укрпошта є Національним, але не єдиним оператором поштового зв`язку в Україні, які згідно власних умов та у межах чинного законодавства можуть надавати послуги з прийняття міжнародних відправлень. Наразі, судом з матеріалів, розміщених на офіційному сайті Регулятора - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку (https://nkrzi.gov.ua), не встановлено ухвалення відповідного рішення про заборону всім операторам поштового зв`язку надавати послуги з приймання міжнародних відправлень до отримувачів у Республіці Білорусь.

Положення п.п.1, 12 ч.6 ст.8 Закону України «Про поштовий зв`язок» серед повноважень Регулятора передбачають як ведення єдиного державного реєстру операторів поштових послуг (наразі, такий Реєстр відсутній на офіційному сайті Національної комісії), так розгляд відповідних звернень користувачів поштових послуг, зважаючи на що питання відносно меж вичерпаності дій Скаржника з виконання вимог ст.259 Господарського процесуального кодексу України, а відтак, і обсяг його дій з усуненння відповідного недоліку щодо обов`язкових додатків до апеляційної скарги для позитивного вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження вимагає надання доказів або неможливості здійснення надсилання копії апеляційної скарги буді-яким з чинних операторів поштового зв`язку України, що надають послуги з міжнародних відправлень, або (у разі можливості надання такої послуги) - представлення суду відповідного підтвердження здійснення міжнародного відправлення на адресу Відповідача.

Означені дії, спрямовані на дотримання вимог (усунення недоліків апеляційного оскарження) приписів Господарського процесуального кодексу України, який не містить винятків щодо їх застосовності відносно резидентів певних країн чи в умовах воєнного стану, адже ґрунтуються на принципі рівності сторін перед законом і судом (ст.6 Господарського процесуального кодексу України), є конкретно визначеними та здійсненими з точки зору можливості їх виконання Скаржником. Своєю чергою, ч.2 ст.9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначає необхідність суду створити належні умови для гарантованості кожному учаснику судового процесу реалізувати як надані процесуальні права, так і виконати визначені процесуальним законодавством обов"язки.

Поряд із цим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що:

- пріоритетним завданням господарського судочинства за змістом ч.ч.1, 2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, що слід сприймати аспектом реалізації конституційної гарантії за ст.55 Основного закону, яка згідно ст.64 Конституції України не може бути обмежена і в умовах воєнного стану,

- ч.1 ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (запроваджений у встановленому порядку в Україні з 24.02.22 і діє на поточний момент) встановлено, що в умовах воєнного стану суди діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією і законами України, тоді як ч.2 ст.26 цього Закону забороняє скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану,

- ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., яка, серед іншого, містить вимогу щодо забезпечення належної поінформованості учасника справи про здійснюване провадження, визначає відповідні позитивні зобов`язання у даному випадку - держави Україна і щодо відповідача у цій справі, які мають бути забезпечені (виконані) саме судом, що здійснює провадження у відповідній справі,

- за усталеною практикою ЄСПЛ, яка за змістом ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України є джерелом права, виконання судового рішення є складовою судового провадження, тоді як відповідно до положень ст.248 Господарського процесуального кодексу України Республіки Білорусь (https://kodeksy.by/hpk/statya-248) та п.г) ст.9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності (1992), учасниками якої є Україна та Білорусь, однією з підстав для відмови у визнанні і приведенні до виконання рішення іноземного суду є неналежність повідомлення особи, проти якої ухвалено рішення, про час і місце розгляду справи чи неможливість надання нею суду своїх пояснень,

- враховуючи, що Відповідачем, проти якого у цій справі юридичною особою - резидентом України подано позов, є юридична особа - резидент Республіки Білорусь (не упереджуючи ймовірне рішення по суті заявлених позовних вимог у цій справі), питання забезпечення належного повідомлення Відповідача і про суть заявлених на даний момент апеляційних вимог (надсилання копії апеляційної скарги), і про судове провадження у цій справі взагалі та за поданою Скаржником апеляційною скаргою зокрема, має істотний вплив не тільки на стан виконання Україною своїх міжнародних зобов`язань (зі змісту нотифікацій, розміщених на сайті https://www.coe.int/en/web/conventions/full-list?module=treaty-detail&treatynum=005, до якого з цього питання відсилає офіційне джерело Міністерства юстиції України (vidstup-ukraini-vid-okremih-zobovyazan-za-mijnarodnim-paktom-pro-gromadyanski-ta-politichni-prava-ta-evropeyskoyu-konventsieyu-z-prav-lyudini), не вбачається повідомлення про відступлення Україною від зобов`язань, визначених ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., у справах господарської юрисдикції), але й визначальним чином впливає на ефективність судового захисту резидента України (у разі задоволення його позовних вимог у межах цієї справи). Так, у світлі напрацьованих усталеною практикою ЄСПЛ критерієв ефективності судового захисту (доступність та достатність як в теорії, так і на практиці, пропонуючи "розумну перспективу успіху") - див., наприклад, п.114 рішення від 10.09.2010 у справі "Макфарлейн проти Ірландії", заява №31333/06), здійснення судового провадження з вирішення справи по суті із очевидними вадами щодо повідомлення і участі іншої особи, які є підставами, що унеможливлюють подальше примусове виконання такого рішення (у разі задоволення позовних вимог), було б несумісним із гарантіями для Позивача, передбаченими ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі Закон), який 23 грудня 2022 року набрав чинності.

За змістом інформаційного повідомлення Міністерства юстиції України (https://minjust.gov.ua/m/informatsiyne-povidomlennya-schodo-zupinennya-dii-ta-vihodu-z-konventsii-pro-pravovu-dopomogu-i-pravovi-vidnosini-u-tsivilnih-simeynih-ta-kriminalnih-spravah-vid-22-sichnya-1993-roku-ta-protokolu-do-nei) з 27.12.2022 відбулося зупинення дії цієї Конвенції, у тому числі, з Республікою Білорусь, що має наслідком у поточний момент можливість здійснення співробітництва у цивільних справах у відносинах з цією державою на підставі діючих у двосторонніх відносинах відповідних конвенцій Ради Європи, ООН та гаазьких конвенцій (за наявності поштового зв`язку) або за принципом взаємності (за наявності дипломатичних зносин).

Перелік відповідних міжнародних договорів України з правових питань розміщено тут: https://minjust.gov.ua/m/bilorus, з якого, зокрема вбачається наступне:

1. Україна і Білорусь є учасниками Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (1965), застережень про зупинення/припинення чинності якої у правовідносинах між цими країнами відкриті джерела не містять, тоді як ст.1 цієї Конвенції визначає її застосовність у всіх випадках, коли існує потреба для передачі судових і позасудових документів у комерційних справах для вручення закордоном.

Зі змісту Практичного керівництва із застосування цієї Конвенції (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/998_a890) вбачається, що апеляційна скарга, а також ухвали суду про відкриття провадження і призначення до розгляду можуть кваліфікуватися для цілей Конвенції як судові (п.п.65-70 Практичного керівництва). Водночас, суб`єкт, управнений у розумінні ст.3 Конвенції ініціювати вручення судових документів, визначається за законодавством запитуючої держави, тоді як саме зі змісту п.п.92-105 Практичного керівництва вбачається, що існує практика вважати таким суб`єктом і адвоката. Наразі, за змістом п.4 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» складання і подання у встановленому порядку заяв та скарг віднесено до професійних прав адвоката, тоді як встановлений порядок щодо подання апеляційних скарг у господарському суді, як зазначалося вище, передбачає надсилання її копії іншій сторін у справі, у даному випадку - за кордон. У будь-якому разі, саме комунікація (у тому числі у прискореному неформальному порядку) між центральними органами запитуючої і запитуваної держав згідно п.п.98, 99 Практичного керівництва має вирішувати спірні чи неоднозначні питання відносно належні суб"єкту ініціації запиту про вручення.

Згідно ратифікаційних застережень України до цієї Конвенції центральним органом для здійснення відповідної комунікації з приводу вручення судових і позасудових документів є Міністерство юстиції України.

2. Україна і Білорусь є учасникам Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності (1992), яка досі є чинною (з відкритих інформаційних джерел не вбачається завершення процедуру виходу згідно розпорядження Уряду від 19 липня 2022 р. № 618-р про подання законопроекту про вихід з цієї Угоди). Своєю чергою, ст.5 цієї Угоди передбачає безпосередні відносини між собою компетентних судів держав-учасниць у тому числі з таких аспектів правової допомоги, як вручення і пересилання документів.

Слід зазначити, що безпосередні відносини компетентних судів між собою з питань надіслання і вручення відповідних документів, передбачені цією Угодою, є альтернативним каналом комунікації у розумінні ст.10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (1965), тоді як ратифікаційні застереження України до вказаної статті Конвенції містять вказівку про незастосування Україною саме на своїй території способів передачі документів, визначених цією статтею.

3. Наразі є чинною Консульська конвенція між Україною та Республікою Білорусь (2009), ст.21 якої передбачає право консульської посадової особи передавати судові і позасудові документи, якщо це дозволено державою перебування, але із наданням переваги у застосуванні положень інших діючих угод між державами. Апеляційний суд відмічає, що за відомостями, розміщеними на офіційному сайті МЗС, дипломатичні відносини Україною з Республікою Білорусь на даний момент не розірвано, відомостей про денонсацію Україною вказаної Консульської конвенції також не вбачається.

При цьому, у ратифікаційних застереженнях до ст.9 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (1965) Україною вказано, що органом, компетентним отримувати документи, які передаються консульськими каналами або, якщо цього вимагають надзвичайні обставини, дипломатичними каналами, є Міністерство юстиції України.

Своєю чергою, п.1.11.5. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень (далі - Інструкція, використання якої у даному випадку зумовлено її п.1.2.) на міжрегіональні управління юстиції покладає обов`язок з підготовки роз`яснень і надання методичних рекомендацій судам України щодо надання правової допомоги в цивільних справа.

Таким чином, питання щодо усунення недоліку апеляційної скарги Позивачем у вигляді доказу належного надсилання копії апеляційної скарги Відповідачу та його повідомлення судом про розгляд (провадження) є тісно пов`язаними між собою, і їх правильне вирішення, зважаючи на функції Міністерства юстиції України як органу представництва із вжиття заходів загального характеру задля уникнення порушень Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. за змістом ст.ст.13, 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та з забезпечення дотримання і виконання зобов`язань за міжнародними договорами з питань, віднесених до його відання згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про міжнародні договори України», потребують отримання роз`яснень та рекомендацій відповідного територіального управління юстиції щодо дотримання і порядку виконання зазначених положень міжнародних договорів, які в силу ч.2 ст.19 згаданого Закону мають перевагу застосуванні перед нормами актів законодавства України.

У залежності від отримання і змісту означених рекомендацій та роз`яснень апеляційним судом буде остаточно визначена необхідність, сутність і спосіб вжиття Скаржником додаткових до зазначених вище дій з усунення недоліку апеляційної скарги у вигляді представлення доказу надсилання її копії на адресу Відповідача. При цьому, очікування на ймовірність визначення і встановлення таких додаткові дії не звільняє Скаржника від необхідності вчасного здійснення дій з усунення недоліків шляхом вчинення вже визначених судом конкретних заходів у встановлені цією ухвалою строки.

Викладені вище обставини згідно з ч.2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України є підставами для застосування наслідків, передбачених ст.174 Господарського процесуального кодексу України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою надання Скаржнику можливості усунути встановлені в означеній ухвалі суду недоліки.

Своєю чергою, враховуючи, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області надійшла безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відповідно до п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду витребувати матеріали означеної справи у суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235, 256, 258, 260, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт.Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 22.12.2022 у справі №917/1355/22 залишити без руху.

2. Запропонувати Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме:

2.1. сплатити судовий збір в розмірі 2684,00грн. шляхом надання до Східного апеляційного господарського суду оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача - UA2020653, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі (Номер справи), Східний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа);

2.2. надати до Східного апеляційного господарського суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження разом із підтверджуючими доказами належних причини пропуску такого строку;

2.3. надати до Східного апеляційного господарського суду докази або неможливості здійснення надсилання копії апеляційної скарги буді-яким з чинних операторів поштового зв`язку України, що надають послуги з міжнародних відправлень (згідно відомостей Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку), або (у разі можливості надання такої послуги) - представити суду докази відповідного підтвердження здійснення міжнародного відправлення копії апеляційної скарги на адресу Відповідача.

3. Зобов`язати Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (40003, м.Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 28, e-mail: , ідентифікаційний код 43316700) у якомога стислі строки надати Східному апеляційному господарському суду письмові роз`яснення та рекомендації уповноваженої особи щодо порядку виконання у поточних умовах зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали положень міжнародних договорів (з урахуванням відповідних застережень, зауважень і нотифікації Республіки Білорусь та принципу взаємності) про правову допомогу в контексті способу забезпечення у поточних умовах надіслання (передання/ вручення) учасником справи - резидентом України на адресу іншого учасника справи - резидента Республіки Білорусь копії апеляційної скарги, а також надіслання Східним апеляційним господарським судом судових рішень (ухвал, повідомлень) вказаному учаснику справи - резиденту Республіки Білорусь, зокрема (але не виключно):

- чи може залучений учасником справи (юридичною особою) за законодавством України адвокат вважатися належним суб`єктом у розумінні ст.3 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (1965) суб`єктом ініціації вручення судових (позасудових) документів (позовної заяви, апеляційної скарги) за кордон (у Республіку Білорусь)?

- якщо так, то чи має такий адвокат безпосередньо (та у який спосіб) звертатися до відповідного центрального органу Республіки Білорусь (а саме - Міністерства юстиції) або до Міністерства юстиції України з документами, які підлягають подальшому надсиланню адресатові у Республіку Білорусь?

- якщо ні, то чи має, у такому випадку, копію апеляційної скарги (позовної заяви) скеровувати на адресу отримувача у Республіці Білорусь відповідниий господарський суд України та у який спосіб?

- зважаючи на різні механізми (канали) комунікацій, які визначені Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (1965) і Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності (1992), положення якого міжнародного договору підлягають переважному застосуванню у розглядуваних правовідносинах з судового спору між юридичними особами України та Республіки Білорусь?

- у який спосіб та ким (тільки судом, чи сторона-резидент України також має право) може бути ініційоване вручення судових і позасудових документів за допомогою консулу згідно ст. 21 Консульської конвенції між Україною та Республікою Білорусь (2009)? Чи здійснюють фактично таку функцію у поточний момент консули України у Республіці Білорусь?

4. Апеляційний господарський суд поінформує Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант» (38310, Полтавська обл., Миргородський р-н, смт. Гоголеве, вул. Ради Європи, буд. 15, , ) про результати виконання Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України п.3 резолютивної частини та, у залежності від змісту таких рекомендації і результатів виконання Скаржником вимог п.2 резолютивної частини цієї ухвали, може визначити додаткові дії із встановленням строку їх вчинення для відповідного усунення недоліків подання апеляційної скарги щодо надіслання її копії Відповідачу.

Очікування на таке поінформування не звільняє Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант» від необхідності своєчасного виконання вимог п.2 цієї резолютивної частини цієї ухвали.

5. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПАФ Гарант», смт. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, що не усунення вказаних недоліків (не вчинення дій, передбачених п.2 резолютивної частини ухвали) або додаткових дій (у разі потреби їх вчинення), про які вказано у п. 4 резолютивної частини цієї ухвали, в установлений строк має наслідком повернення заяви без розгляду/відмову у відкритті апеляційного провадження.

6. Запропонувати Скаржникові для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом упоноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду: .

7. Витребувати у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1355/22.

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та касаційному оскарженню не підлягає.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Судді О.В. Стойка

Судді О.А. Істоміна