СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Харків Справа № 922/2329/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вх.№1394Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.11.2022 у справі №922/2329/22 (повний текст ухвали складено 30.11.2022 суддею Калантай М.В. у приміщенні господарського суду Харківської області)

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків,

до Комунального некомерційного підприємства "Міська поліклініка №25" Харківської міської ради", м.Харків,

про стягнення 2269538,37 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Міська поліклініка №25" Харківської міської ради" про стягнення 2269538,37 грн, з яких: 98168,58 грн - вартість спожитої теплової енергії за договорами про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №4686/21, №4686/21/1 та №4686/22; 184392,58 грн - вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором; 378,65 грн - абонентська плата; 1985936,12 грн - користування тепловою енергією без укладання договору; 662,43 грн - плата за надання послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань:

- за договорами про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №4686/21 від 11.01.2021, №4686/21/1 від 23.12.2021 та №4686/22 від 12.04.2022;

- за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, який розміщено 31.10.2021 на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет;

- за договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опублікований на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022.

Крім того, позивач вказує, що відповідачем здійснено споживання теплової енергії без укладення відповідного договору та без її оплати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.11.2022 у справі №922/2329/22 повернуто позовну заяву і додані до неї документи Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі".

Ухвалу суду мотивовано тим, що заявлені позивачем вимоги не пов`язані між собою підставами виникнення та не пов`язані поданими доказами, тому не можуть вважатися однорідними, а відтак, норми статті 173 Господарського процессуального кодексу України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" з ухвалою господарського суду не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 30.11.2022 у справі №922/2329/22 за позовом КП "Харківські теплові мережі" до Комунального некомерційного підприємства "Міська поліклініка №25" Харківської міської ради" про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивачем у позовній заяві об`єднано декілька вимог до одного відповідача, пов`язаних між собою підставою виникнення (підстава позову) - факт поставки теплової енергії, яка постачається відповідачу загальним обсягом та обліковується за одним відповідача, який об`єднує усі особові рахунки і за кожний розрахунковий період (календарний місяць) відображається однією сумою у бухгалтерському обліку підприємства. А саме, заборгованість за спожиту теплову енергію за договорами про закупівлю теплової енергії в гарячій воді №4686/21, №4686/21/1 та № 4686/22; за індивідуальним (публічним) договором; заборгованість без укладення договору; абонентська плата та плата за надання послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Усі ці суми за кожний розрахунковий період (календарний місяць) відображаються однією сумою у бухгалтерському обліку підприємства за відповідача, що підтверджується поданими доказами: рахунками - фактурами. Таким чином, у заявленому позові відповідно до ст.173 Господарського процесуального кодексу України об`єднано кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення та поданими доказами та позовні вимоги у цій справі нерозривно пов`язані між собою підставою виникнення, стосуються і випливають із факту надання відповідачу теплової енергії, а тому такі позовні вимоги необхідно розглядати в межах однієї справи, одного провадження в порядку господарського судочинства. Обставин, які б виключали можливість об`єднання зазначених вище позовних вимог в одне провадження в даній справі немає та судом першої інстанції не встановлено. Позивач скористався принципом диспозитивності і сформулював позовну заяву та вимоги позову у той спосіб, який вважає необхідним. Посилаючись на висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 23.10.2019 у справі №902/434/19 та від 02.12.2020 у справі №908/420/20, апелянт зазначає, що у будь-якому випадку, коли заявлені в одному позові вимоги не підпадають під заборони, визначені у частинах 4, 5 статті 173 Господарського процесуального кодексу України, у суду відсутні підстави для повернення позовної заяви, незалежно від того, чи заявлено позивачем клопотання про об`єднання позовних вимог. У цьому разі суд має керуватися змістом самої позовної заяви, обставинами та доказами, якими обґрунтовано позов.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2329/22, необхідні для розгляду скарги, та ухвалено надіслати їх до Східного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №922/2329/22.

22.12.2022 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 поновлено Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.11.2022 у справі №922/2329/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" та вирішено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. Встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу чи інших заяв та клопотань у справі №922/2329/21 протягом 10 днів з дня отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження. Відзив, письмові заяви та клопотання можуть бути надіслані на офіційну адресу електронної пошти суду () з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи.

Як свідчать матеріали справи, сторони належним чином повідомлені про розгляд справи у порядку письмового провадження, копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 про відкриття провадження у справі надіслана на адресу позивача та відповідача та отримані 09.01.2023 Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі", 17.01.2023 Комунальним некомерційним підприємства "Міська поліклініка №25" Харківської міської ради", що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду виходить з такого.

Пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Частиною 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №914/2191/18).

За змістом частини 1 ст.173 Господарського процесуального кодексу України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у частині 1 ст.173 Господарського процесуального кодексу України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в частинах 4, 5 вказаної статті.

Саме встановлення господарським судом наведених вище обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на пункту 2 частини 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час, аналіз пункту 2 частини 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у системному співвідношенні з приписами статті 173 цього Кодексу свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами частини 6 ст.173 Господарського процесуального кодексу України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Отже, на підставі приписів частини 6 ст.173 Господарського процесуального кодексу України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати, як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним за власним переконанням та з урахуванням конкретних обставин справи.

Як правильно встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, позовні вимоги ґрунтуються на п`яти різних окремих договорах, а також на обставинах бездоговірного споживання теплової енергії. На підтвердження наявності заборгованості відповідача позивачем надаються докази за кожним з цих договорів окремо.

Отже, позовні вимоги у даній справі ґрунтуються на різних підставах виникнення та підтверджуються різними доказами, що є порушенням правил об`єднання позовних вимог.

Фактично позивачем у межах одного позову об`єднано шість окремих господарських спорів (чотири з яких щодо договірного споживання теплової енергії, один щодо бездоговірного споживання теплової енергії, та ще один щодо технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності), спільне вирішення яких може бути ускладнене через необхідність дослідження та надання оцінки різним та не пов`язаним між собою правовідносинам сторін.

Заявлені вимоги не можуть бути розцінені і як основні та похідні вимоги, оскільки задоволення вимог за будь-яким з вказаних договорів не залежить від задоволення вимог за іншими договорами.

За таких обставин, заявлені позивачем позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними) та не співвідносяться між собою, як основна та похідна.

Вищезазначене свідчить про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо правильності об`єднання позивачем декількох вимог до одного відповідача, оскільки підприємством ведеться облік за одним відповідача, який об`єднує усі особові рахунки і за кожний розрахунковий період (календарний місяць) відображається однією сумою у бухгалтерському обліку позивача, адже такі обставини не свідчать про пов`язаність між собою заявлених вимог за підставою виникнення зобов`язань за договором та на бездоговірній основі, а є внутрішнім порядком ведення бухгалтерського обліку на підприємстві. Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують наведених висновків суду першої інстанції.

Ураховуючи викладене, господарський суд дійшов правомірного висновку про порушення позивачем правила об`єднання позовних вимог, а відтак, відповідно до пункту 2 частини 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), де зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі скаржнику надано вичерпну відповідь на усі істотні питання, що виникають при розгляді апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Нормою статті 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду не знайшли свого підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 30.11.2022 у справі №922/2329/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.01.2023.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова