СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Харків Справа № 905/640/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Слободін М.М. , суддя Гребенюк Н.В.

за участю секретаря судового засідання - Ламанової А.В.

та за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

від третьої особи - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (вх. № 158 Д/1),

на рішення Господарського суду Донецької області від 25.11.2021, ухвалене у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Устимовою А.М. (повний текст рішення складено 06.12.2021),

у справі № 905/640/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,

до ОСОБА_1

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремикс»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 32/1-1-2-24-Іп-30 від 23.04.2013, посвідченого приватним нотаріусом Донецької міського нотаріального округу Соболевою В.Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 2218, а саме: трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за 3 % річних Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремикс» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» за Кредитним договором (відзивна кредитна лінія) № 32/1-1-2-24/1 за період з 01.04.2018 по 31.03.2021 у сумі 227884, 96 грн, та визначення способу реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 25.11.2021 у справі № 905/640/21 відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням, ухваленим судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 25.11.2021 у справі № 905/640/21 про відмову у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2022 у справі № 905/640/21 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Шутенко І.А., суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (вх. № 158 Д/1) на рішення Господарського суду Донецької області від 25.11.2021у справі № 905/640/21. Призначено справу до розгляду на 03.03.2022 о 12:00 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2022 розгляд справи № 905/640/21, призначений на 03.03.2022 о 12:00 год., перенесено на 17.03.2022 о 12:00 год.

18.02.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 2089), в якому останній просив у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (вх. № 158 Д/1) на рішення Господарського суду Донецької області від 25.11.2021у справі № 905/640/21 відмовити повністю. Рішення Господарського суду Донецької області від 25.11.2021у справі № 905/640/21 залишити без змін. Справу розглянути за відстуності відповідача.

Водночас, указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 № 03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01 квітня 2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- зупинено тимчасово розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Отже, судове засідання, призначене на 17.03.2022 у справі не відбулося, оскільки, в Україні продовжено строк дії воєнного стану, а також особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду, розташованого у м. Харкові.

В оголошеннях, розміщених на офіційному веб-порталі судової влади України та на сторінці Східного апеляційного господарського суду в мережі «Фейсбук», суд зазначив, що відповідні судові засідання будуть перенесені на іншу дату, про що учасників судових процесів буде повідомлено додатково.

Крім того, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 доведено до відома учасників справи, що дата наступного судового засідання у справі буде визначена після усунення обставин, що становлять загрозу та небезпеку життю і здоров`ю сторін спору та інших учасників судового процесу; постановлено про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги учасників справи повідомити додатково; запропоновано учасникам справи свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі «Електронний суд».

Східний апеляційний господарський суд поступово відновив свою роботу у особливому режимі, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 17.10.2022 призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (вх. № 158 Д/1) на рішення Господарського суду Донецької області від 25.11.2021 у справі № 905/640/21 на 14.12.2022 о 11:30 год.

24.10.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» адвоката Кошман О.П. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Судове засідання у справі № 905/640/21 призначене на 14.12.2022 о 11:30 год., ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» адвоката Кошман О.П., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в апеляційній скарзі.

На запитання суду: Чи станом на сьогодні сплачена заборгованість за Генеральною кредитною угодою № 32/1-1-24 від 23.04.2013?

- представник відповіла, що ні.

На запитання суду: «Чи стягувалась заборгованість за рішенням суду?

- представник не змогла відповісти.

На запитання суду: «Яка природа нарахування стягуваних сум (у відповідності до статті 625 ЦК України, або договором)?

- представник надала відповідь, з якої неможливо встановити природу нарахування.

У зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про надання представнику позивача (апелянта) часу для підготовки та подання до суду письмових пояснень з детальним обґрунтуванням природи нарахування стягуваних сум.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (вх. № 158 Д/1) на рішення Господарського суду Донецької області від 25.11.2021 у справі № 905/640/21 до 19.01.2023 о 11:30 год. Зобов`язано представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» надати до суду письмові пояснення з детальним обґрунтуванням природи нарахування стягуваних сум. Судове засідання у справі № 905/640/21 призначене на 19.01.2023 о 11:30 год., ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» адвоката Кошман Оксани Петрівни, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів.

11.01.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на виконання ухвали суду від 14.12.2022 надійшли додаткові пояснення у справі, в яких остання просила скасуваати рішення Господарського суду Донецької області від 25.11.2021 у справі № 905/640/21 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник апелянта у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується протоколом судового засідання від 14.12.2022 та довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач у судове засідання не з`явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. У відзиві на апеляційну скаргу просив справу розглядати за його відсутності.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Крім того, з метою належного повідомлення учасників справи на веб-сайті «Судова влада України» здійснено публікацію ухвали Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2022.

