ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023 Справа № 904/4092/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм Плюс", м.Дніпро

про стягнення 26878,20 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" (далі-Позивач) 10.11.2022 звернулося з позовом через "Електронний суд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм Плюс" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь суму основної заборгованості в розмірі 16000,00 грн пеню в розмірі 6235,07 грн, 3% річних в розмірі 512,88 грн, збитки від інфляції в розмірі 4130,25 грн, судовий збір в розмірі 2481,00 грн та 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Приймаючи рішення про стягнення боргу, в порядку частини 10 ст. 238 ГПК України зазначити в рішенні про нарахування відповідної 3% річних до моменту виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм Плюс" рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов`язань за Договором продажу №29/11/01 від 29.11.2021 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

15.11.2022 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду від 15.11.2022 була направлена судом на адресу електронну адресу Відповідача - , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (арк.с. 41).

3. Позиції інших учасників справи

21.11.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання Позивача (арк.с. 42-43), в якому Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у справі №904/4092/22 з урахуванням часткової доплати Відповідача в розмірі 6000,00 грн платіжним дорученням №391 від 18.11.2022 року.

28.11.2022 року канцелярія суду зареєструвала відзив Відповідача на позовну заяву (арк.с. 44-48), в якому посилається на те, що Відповідач погасив борг з власної ініціативи, що підтверджується платіжними дорученнями №390 від 17.11.2022 та №391 від 18.11.2022 (арк.с. 54, 55). Відповідач ніколи не відмовлявся ані від договору, ані від його виконання та доказів цьому не має, окрім домислів підписанта позову та вільного тлумачення ним вказаної обставини. Що стосується стягнення трьох відсотків річних, то Відповідач визнає ці позовні вимоги. Що стосується нарахування за позовом інфляційних втрат, то позивач період розрахунку інфляційних втрат пов`язав з календарними датами різних місяців, а не в межах одного, що є методологічною помилкою. Однак, відповідач визнає розмір інфляційних втрат вказаних у позові та просить суд вирішити спір в межах заявлених позовних вимог. Що стосується стягнення пені, то позивач не визнає їх через невірний розрахунок позивачем сум, які підлягають стягненню, на відсутність обгрунтування розміру облікової ставки НБУ та безпідставність, передчасність посилань на умови п.5.3. договору. Також Відповідач просить суд визнати розумною та співмірною із складністю цієї справи суму гонорару на професійну правничу допомогу надану позивачу в розмірі 3000 грн, адже 5000 грн згідно додаткової угоди це сума гонорару за повноцінну участь адвоката у справі з представництва інтересів клієнта в суді, тоді як позов поданий в електронному суді 11.11.22, а сума боргу поступово сплачувалася відповідачем в міру своєї платоспроможності та своїх контрагентів, воєнного стану який вплинув за строк остаточного розрахунку за товар. Так до судових витрат, які покладаються на відповідача, на користь позивача Відповідач просить присудити суму витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того якщо суд дійде висновку, що позивач обґрунтовано та у відповідності до закону, умов договору заявив до стягнення пеню на підставі п.5.3 договору, а не специфікації та в розмірі визначеному у позові, Відповідач просить суд знизити розмір штрафних санкцій до 1000,00 грн.

30.11.2022 через "Електронний суд" Позивач подав відповідь на відзив (арк.с. 60-71).

07.12.2022 через "Електронний суд" Відповідач подав заперечення (на відповідь на відзив) (арк.с. 76-83) щодо втручання в професійну діяльність адвоката Позивача; щодо стягнення пені; щодо додатку до позову; щодо доказів сплати Позивачем гонорару.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

29.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" (далі-Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм Плюс" (далі - Покупець) укладено Договір продажу №29/11/01 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.1. Продавець передає у власність Покупця, а Покупець приймає і оплачує макуху соєву (далі -Товар), кількість, якість, умови та строки поставки, ціна за одиницю та загальна вартість якого зазначається у специфікації(ях) та/або видатковій(их) накладній(их), які являються невід`ємними частинами даного Договору.

1.2. Кількість та якість Товару визначається у Специфікаціях. Кількість фактично поставленого Товару може відхилятись від кількості зазначеної у Специфікації в межах +/-10% на вибір Покупця, але при цьому відповідати товаро-супровідним документам.

2.1. Поставка Товару здійснюється окремими партіями, на умовах вказаних в Специфікаціях, які складають невід`ємну частину даного Договору.

2.2. Товар вважається переданим Продавцем і прийнятим Покупцем, у момент фактичного одержання товару за товарною накладною/товарно-транспортної накладної та підписання уповноваженими матеріально-відповідальними особами документів.

4.1. Ціна і об`єм кожної партії Товару, який буде поставлятись в рахунок виконання даного Договору вказується в Специфікаціях до даного Договору, які є не від" ємною його частиною.