Відповідно до ч. 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників учасників справи, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

У відповідності до статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено судом, 23.04.2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк Софійський» (банк) та Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМИКС» (позичальник) укладено Генеральну кредитну угоду №32/1-1-2-24, первісно у п.1.1 якої узгоджено, що банк, зобов`язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених у відповідних кредитних договорах та додаткових угодах до них, укладених в межах цієї угоди та які є її невід`ємними частинами.

Загальний розмір позичкової заборгованості позичальнику за кредитами, наданими в межах даної угоди, та за Кредитним договором №32/1-1-2-11 від 25.04.2012 не повинен перевищувати 2000000,00 грн. Умови кредитування - невідновлювальна кредитна лінія у національній валюті. Строк фінансування за кожним укладеним кредитним договором в рамках цієї Угоди не повинен перевищувати 24 місяців. За надання кредитних коштів у національній валюті - 25,0% (двадцять п`ять відсотків) річних. Відсотки сплачуються щомісячно платіжним дорученням на рахунок доходів Банку, що передбачений окремим кредитним договором, який діє у межах цієї Угоди, кожного місяця, виходячи з календарної кількості днів користування позикою. Термін дії цієї Угоди: до 23.04.2015 (п. 1.1, 2.2. Генеральної угоди).

У відповідності до п. 2.5 визначено, що в якості забезпечення зобов`язань по кредитах позичальника, наданих банком в межах цієї Угоди банку передається в заставу наступне нерухоме майно, у тому числі, трикімнатна квартира загальною площею 65,30 кв.м., що розташована за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, вул. Незалежності, буд. 36 а, кв. 8 Оціночна вартість нерухомого майна складає 325417, 00 грн.

Умови Генеральної кредитної угоди змінені відповідно до Додаткової угоди №1 від 21.04.2015.

З урахуванням внесених змін, сторонами узгоджено у п. 1.1 останньої та встановлено, що банк, на підставі цієї Угоди, зобов`язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених у відповідних кредитних договорах та додаткових угодах до них, укладених в межах цієї Угоди та які є її невід`ємними частинами. Загальний розмір позичкової заборгованості позичальнику за кредитами, наданими в межах даної Угоди, та за Кредитним договором 32/1-1-2-11 від 25.04.2012 не повинен перевищувати 2532055, 14 грн. Термін дії цієї Угоди: до 20.04.2016 включно.

Умови надання та забезпечення повернення кредитних коштів сторонами з урахуванням змін викладені в п. 2.2., зокрема, в рамках даної Угоди на підставі додатково укладеного кредитного договору позичальнику може відкриватись невідновлювальна кредитна лінія на наступних умовах: невідновлювальна кредитна лінія у національній валюті. Строк кредитної лінії: строк фінансування за кожним укладеним кредитним договором в рамках цієї Угоди не повинен перевищувати 36 місяців. Відсоткова ставка: за надання кредитних коштів у національній валюті - 3,0% (три відсотки) річних. Відсотки сплачуються щоквартально не пізніше останнього робочого дня останнього місяця відповідного звітного кварталу, платіжним дорученням на рахунок доходів Кредитора, що передбачається окремими кредитними договорами, які діють у межах цієї Угоди, виходячи з календарної кількості днів користування позикою. Сума сплати відсотків дорівнює сумі нарахованих відсотків за відповідний квартал.

Генеральна Кредитна Угода підписана сторонами без зауважень та заперечень, скріплена печатками підприємств на кожному аркуші останньої.

В межах Генеральної Кредитної Угоди 23.04.2013 між банком та позичальником укладений Кредитний договір (відзивна кредитна лінія) №32/1-1-2-24/1, у відповідності до умов якого у первісній редакції (п.1.1) банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію у сумі 2000000, 00 грн на поповнення обігових коштів та здійснення фінансово-господарської діяльності зі сплатою 25,0 % річних. Строк повернення кредиту - 22.04.2014 (п. 1.2 Кредитного договору).

Згідно з п. 1.3 Кредитного договору містяться аналогічні умови щодо заставного нерухомого майна, яке передається у рахунок забезпечення виконання позичальником зобов`язання за договором.

Згідно меморіального ордеру №6017 від 23.04.2013 банк здійснив видачу кредиту позичальнику у сумі 2 000 000, 00 грн, з призначенням платежу: «видача кредиту за кредитним договором №32/1-1-2-24/1 від 23.04.2013».

У подальшому вказані грошові кошти перераховані згідно договору № 4 від 22.04.2013, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМИКС» та Приватним підприємством «Снабсервіс» за платіжним дорученням №24 від 23.04.2013 в якості оплати за поставку бензолу.

Додатковою угодою №1 від 23.04.2014 сторони змінили строк повернення Кредиту - до 21.04.2015.

Додатковою угодою №2 від 21.04.2015, що укладена між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМИКС», у п. 1 сторони визнали наявність боргу позичальника за Кредитним договором №32/1-1-2-24/1 від 23.04.2013 на загальну суму 2532055, 14 грн, який складається: (а) з боргу за виданими позичальнику кредитними коштами, що становить 1962465, 00 грн станом на 21.04.2015; (б) з боргу за простроченими до сплати процентами за користування позичальником кредитними коштами, що становить 569590, 14 грн станом на 21.04.2015.

Сторони домовилися про наступний порядок та умови реструктуризації вказаного у п.1 цієї Додаткової угоди боргу: позичальник зобов`язується щомісячно сплачувати банку проценти за користування кредитними коштами та повернути останньому, у строк до 20.04.2016 отримані ним у фактичне користування кредитні кошти у сумі 2532055, 14 грн, яка склалася на дату укладання цього правочину з сумарності боргових грошових зобов`язань Позичальника, вказаних у п/п (а)та (б) п. 1 цієї Додаткової угоди.

Додатковою угодою № 2 п. 1.1. кредитного договору змінено та визначено, що банк на умовах цього Договору та укладеної між сторонами Генеральної кредитної угоди №32/1-1-2-24 від 23.04.2013 відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію у сумі 2532055, 14 грн на поповнення обігових коштів та здійснення фінансово-господарської діяльності зі сплатою 3,0 % (три відсотки) річних. Строк повернення кредиту - « 20» квітня 2016 року (п.1.2 Кредитного договору). Також згідно п. 2.4., відповідно до якого, позичальник сплачує нараховані відсотки в валюті кредиту щоквартально в термін не пізніше останнього робочого дня останнього місяця відповідного звітною кварталу та в день повернення кредиту, на рахунок № НОМЕР_1 банку. Сума сплати відсотків дорівнює сумі нарахованих відсотків за відповідний квартал. Якщо день повернення кредиту припадає на вихідний чи святковий день, то така сплата або таке повернення проводиться наступного робочого дня.

Кредитний договір, додаткові угоди до нього підписано без зауважень на заперечень, скріплено печатками підприємств. Зокрема, підпис уповноважених осіб та відтиск печаток підприємств містяться на кожному аркуші Кредитного договору.

Факт віднесення простроченого кредиту за кредитним договором №32/1-1-2-24 від 23.04.2013 за призначенням підтверджується меморіальним ордером № 1003 від 21.04.2016.

Згідно з актом звірки заборгованості за кредитом та процентами за Кредитним договором №32/1-1-2-24/1 від 23.04.2013 станом на 25.04.2016, що підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками банку і позичальника, прострочена заборгованість за основним боргом складає 2532055, 14 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами складає 102615, 21 грн.

23.04.2013 ОСОБА_2 , що є дружиною ОСОБА_1 , надала згоду на передачу в іпотеку трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та є спільною сумісною власністю як така, що набувалася в зареєстрованому шлюбі. У тексті документу наведена згода дружини на визначення умов договору іпотеки чоловіком самостійно.

23.04.2013 між банком та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір №32/1-1-2-2-Іп-30 (іпотечний договір), що посвідчено приватним нотаріусом Донецької міського нотаріального округу Соболевою В.Л. та зареєстровано в реєстрі за № 2218, згідно з яким у забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №32/1-1-2-11 від 25.04.2012 та Генеральної кредитної угоди №32/1-1-2-24 від 23.04.2013, укладених між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМИКС», у іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира, загальною площею 68,0 кв. м., в тому числі житловою площею 39,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності Іпотекодавцю відповідно до Договору, посвідченого Дев`ятою Донецькою державною нотаріальною конторою 07.10.1994 за реєстровим №2-2238 і зареєстрований в Комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації м. Донецька 03.11.1994 в реєстрову книгу №217 за реєстровим № 60838. Реєстрацію права власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соболевою В.Л. 23.04.2013 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1, про що надано Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 2817396.

Первісна редакція п. 2.1 розділу «Забезпечені іпотекою вимоги» Іпотечного договору передбачала, що іпотека забезпечує повне виконання грошових зобов`язань, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з Кредитного договором №32/1-1-2-11 від 25.04.2012 та Генеральної кредитної угоди №32/1-1-2-24 від 23.04.2013, укладених між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМИКС» (позичальник) з будь-якими змінами до них. Відповідно до Кредитного договору позичальник отримує від іпотекодержателя кредит в розмірі 2000000, 00 грн, при цьому строк повернення кредиту - не пізніше 23.04.2015, порядок погашення Позичальником кредиту, сплати процентів, комісій, неустойок та інших платежів визначаються Кредитним договором.

У відповідності до п. 2.2 Іпотечного договору іпотекодержатель також має право задовольнити за рахунок предмета іпотеки свої вимоги щодо: відшкодування витрат, спричинених пред`явленням вимоги за Кредитним договором та/або зверненням стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Договору; відшкодування витрат на утримання та збереження предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки; сплати неустойки відповідно до Кредитного договору; сплати процентів за кредитом відповідно до умов Кредитного договору; повернення суми кредиту відповідно до умов Кредитного договору; відшкодування витрат та збитки, завдані порушенням умов Кредитного договору та/або цього Договору.

За умовами п. 2.3 Іпотечного договору якщо протягом строку дії Кредитного договору відповідно до його умов та/або додаткових угод, що укладені або можуть бути укладені до нього у майбутньому збільшується розмір забезпечених іпотекою вимога або змінюється строк їх виконання, вимоги Іпотекодержателя в частині такого збільшення та/або змін вважаються забезпеченими іпотекою відповідно до умов цього Договору без необхідності внесення змін до нього.

У наступному, 29.04.2015 між банком та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №1 до Іпотечного договору №32/1-1-2-24-Іп-30, що посвідчено приватним нотаріусом Донецької міського нотаріального округу Соболевою В.Л. та зареєстровано в реєстрі за №926, відповідно до п. 1 якого сторонами змінено забезпечені іпотекою вимоги, а саме: п. 2.1 викладено у наступній редакції:

Цей договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя (повернути кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, неустойку, штрафи, пені) за:

- Генеральною кредитною угодою №32/1-1-2-24 від 23.04.2013 у сумі 2 532 055, 14 грн з відсотковою ставкою не вище 3% річних, строк повернення кредиту - не пізніше 20.04.2016, яка укладена між іпотекодержателем та позичальником,

-Кредитним договором № 32/1-1-2-24/1 від 23.04.2013, який укладено (в межах вищевказаної Генеральної кредитної угоди) між іпотекодержателем та позичальником, згідно якого іпотекодержатель відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію у сумі 2532055, 14 грн зі сплатою 3% річних, строком повернення - до 20.04.2016 включно.

Порядок погашення позичальником кредиту, сплати процентів, комісій, неустойок та інших платежів визначаються Кредитним договором.

Згідно п.7.1 Іпотечного договору Розділу 7 «Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя (договір про задоволення вимог іпотекодержателя) та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки» іпотекодержатель набуває право вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких умов Кредитного договору та/або невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов цього договору, а також в інших випадках, передбачених цим договором та/або Кредитним договором та /або Кредитним договором та/або законодавством України. У цьому випадку іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та /або позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. У цій вимозі визначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання /виправлення порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-ти (тридцяти денний) строк від дня направлення вимоги на адресу іпотекодавця та /або позичальника, вказану у цьому договорі, або повідомлену іпотекодержателю у порядку, встановленому у п. 9.6 цього договору, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель, з наступного після закінчення зазначеного терміну дня, набуває право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказана вимога не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права на звернення стягнення на предмет іпотеки без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмету іпотеки.

Крім того, сторони у п. 7.3 Іпотечного договору визначили, що за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право, а іпотекодавець зобов`язаний крім вимог, визначених у п. 2.1 даного Договору, відшкодувати витрати, пов`язані з пред`явленням вимоги за Кредитним договором, витрати та збитки, пов`язані зі зверненням стягнення та реалізацією предмета іпотеки, витрати на утримання, збереження, усунення пошкоджень та недоліків предмету іпотеки, витрати на страхування предмету іпотеки, витрати на експертну оцінку /переоцінку предмету іпотеки, витрати у зв`язку із конвертацією коштів, отриманих в результаті реалізації предмету іпотеки у валюту Кредитного договору; витрати, понесені іпотекодержателем по сплаті державного мита, податків, оплаті послуг нотаріуса, витрати на захист предмета іпотеки від посягань третіх осіб, інші документально підтверджені витрати іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце, а також збитки, завдані порушенням позичальником умов Кредитного договору та/або іпотекодержателем умов цього Договору.

Іпотечний договір та додатковий договір №1 до Іпотечного договору підписані іпотекодержателем - Публічним акціонерним товариством «Банк Софійський» та особисто ОСОБА_1 , скріплені печатками банку.

23.04.2013 відомості про укладання договору іпотеки та наявність обтяження зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

03.04.2019 відбувся електронний аукціон з реалізації кредитного портфелю Публічного акціонерного товариства «Банк Софійський» з правами вимоги та іншими майновими правами за кредитними договорами, що укладені з юридичними особами, у тому числі, права вимоги за Кредитним договором №32/1-1-2-24/1 від 23.04.2013, що укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМИКС», переможцем якого відповідно до протоколу електронних торгів №UA-EA-2019-03-25-000056-b за ціною продажу 2817234, 61 грн визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт».

17.04.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» перераховано Публічному акціонерному товариству «Банк Софійський» грошові кошти в сумі 2817234, 61 грн, що підтверджується платіжним дорученням №16516687, призначення платежу: «оплата за активи (майно) згідно з протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-03-25-00056-b, лот № 30GL41933, у т.ч. ПДВ 1 640, 05 грн».

06.05.2019 між Публічним акціонерним товариством «Банк Софійський» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (новий кредитор) укладено договір № 04 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (договір відступлення), відповідно до п. 1.1 якого сторони погодили, що за своєю правовою природою даний договір є правочином з передання банком шляхом продажу прав вимоги, визначених у даному договорі, новому кредитору (відступлення права вимоги).

Згідно з п.2.1 договору відступлення в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору (боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорам) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у додатку до цього договору, надалі за текстом - основні договори, надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Сторони домовились, що відступлення банком новому кредиторові прав вимоги за договорами забезпечення, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань позичальників за кредитними договорами, відбувається шляхом укладення окремих договорів відступлення прав вимоги за договорами забезпечення, а саме: договір відступлення прав вимоги за договорами застави, які не посвідчені нотаріально; договір відступлення прав вимоги за договорами застави, які посвідчені нотаріально; договір відступлення прав вимоги за договорами поруки, які не посвідчені нотаріально.

У відповідності до п. 2.2 договору відступлення за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, право вимагати та отримувати платежі за гарантією (якщо така видавалась), відшкодування за договором страхування тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надані банку відповідно до умов основних договорів.

Як узгоджено сторонами у п. 3.3 договору відступлення, усі наявні у банку документи (оригінали або копії (у разі відсутності оригіналів), що підтверджують права вимоги до боржників, передаються банком новому кредитору за відповідним актом не пізніше 10 (десяти) календарних днів із дати укладення цього договору. При отриманні банком після укладення цього договору оригіналів документів стосовно боржників (оригіналів виконавчих документів, процесуальних документів у судових справах, пов`язаних з правами вимоги, що відступаються за цим договором, тощо) такі документи передаються банком новому кредитору за відповідним актом.

Після набуття прав вимоги за цим договором новий кредитор має право: здійснювати будь-які не заборонені чинним законодавством України дії для реалізації прав вимоги та/або отримання сум заборгованості від боржників; здійснювати будь-які передбачені чинним законодавством України дії, пов`язані з набутими правами вимоги; розпоряджатись правами вимоги на свій власний розсуд, в тому числі здійснювати наступний продаж та/або відступлення прав вимоги на користь третіх осіб, за умови дотримання при цьому вимог чинного законодавства України та умов основних договорів (п.3.7 договору відступлення).

Пунктом п. 4.1 договору відступлення сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 1962639, 13 грн. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 6.5 цього договору, на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та скріплення відтисками печаток сторін (п. 6.5 договору).

Договір відступлення підписано без зауважень та застережень, скріплено печатками підприємств - підписи та відтиски печаток містяться на кожному аркуші вказаного договору.

Сторонами підписано Додаток №1 до договору відступлення, згідно з яким банком передано новому кредитору право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМИКС» за Кредитним договором №32/1-1-2-24/1( відзивна кредитна лінія від 23.04.2013 і додатками, додатковими /договорами/ угодами, договорами про внесення змін доповнень до вказаного договору, тощо що є його невід`ємними частинами (укладений на умовах Генеральної кредитної угоди №32/1-1-2-24 від 23.04.2013) всього в сумі 2865532, 02 грн, у тому числі основна заборгованість (тіло кредиту) в сумі 2532055, 14 грн, заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 333476, 88 грн. При цьому, в графі «штрафні санкції та/або інфляційні нарахування за прострочення повернення заборгованості та/або 3% річних, які підлягають стягненню за» зазначено «х». Також передано право вимоги за Іпотечним договором №32/1-1-2-24-Іп-30 від 23.04.2013, що укладений з ОСОБА_1 , у забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором №32/1-1-2-24 від 23.04.2013.

Як то передбачено п. 2.1 Договору відступлення 06.05.2019 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Софіївський» (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (цесіонарій) укладено Договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, відповідно до п.1.1 якого, у порядку та на умовах, визначених цим договором, і у зв`язку з укладенням сторонами договору відступлення прав цедент відступає та передає, а цесіонарій приймає та набуває всіх належних цеденту прав за іпотечними договорами (договори іпотеки), у тому числі за Іпотечним договором №32/1-1-2-24-Іп-30 від 23.04.2013, укладеним з відповідачем (пп.12 п.1.1).

Згідно з п. 2.1 договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами права за договорами іпотеки вважаються переданими (відступленими) цедентом цесіонарію з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього договору.

Договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14.05.2019, зареєстровано у реєстрі за №1264.

Як визначено у п. 2.2 останнього з моменту передання (відступлення) прав за договорами іпотеки цесіонарій замінює цедента у правовідносинах, які склалися між ним та іпотекодавцями за договорами іпотеки. При цьому, в день підписання та нотаріального посвідчення цього договору цедент зобов`язаний передати цесіонарію всі наявні документи, що засвідчують права, які передаються за цим договором. Цедент також передає цесіонарію всі наявні документи з судових справ та/або виконавчих проваджень, які безпосередньо стосуються договорів застави (п. 2.3 Договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та нотаріального посвідчення і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 4.1 Договору).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка надана станом на 07.04.2021, іпотекодержателем, а також суб`єктом обтяження, щодо нерухомого майна - трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 затверджений Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Станом на 06.05.2019 м. Донецьк (місто реєстрації відповідача - ОСОБА_1 ) та село Спартак Ясинуватського району Донецької області (місцезнаходженння Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМИКС») входили до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно інформації, що міститься на офіційному сайті АТ «Укрпошта» за посиланням https://www.ukrposhta.ua/ua/news/57016-robota-ukrposhti-v-doneckij-ta-luganskij-oblastjah наведено Перелік населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких АТ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти, до якого входять відповідно м. Донецьк та село Спартак Ясинуватського району Донецької області.

З посиланням на цей факт позивач вказує, що не мав можливості направити повідомлення поштовим зв`язком, тому направив на адресу електронної пошти Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМИКС» (містилась в анкеті на зміну умов кредитування у кредитній справі, яка передана банком) повідомлення про факт укладання договору № 04 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 06.05.2019, з вказанням, що всі платежі за кредитним договором №32/1-1-2-24/1, укладеним в межах Генеральної кредитної угоди №32/1-1-2-24 від 23.04.2013 слід здійснювати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (новий кредитор).

Аналогічне повідомлення адресоване ОСОБА_1 міститься в матеріалах справи, але будь-які докази направлення повідомлення в матеріалах справи відсутні, за поясненнями представника позивача направлення повідомлення не здійснювалось внаслідок відсутності відомостей щодо іншої поштової або електронної адреси відповідача.

Доказів оплати Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМИКС» заборгованості у розмірі 2532055, 14 грн та за нарахованими процентами у розмірі 333476, 88 грн матеріали справи не містять.

У зв`язку з чим, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» згідно статті 625 ЦК України нараховані 3 % річних за період з 01.04.2018 по 31.03.2021 у розмірі 227884, 96 грн та подано позов про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 25.11.2021 у справі № 905/640/21 відмовлено у задоволенні позову.

Мотивуючи зазначена рішення судом зазначено, що за умовами договору відступлення чітко визначено, що за Кредитним договором №32/1-1-2-24/1 банк відступив, а новий кредитор (позивач) набув право вимоги всього в сумі 2865532, 02 грн, у тому числі основна заборгованість (тіло кредиту) в сумі 2532055, 14 грн, заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 333476, 88. Інші умови щодо обсягу відступлених прав вимоги, в тому числі які є похідними від основної суми відступлених прав у договорі відступлення відсутні. Зокрема, оскільки у графі «штрафні санкції та/або інфляційні нарахування за прострочення повернення заборгованості та/або 3% річних, які підлягають стягненню за» стоїть прочерк, відповідно ніяких прав вимоги щодо, зокрема, 3 % річних, які були б нараховані банком на підставі приписів статті 625 ЦК України за попередній період станом на 06.05.2019 позивачу не передавалось.

Також судом зазначено, що позивач як новий кредитор на підставі вимог статті 625 ЦК України має право на нарахування 3% річних починаючи з 06.05.2019 - з моменту укладання Договору відступлення.

Водночас, судом вказано, що згідно зі статтею 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, у п. 2.1 Іпотечного договору наведено виключний перелік зобов`язань, що є забезпеченими - повернути кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, неустойку, штрафи, пені, які виникають за умовами Генеральної кредитної угоди № 32/1-1-2-24 від 23.04.2013, Кредитного договору №32/1-1-2-24/1 від 23.04.2013 з визначенням сум, які відповідають умовам останніх. Посилання на вимоги щодо стягнення 3 % річних згідно статтею 625 ЦК України відсутні, що виключає звернення стягнення на предмет іпотеки.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень статті 269 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до приписів статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч.3 статті 1049 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що банк, на виконання умов кредитних договорів, укладених в межах генеральної угоди, надав кредит у розмірі 2 532 055, 14 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 1003 від 21.04.2016, натомість позичальник своїх зобов`язань щодо повернення суми кредитних коштів у строки обумовлені кредитними договорами не виконав, доказів в підтвердження погашення сум кредиту суду не надав.

Водночас, 06.05.2019 між Публічним акціонерним товариством «Банк Софійський» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (новий кредитор) укладено договір № 04 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

Приписами статті 512 ЦК України визнано, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідно до норм закону відступлення права вимоги за своєю правовою природою є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредитору і відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому зміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання.

У відповідності до ч. 1 статті 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі статтею 515 ЦК України заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

За змістом ч. 1 статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з п. 2.1.2.2 Договору відступлення банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у додатку №1 до цього договору. Зокрема, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, право вимагати та отримувати платежі за гарантією (якщо така видавалась), відшкодування за договором страхування тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надані Банку відповідно до умов основних договорів.

Колегія суддів критично оцінує висновок суду першої інстанції про те, що оскільки додаток 1 до договору про відступлення - реєстр, містить окрему графу «штрафні санкції та/або інфляційні нарахування за прострочення повернення заборгованості та/або 3% річних, які підлягають стягненню за», а у цій граф стоїть прочерк, то відповідно ніяких прав вимоги щодо, зокрема, 3 % річних, які були б нараховані банком на підставі приписів статті 625 ЦК України за попередній період станом на 06.05.2019 позивачу не передавалось.

В даному випадку це підтверджує лише те, що банк не звертався до боржника з вимогою про стягнення 3 % річних.

Виходячи зі змісту договору про відступлення прав вимоги, обмежень щодо обсягу відступлених прав вимоги кредитора до боржника в частині стягнення новим кредитором 3 % річних за увесь час прострочення боржника не встановлено.

Колегія суддів зауважує, що право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Аналогічний правовий висновок зазначений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.02.2019 у справі № 924/312/18.

Таким чином, враховуючи те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» набуло всіх прав вимоги до боржника та договір про відступлення прав вимоги не містить обмежень щодо обсягу відступлених прав вимоги кредитора до боржника в частині стягнення новим кредитором 3 % річних, колегія суддів дійшла висновку про те, що за весь строк невиконання умов кредитного договору щодо повернення отриманої суми кредиту, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», як новий кредитор, має право вимагати сплати 3 % річних від суми простроченого платежу за тілом кредиту.

Перевіривши розрахунок 3 % річних за період з 01.04.2018 по 31.03.2021 у розмірі 227884, 96 грн, колегія суддів встановила, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та здійснено вірно.

Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Окремим видом застави є іпотека (стаття 575 ЦК України). Метою іпотеки є надання кредитору додаткового до основного права вимоги звернення стягнення на майно.

Правовий механізм існування іпотеки як окремого інституту в зобов`язальних правовідносинах регулюється спеціальним законом - Законом України «Про іпотеку».

Згідно з п. 2 ч. 1 статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Інститут забезпечення виконання зобов`язання спрямований на підвищення гарантій забезпечення майнових інтересів сторін договору, належного його виконання, а також усунення можливих негативних наслідків неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань. Тобто в разі невиконання або неналежного виконання умов цивільного договору на боржника покладається додаткова відповідальність, а в ряді випадків до виконання зобов`язання притягуються разом з боржником і треті особи.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (ч. 1 статті 7 Закону «Про іпотеку»).

Диспозитивність регулювання акцесорних відносин виявляється в узгодженні сторонами в договорі:

- обсягу забезпечення майнових інтересів кредитора, який може бути узгоджений сторонами у відповідному договорі;

- строку дії іпотечного договору, впродовж якого може бути здійснено суб`єктивне цивільне право кредитора та виконано обов`язок іпотекодавцем.

Отже, за своєю природою іпотека сама по собі або разом з іншими забезпечувальними заходами покликана забезпечити виконання зобов`язань боржником у повному обсязі, а тому кредитор вправі та зобов`язаний здійснювати свої правомочності таким чином, щоб таке забезпечення було справедливим та здійснювалось з урахуванням інтересів обох сторін кредитного договору, не допускаючи створення заборгованості, що штучно перевищує забезпечувальні заходи.

Згідно із ч. 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» як цесіонарій на підставі договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 06.05.2019, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 14.05.2019, зареєстровано у реєстрі за №1264 та відповідно який є укладений в тій же формі, що й первісний договір іпотеки та договір про внесення змін до нього, набув всі належні цеденту (банку) права за іпотечними договорами, у тому числі за Іпотечним договором №32/1-1-2-24-Іп-30 від 23.04.2013, укладеним з відповідачем (пп.12 п.1.1).