4.2. Розрахунок за поставлений за цим Договором Товар, здійснюється шляхом безготівкового перерахування грошових коштів, на розрахунковий рахунок Продавця на умовах вказаних в Специфікаціях, які складають невід`ємну частину даного Договору.

8.1. Цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 29.11.2022.

31.01.2022 року між Позивачем та Відповідачем підписана Специфікація №5 (арк.с. 26), відповідно до умов якої Продавець передає у власність Покупця наступний Товар: макуха соєва - 2 тони - загальна вартість 36000,00 грн з ПДВ.

Розрахунок за поставлений Товар, за цією Специфікацією, здійснюється шляхом безготівкового перерахування грошових коштів, на розрахунковий рахунок Продавця, у наступному порядку: оплата 100 %, від вартості Товару протягом 14 днів, після відвантаження Товару у автомобільний транспорт Покупця. Датою відвантаження Товару є дата видаткової" накладної. У разі порушення оплати Товару, згідно цієї специфікації, Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 1 % за кожен день прострочення.

Товар поставляється на умовах: зі складу Продавця, за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Дніпросталівська, буд.22, у відповідності до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «ІНКОТЕРМС», виданих Міжнародною торговою палатою, в редакції 2010 року, автотранспортом Покупця.

Місце розвантаження: м. Дніпро, вул. Виробнича, 3.

Так, на виконання умов договору 01.02.2022 Позивач здійснив поставку товару на загальну суму 36000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №37, довіреністю №10 від 31.01.2022 та товарно-транспортною накладною №010201 від 01.02.2022 (арк.с. 31, 32). Видаткова накладна підписана Позивачем та Відповідачем.

Відповідач свої зобов`язання по оплаті поставленого товару здійснив частково в розмірі 20000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №89 від 12.04.2022, №72 від 14.03.2022, №364 від 28.10.2022 (арк.с. 27, 28, 30).

Після звернення Позивачем до суду, Відповідачем було здійснено платежі, якими погашено суму основного боргу у розмірі 16000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №390 від 17.11.2022 та №391 від 18.11.2022 (арк.с. 54, 55).

За порушення строків оплати згідно п. 4.2. Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення (п. 5.3 Договору).

Згідно з розрахунком Позивача сума пені складає 6235,07 грн, яка нарахована за періоди з 16.02.2022 по 13.03.2022, з 15.03.2022 по 11.04.2022, з 13.04.2022 по 27.10.2022, з 29.10.2022 по 09.11.2022.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 512,88 грн 3% річних, яка нарахована за періоди з 16.02.2022 по 13.03.2022, з 15.03.2022 по 11.04.2022, з 13.04.2022 по 27.10.2022, з 29.10.2022 по 09.11.2022 та 4130,25 грн інфляційних втрат за період березень - вересень 2022 року.

Нараховані Позивачем 3% річних та інфляційні втрати відповідають вимогам чинного законодавства.

Доказів погашення суми позову Відповідач на час розгляду справи суду не надав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Правовідносини сторін ґрунтуються на договорі поставки, який регулюється статтями 264-271 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1 і 7 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Щодо стягнення суми пені у розмірі 6235,07 грн, суд зазначає про таке.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 7 розділу ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Господарський суд звертає увагу, що договір між сторонами був укладений 29.11.2021 року, тобто укладаючи договір продажу №29/11/01 сторони мали бути обізнаними зі змінами законодавства.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятої відповідно до ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 №405, від 23.02.2022 № 229, № 630 від 27.05.2022 був неодноразово продовжений.

Наразі на всій території України триває карантин, який установлений згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" № 211 з 12 березня 2020 року та продовжений згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423 до 30 квітня 2023 року.

Отже, при нарахуванні пені, враховуючи той факт, що в країні діє карантин, Позивач не порушив вимог чинного законодавства щодо строків нарахування неустойки.

Водночас відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно зі статтею 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи той факт, що законодавець зняв обмеження щодо строку нарахування пені, суд вважає за можливе, на підставі ст.551 ЦК України та ст.233 ГК України зменшити розмір пені, розрахувавши суму до стягнення за шість місяців, тобто на суму 3802,20 грн.

Заперечення Відповідача щодо відсутності обгрунтування розміру облікової ставки судом відхилюються з огляду на врегулювання цього питання Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань". Зокрема, статтею 3 зазначеного Закону передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Отже питання, за який період визначається розмір ставки НБУ, не є невизначеним.

6. Щодо витрат Позивача на послуги адвоката

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами пп. 1-2 ч.2, ч.3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, ч.ч. 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статус адвоката Сагайдак Андрія Васильовича підтверджується копією ордеру на надання правничої (правової) допомоги та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (арк.с. 10, 11).

Як свідчать матеріали справи, 26.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" (далі-Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Біднягін і партнери" (далі-Адвокатське об`єднання) підписано Договір №26-10/01 про надання правової (правничої) допомоги (далі-Договір №26-10/01) (арк.с. 12-16).

Відповідно до умов Договору №26-10/01:

1.1. Відповідно до цього договору Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту визначену цим Договором правову (правничу) допомогу, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокатському об`єднанню гонорар та відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з виконанням даного договору.

1.2. Адвокатське об`єднання надає наступну правову (правничу) допомогу:

- захист законних прав та інтересів Клієнта в господарській справі № 910/5079/21;

- представлення інтересів Клієнта у судах всіх інстанцій під час розгляду справи №910/15101/21;

- підготовка та подання процесуальних документів, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, пов`язаних з розглядом справи №910/5079/21, у тому числі, не виключно, забезпечення позову, під час розгляду справи у суді апеляційної та/або каційної інстанції.

5.1. З надання правової допомоги Адвокатському об`єднанню виплачується винагорода у формі гонорару.

27.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" та Адвокатським об`єднанням "Біднягін і партнери" підписано Додаткову угоду №03 до договору про надання правової (правничої) допомоги №26-10/01 від 26.10.2021 (арк.с. 17), відповідно до умов якої сторони доповнили Договір пунктами 1.4. та 5.2.3. розділу наступним змістом:

1.4. Адвокатське об`єднання також надає наступну правову (правничу) допомогу:

- захист законних прав та інтересів Клієнта в господарській справі про стягнення з ТОВ "Агроветкорм Плюс" належних Клієнту сум, що розраховані в зв`язку з неналежним виконанням умов Договору № 29/11/01 від 29.11.2021 року;

- представлення інтересів Клієнта у судах всіх інстанцій під час розгляду справи про стягнення з ТОВ "Агроветкорм Плюс" належних Клієнту сум, що розраховані в зв`язку з неналежним виконанням умов Договору № 29/11/01 від 29.11.2021 року;

- підготовка та подання процесуальних документів, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, пов`язаних з розглядом справи про стягнення з ТОВ "Агроветкорм Плюс" належних Клієнту сум, що розраховані в зв`язку з неналежним виконанням умов Договору № 29/11/01 від 29.11.2021 року, у тому числі, але не виключно, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

5.2.3 Сума гонорару за правову (правничу) допомогу, яка вказана в п. 1.4. Договору складає 8 000,00 (вісім тисяч) гривень, яка перераховується на банківський рахунок Адвокатського об`єднання у наступному порядку;

- 5 000,00 (п`ять тисяч) грн протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання даної додаткової угоди, за правову (правничу) допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції;

- 3 000,00 (три тисячі) грн протягом 5-ти банківських днів, з моменту подання або отримання апеляційної скарги, за правову (правничу) допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Так, на підтвердження факту та обсягів наданих послуг, адвокат надав платіжне доручення №4629 від 08.11.2022 на суму 5000,00 грн, в призначенні платежу якого зазначено: оплата про надання правової допомоги, згідно додаткової угоди №03 від 27.10.2022 до договору №26-10/01 від 26.10.2021 без ПДВ (арк.с. 72).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат Позивач детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом не надав.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18 зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з урахуванням заперечень Відповідача, який вважає суму 5000грн. надмірною та детально обгрунтував свої заперечення, а також враховуючи нескладність характеру спору та відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Позивача, за результатами вирішення спору суд вбачає підстави для покладення цих витрат на Відповідача у розмірі 3000,00 грн.

7. Висновкигосподарського суду за результатам вирішення спору

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт поставки та його неоплату в обумовлені договором строки Відповідачем, суд задовольняє позовні вимоги Позивача частково в розмірі 3802,20 грн пені, 512,88 грн 3% річних та 4130,25 грн збитків від інфляції.

В частині позовних вимог про стягнення основного боргу на суму 16000,00 грн суд провадження у справі закриває на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України у зв`язку із припиненням предмета спору через погашення основного боргу Відповідачем після відкриття провадження у справі.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються повністю на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України, а витрати Позивача на правничу допомогу - у розмірі 3000 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм Плюс" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроветкорм Плюс" (49064, м.Дніпро, пр.Сергія Нігояна, буд. 68, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський комбікормовий завод" (49000, м.Дніпро, вул.Винокурова, буд. 22, ) пеню в розмірі 3802,20 грн, 3% річних в розмірі 512,88 грн, збитки від інфляції в розмірі 4130,25 грн, судовий збір в розмірі 2481,00 грн та 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В частині позовних вимог про стягнення основного боргу на суму 16000,00 грн закрити провадження.

В частині позовних вимог про стягнення пені в розмірі 2432,87 грн відмовити.

Видати наказ після набрання законної сили рішення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.01.2023

Суддя Н.Б. Кеся