У відповідності до п. 2.1 Іпотечного договору у редакції додаткового договору №1 від 29.04.2015, забезпеченими іпотекою є всі вимоги Іпотекодержателя (повернути кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, неустойку, штрафи, пені) за:

- Генеральною кредитною угодою №32/1-1-2-24 від 23.04.2013 у сумі 2 532 055,14грн з відсотковою ставкою не вище 3% річних, строк повернення кредиту - не пізніше 20.04.2016, яка укладена між іпотекодержателем та позичальником,

- Кредитним договором № 32/1-1-2-24/1 від 23.04.2013, який укладено (в межах Генеральної кредитної угоди) між іпотекодержателем та позичальником, згідно якого іпотекодержатель відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію у сумі 2 532 055,14 грн зі сплатою 3% річних, строком повернення - до 20.04.2016 включно.

Згідно з п. 2.2. Іпотечного договору, іпотекодержатель має право задовольнити за рахунок предмета іпотеки свої вимоги щодо:

- відшкодування витрат, спричинених пред`явленням вимоги за кредитним договором та/або зверненням на предмет іпотеки відповідно до цього договору;

- відшкодування витрат на утримання і зберігання предмету іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки;

- сплати неустойки відповідно до кредитного договору;

- сплати процентів за кредитом відповідно до умов кредитного договору;

- повернення суми кредиту відповідно до умов кредитного договору;

- відшкодування витрат та збитків, завданих порушення умов кредитного договору та/або цього договору.

Суд першої інстанції зазначив, що у п. 2.1- 2.2 Іпотечного договору наведено виключний перелік зобов`язань, що є забезпеченими - повернути кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, неустойку, штрафи, пені, які виникають за умовами Генеральної кредитної угоди № 32/1-1-2-24 від 23.04.2013, Кредитного договору №32/1-1-2-24/1 від 23.04.2013 з визначенням сум, які відповідають умовам останніх. Посилання на вимоги щодо стягнення 3 % річних згідно статтею 625 ЦК України відсутні, що виключає звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки окрім переліку зобов`язань, що є забезпеченими, який містяться у п. 2.1- 2.2 Іпотечного договору, вказаний договір містить і п. 7, а саме: застереження про задоволення вимог іпотекодержателя та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, у відповідності до п. 7.1. Іпотечного договору встановлено, що іпотекодержатель набуває право вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких умов кредитного договору та/або невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов цього договору, а також в інших випадках, передбачених цим договором та/або кредитним договором та /або законодавством України.

Колегія суддів зауважує, що право на нарахування та отримання 3 % річних від простроченої суми та інфляційних втрат виникає у кредитора в силу закону на підставі невиконання боржником основного кредитного зобов`язання (грошового зобов`язання), а тому такі нарахування входять до складу основного грошового зобов`язання за кредитним договором, на погашення яких може бути звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, укладеним на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

А отже, викладені норми свідчать про наявність у позивача, як правонаступника банку, права на звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, укладеним на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів оплати Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМИКС» заборгованості за Кредитним договором №32/1-1-2-24/1, та беручи до уваги, що в забезпечення виконання кредитних договорів та генеральної угоди відповідачем передано в іпотеку банку трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , колегія суддів дійшла висновки, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягали задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону (стаття 41 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з ч. 2 статті 39 Закону України «Про іпотеку» в разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Предмет іпотеки знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території проведення антитерористичної операції.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення регулюються Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який є спеціальним нормативно-правовим актом по відношенню до інших актів чинного законодавства.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, вказаним Законом встановлено мораторій на реалізацію предмета іпотеки, у зв`язку з чим така реалізація зупиняється на період дії зазначеного Закону.

Проте, цей Закон не позбавляє іпотекоджержателя права захистити у судовому порядку порушене право шляхом подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказане також узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 921/107/15-г/16 (провадження № 21-117гс18) та постанові Верховного Суду від 25.11.2019 у справі № 905/3496/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи зазначене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а тому рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, за висновком апеляційного суду вимоги скарги законні та обґрунтовані, тому вона підлягає задоволенню.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, у відповідності до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви і апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (вх. № 158 Д/1) на рішення Господарського суду Донецької області від 25.11.2021 у справі № 905/640/21 задовольнити.

Рішення Господарського суду Донецької області від 25.11.2021 у справі № 905/640/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №32/1-1-2-24-Іп-30 від 23.04.2013, посвідченим приватним нотаріусом Донецької міського нотаріального округу Соболевою В.Л. та зареєстрованим в реєстрі за №2218, а саме: трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в рахунок погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (01010, м. Київ, вул. Князів Островських, 32/2, ) за Кредитним договором (відзивна кредитна лінія) №32/1-1-2-24/1 за період з 01.04.2018 по 31.03.2021 у розмірі 227 884, 96 грн, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (01010, м. Київ, вул. Князів Островських, 32/2, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 3418, 27 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (01010, м. Київ, вул. Князів Островських, 32/2, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 5127, 41 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.01.2023.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк