РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.01.2023Справа № 910/10258/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області Акціонерного товариства «Ощадбанк»

до ОСОБА_1

про стягнення 200 335,21 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області Акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 200 335,21 грн, з яких: основна заборгованість у сумі 96 540,54 грн, 3% річних у сумі 16 372,33 грн, пені у сумі 12 777,11 грн, інфляційні втрати у сумі 74 645,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором на еквайрингове обслуговування торгово-сервісного підприємства №75-21/1971 від 24.04.2016.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 07.10.2022 звернувся до Відділів з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб із запитом щодо доступу до персональних даних фізичних осіб за формою, наведеною в додатку № 3 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016.

Відповідно до частини 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

10.11.2022 на виконання ухвали суду від 07.10.2022 надійшли відомості про реєстрацію місця проживання відносно фізичної особи (відповідача).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10258/22, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

21.12.2022 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та заявив про застосування строку позовної давності. В обґрунтування свої заперечень відповідач посилався на те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження надання відповідачу роз`яснення щодо наявності претензій банку-емітенту, проведення процедури опротестування, як визначено в п. 7.10.2. договору. Також, позивач звертає увагу про відсутність доказів сплати позивачем на користь банку-емітенту чи власника СПЗ коштів за претензіями.

06.01.2023 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що виписки по рахунках відповідача та меморіальні ордери є належними доказами, що підтверджують проведені банківські операції та заборгованість відповідача.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (надалі - позивач, банк, сторона 1) та Фізичною особою-підприємцем Деменюк Ганною Іллівною (надалі - відповідач, сторона 2, торговець) укладений договір на еквайрингове обслуговування торгово-сервісного підприємства №75-21/1971 (надалі - договір), відповідно до умов якого цей договір регулює порядок взаємодії між Торговцем і Банком під час технологічного, інформаційного обслуговування Банком Торговця та з проведення платежів і розрахунків за операціям, здійсненими з використанням спеціального платіжного засобу відповідної платіжної системи під час оплати товарів, робіт та/або послуг в торговельних точках торговця (здійснення еквайрінгу) (п. 2.1. договору).

Пунктами 2.2.-2.4. договору передбачено, що за даним договором Торговець бере на себе зобов`язання приймати в торговельних точках торговця до сплати СПЗ в якості рівноцінного платіжного засобу за товари, роботи та/або послуги за процедурою, що визначена в цьому договорі. Банк забезпечує на умовах цього договору обробку документів і перерахування коштів на поточний рахунок торговця за операціями, які були проведені за допомогою СПЗ з використанням устаткування Банку. Для проведення платежів здійсненими з використанням спеціального платіжного засобу відповідної платіжної системи під час оплати товарів, робіт та/або послуг у торговельних точках Торговця Банк передає в строкове, платне, тимчасове користування Торговцю Устаткування, порядок та умови користування яким визначаються в цьому Договорі. Строк оренди устаткування обчислюється з дати підписання сторонами Акта приймання-передавання устаткування, форма якого наведена в Додатку 8 до цього договору, та становить 1 (один) рік.

У пунктах 3.1.1, 3.1.3., 3.1.6. договору сторони погодили, що Банк зобов`язується цілодобово проводити авторизацію операцій, які здійснюються з використанням СПЗ в торгівельних точках Торговця; здійснювати зарахування коштів на поточний рахунок Торговця, зазначений Торговцем у Додатку 5 до цього договору, не пізніше 1 (одного) робочого дня з дня надходження до Банку звітів Торговця про проведені операції з використанням СПЗ під час здійснення еквайрінгу, за винятком випадків, коли операція визнається недійсною відповідно до умов, зазначених у розділі 8 цього договору; передати Торговцю в тимчасове користування (оренду) устаткування, зазначене в Додатку 7 до цього договору шляхом підписання уповноваженими представниками сторін Акта приймання-передавання устаткування, форма якого наведена в Додатку 8 до цього договору, в робочому стані, придатному для використання за цільовим призначенням відповідно до п. 2.3. цього договору. Виставляти рахунок Торговцю на суму орендної плати не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом сплати оренди.

Торговець зобов`язався: проводити операції з використанням СПЗ тільки після одержання коду авторизації в Процесинговому центрі; приймати СПЗ як платіжний засіб, рівноцінний готівці, використовуючи ті самі ціни та умови оплати у валюті платежу, що і при оплаті готівкою; виконувати встановлені цим Договором та законодавством України вимоги з товарно-касового обліку при здійсненні операцій з використанням СПЗ; перевіряти відповідність суми на товарному чеку сумі на чеку устаткування; приймати всі дійсні СПЗ без будь-якої дискримінації і разі їх належного представлення до оплати; до 01 години кожного робочого дня направляти звіти шляхом передавання даних за проведеними даних, за проведеними по операціях з використанням устаткування (балансування РОS-терміналу) по погоджених із Банком каналах зв`язку; використовувати для обслуговування операцій з використанням СПЗ надане Банком у тимчасове користування (оренду) устаткування в торгівельних точках Торговця; своєчасно вносити орендну плату в розмір й порядку, передбаченому Розділом 7 цього договору (пп. 3.2.1, 3.2.2, 3.2.8, 3.2.11, 3.2.28 договору).

Згідно із п. 6.1 договору, Торговець надає Банку щоденний звіт по всіх проведених операціях з використанням СПЗ за допомогою устаткування, що надане та обслуговується Банком, шляхом пересилання відповідної інформації по погодженому сторонами каналу зв`язку в кінці кожного робочого дня.

У відповідності до п. 7.1. договору, оплата комiсiйної винагороди Банку здійснюється Торговцем згідно з тарифами (Додаток 6 до цього договору). Комісійна винагорода за розрахунками із застосуванням СПЗ, яка підлягає сплаті Банку відповідно до умов цього договору, утримується Банком з Торговця під час перерахування коштів на поточний рахунок Торговця в розмiрi згiдно з тарифами та обраховується від суми кожної операції з застосуванням СПЗ. Підставою утримання з сум перерахування коштів комiсiйної винагороди є зарахування зустрічних однорідних вимог. Цим Торговець надає свою згоду на взаємозалiк таких вимог. Сторони погодили, що здійснення взаємозаліку на умовах цього договору не потребує додаткового оформлення та погодження.

Згідно із п. 8.1 договору, недійсною операцією є операція, визнана такою відповідно до правил ПС та умов цього договору, за наявності однієї з наступних ознак, зокрема:

8.1.1. операція відбувалась та/або оформлювалась з порушенням умов цього договору, в тому числі Додатку 1 до договору чи Інструкції з обслуговування платіжних карток ПС.

8.1.2. пiдпис Держателя СПЗ на документі за операцією з застосуванням СПЗ відсутній та/або не відповідає зразку підпису на СПЗ.

8.1.3. виявлено використання або спроба використання СПЗ на чуже ім`я (наявна інформація, що законний Держатель СПЗ не брав участі в здійсненні операції).

8.1.4. виявлено використання викраденого та/або пiдробленого СПЗ (наявна інформація, що законний Держатель СПЗ не брав участь в здійсненні операції, а оригінальна СПЗ в момент здійснення операції знаходилась пiд контролем законного Держателя СПЗ).

Відповідно до п. 5.1. та п. 5.12. договору, у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та умов договору. У випадку порушення Торговцем строків сплати орендної плати, Банк має право вимагати від Торговця сплати пені в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який стягується пеня, від суми заборгованості за кожний день порушення.

Даний договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін і діє протягом 1 (одного) року. При цьому, у випадку невиконання будь-якою із сторін своїх зобов`язань за цим договором строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань за цим договором (п. 12.1. Договору).

Пунктом 13.8. договору передбачено, що Додатки до цього договору є невід`ємними частинами договору: додатки № 1- № 8.

Додатком № 5 до договору сторонами узгоджено картку торговця, відповідно до якої назва торговельної мережі визначено магазини «Shop.Rostex», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 2-А.

Додатком № 7 до договору сторони визначили «Перелік орендованого устаткування та адрес його експлуатації», а саме: назва ТСП - ФОП Деменюк Г.І.; адреса ТСП - м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 2-А; устаткування/технічна модель - Ingenico ІСТ 220 GPRS; заводський номер 15211СТ23997402; кількість шт. - 1; технічний стан - нове обладнання.

30.05.2016 між сторонами підписано акт приймання-передавання устаткування (Додаток № 8 до договору), яким визначено, що відповідно до договору на еквайрингове обслуговування торгово-сервісного підприємства №75-21/1971 від 25.05.2016, Банк передає, а Торговець приймає у строкове, платне, тимчасове користування наступне устаткування в тому числі: устаткування/технічна модель - Ingenico ІСТ 220 GPRS; заводський номер 15211СТ23997402; інвентарний номер - 104940; балансова вартість - 696549.

Позивач зазначено, що у період з 31.05.2016 по 06.10.2016 відповідач використовував надане Банком в тимчасове користування устаткування, проведено 74 операцій, на підтвердження чого позивач надав довiдку № 100.19-07/31750/2022-26/вих вiд 22.09.2022 щодо проведених операцій за договором на еквайрингове обслуговування торгово-сервісного підприємства № 75-21/1971 вiд 25.05.2016 та виписку по банківському paxyнку відповідача № 1016 за період з 25.05.2016 по 21.09.2022.

За доводами позивача, останній отримав претензію від банку-емітента по проведеним 23.07.2016 з використання устаткування операціям з продажу товарів, оскільки такі операції мали ознаки шахрайства. Суми оскарження банком-емітентом виставлено в іноземній валюті, а саме: 23.07.2016 19:36:09 - 45 325,26 грн, 1 832,07 доларів США, номер картки НОМЕР_1 ; 23.07.2016 19:23:41 - 48 838,99 грн, 1 974,09 доларів США, номер картки НОМЕР_2 ; 23.07.2016 19:25:00 - 49 270,14 грн, 1 995,50 доларів США, номер картки НОМЕР_3 .

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що останній рух коштів щодо розрахунків в торгово сервісній мережі по рахунку відповідача № НОМЕР_4 було здійснено 06.10.2016 i залишок коштiв станом на 07.10.2016 складав 0,00 грн, у зв`язку з опротестуванням банком-емітентом трьох операцій по картці, здійснено наступні перерахування сум до банку-емітенту, які відповідач повинен був відшкодувати Банку, а саме: 24.10.2016 - 1 832,07 доларів США, 47 016,05 грн, що підтверджується Меморiальним ордером № 362119271 від 24.10.2016; 26.10.2016 - 1 974,09 доларів США, 50 527,43 грн, що підтверджується Меморiальним ордером № 363701619 від 26.10.2016; 07.11.2016 - 1 995,50 доларів США, 51 074,42 грн, що підтверджується Меморiальним ордером № 367012398 від 07.11.2016.

26.10.2016 позивачем направлено відповідачу лист № 75/1-08/3613 від 26.10.2016 щодо надання інформації та документів по проведенню операції на суму 45 325,26 грн.

У відповідь відповідачем направлено лист № 27/1016 від 27.10.2016 з копією термінального чеку № 29 вiд 23.07.2016 про проведення операції на суму 45 325,26 грн.

26.10.2016 позивачем направлено відповідачу лист № 75/1-08/3655 вiд 26.10.2016 щодо надання інформації та документiв по проведенню операції на суму 48 838,99 грн.

У відповідь відповідачем направлено лист № 08/1116 від 08.11.2016 з копією термінального чеку № 26 вiд 23.07.2016 про проведення операції на суму 48 838,99 грн.

26.10.2016 позивачем направлено відповідачу лист № 75/1-08/3860 вiд 09.11.2016 щодо надання інформації та документів по проведенню операції на суму 49 270,14 грн.

У відповідь відповідачем направлено лист № 09/1116 від 09.11.2016 з копією термінального чеку № 27 вiд 23.07.2016 про проведення операції на суму 49 270,14 грн.

За доводами позивача чеки № 29 вiд 23.07.2016, № 26 вiд 23.07.2016, № 27 вiд 23.07.2016 не містили даних про введення PIN та підпису платника, а тому по трансакціям: 24.10.2016 - 1 832,07 доларів США, 47 016,05 грн та 26.10.2016 - 1 974,09 доларів США, 50 527,43 грн позивачем вирішено проводити відшкодування за рахунок торгово-сервісного підприємства, про що відповідачу направлено лист позивача № 75/1-08/4347 від 30.11.2016.

У відповідь відповідачем направлено лист № 30/1116 від 30.11.2016 із запереченнями щодо наявності заборгованості по трансакціям та додано повторно копії чеків № 29 вiд 23.07.2016, № 26 вiд 23.07.2016, № 27 вiд 23.07.2016.

У позові позивачем зазначено, що банком-емітентом на рахунок відповідача 07.12.2016 було повернуто грошові кошти в сумі 1 995,50 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день повернення коштів (курс на 07.12.2016 складав 2609,7389 грн за 100 доларів США) становило 52 077,36 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 379227244 вiд 07.12.2016; меморіальним ордером № 379392677 вiд 07.12.2016; випискою по банківському рахунку торговця № НОМЕР_4 за період з 25.05.2016 по 21.09.2022; інформацією з банківського програмного комплексу DB Manager щодо проведеної операції на суму 49 270,14 грн та чарджбеку банку-емітенту; довідкою № 100.19-07/31750/2022-26/вих вiд 22.09.2022 щодо проведених операцій за договором № 75-21/1971 вiд 25.05.2016.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 75-21/1971 вiд 25.05.2016, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 96 540,54 грн.

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені у сумі 12 777,11 грн, 3% річних у сум 16 372,33 грн та інфляційні втрати у сумі 74 645,23 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір на еквайрингове обслуговування торгово-сервісного підприємства №75-21/1971 за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Загальний порядок проведення переказу коштів у межах України станом на час виникнення правовідносин визначав Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (надалі - Закон) та Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням (надалі - Положення № 705) (в редакціях чинних на момент виникнення правовідносин).

Відповідно до п. 1.9., 1.42. ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» еквайринг - це послуга технологічного, інформаційного обслуговування розрахунків за операціями, що здійснюються з використанням електронних платіжних засобів у платіжній системі; торговець - суб`єкт підприємницької діяльності, який, відповідно до договору з еквайром або платіжною організацією, приймає до обслуговування платіжні інструменти з метою проведення оплати вартості товарів чи послуг (включаючи послуги з видачі коштів у готівковій формі)

У відповідності до розділу 5 Положення № 705, еквайринг у межах України здійснюється виключно юридичними особами-резидентами, що уклали договір з платіжною організацією платіжної системи. Еквайр зобов`язаний забезпечити технологічне, інформаційне обслуговування суб`єктів господарювання та інших осіб (далі - торговець) і проведення розрахунків з ними за операції, які здійснені між торговцями та користувачами з використанням електронних платіжних засобів, на підставі договору. Договір між еквайром і торговцем надає право торговцю приймати до оплати електронні платіжні засоби певної платіжної системи з дотриманням її правил та виконувати інші операції, визначені цим договором. Договір між еквайром і торговцем не повинен містити обмежень щодо приймання електронних платіжних засобів інших емітентів та інших платіжних систем.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Як підтверджено матеріалами справи, у період з 31.05.2016 по 06.10.2016 відповідач використовував надане Банком в тимчасове користування устаткування на підтвердження чого позивач надав довідку № 100.19-07/31750/2022-26/вих вiд 22.09.2022 щодо проведених операцій за договором на еквайрингове обслуговування торгово-сервісного підприємства № 75-21/1971 вiд 25.05.2016 та виписку по банківському paxyнку відповідача № 1016 за період з 25.05.2016 по 21.09.2022.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що до Банку надійшли претензії від банку-емітента по проведеним з використанням устаткуванням 23.07.2016 операціям з продажу товарів, оскільки такі операції мали ознаки шахрайства.

Оскільки на рахунку відповідача залишок коштів складав 0,00 грн, у зв`язку з опротестуванням трьох операцій позивачем було здійснено перерахування коштів до банку-емітента у загальному розмірі 148 617,90 грн.

Втім відповідач не здійснив перерахування на користь позивача коштів, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем, яка за розрахунком позивача становить 96 540,54 грн.

Водночас відповідач стверджує про відсутність заборгованості перед позивачем, оскільки позивач не повідомив відповідача щодо наявності претензій банку-емітента, у зв`язку із чим відповідач був позбавлений можливості взяти участь у процедурі опротестування.

За умовами договору недійсна операція це операція, що визнана Банком недійсною після проведеної перевірки обставин здійснення такої операції на підставі правил ПС здійснення такої операції на підставі правил ПС та має одну з ознак, передбачену Розділом 8 цього договору.

Спірна операція це операція, за якою отримана фінансова претензія від Держателя СПЗ, Банка-емітента або ПС з приводу незгоди з фактом списання, сумою операції тощо.

Відповідно до пунктів 4.1.8., 4.1.9 та 4.1.10 Банк має право у випадку одержання Банком інформації про здійснення недійсних операцій з використанням СПЗ в Торговельній точці Торговця, Банк має право затримати перерахування коштів за спірними операціями, проведеними Торговцем, на строк перевірки такої інформації, та/або припинити обслуговування устаткування з наступним повідомленням Торговця впродовж 3 (трьох) робочих днів з дати фактичного припинення. Якщо інформація про недійсність операції буде підтверджена, то Банк має право не здійснювати перерахування коштів на поточний рахунок Торговця/утримати з поточних чи наступних відшкодувань або платежів на користь Торговця кошти за проведення недійсної операції; при цьому Банк письмово повідомляє про це Торговця і надає підтверджувальну інформацію в друкованому або електронному вигляді протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту прийняття Банком такого рішення. Банк повідомляє Торговцю про неперерахування на користь Торговця сум операцій або утримання сум з наступних надходжень не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дати фактичного неперерахування/утримання.

Якщо протягом 5 (п`яти) робочих днів подальших надходжень на користь Торговця недостатньо для утримання з Торговця коштів згідно з п. 4.1.7 цього договору, Торговець зобов`язується в безумовному порядку протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання відповідного повідомлення Банку перерахувати кошти згідно з повідомленням. Якщо у вищевказаний строк Торговець не сплатить кошти, то він, крім вищезазначених коштів, має виплатити Банку пеню згідно з п; 5.6 цього договору.

Після завершення процедури опротестовування операції і в тому випадку, якщо згідно з правилами відповідної ПС Банк доводить правомірність операції, сума операції, за виключенням комісійної винагороди Банку, зараховується на поточний рахунок Торговця, якщо перерахування коштів за цією операцією було затримано Банком. Якщо Держатель СПЗ, банк-емітент СПЗ або ПС згідно з правилами відповідної ПС доводять зобов`язання Банка перерахувати суму операції на користь Держателя СПЗ, банка-емітента СПЗ або ПС, Банк має право не повертати суму операції на поточний рахунок Торговця/утримати з поточних чи наступних відшкодувань або платежів на користь Торговця кошти за проведення такої операції.

Оскаржені операції, а саме 23.07.2016 19:36:09 - 45 325,26 грн, 1 832,07 доларів США, номер картки НОМЕР_1 ; 23.07.2016 19:23:41 - 48 838,99 грн, 1 974,09 доларів США, номер картки НОМЕР_2 ; 23.07.2016 19:25:00 - 49 270,14 грн, 1 995,50 доларів США, номер картки НОМЕР_3 було зазначено банком-емітентом як шахрайські.

Тобто, здійснені операції по рахунку Торговця (у даному випадку відповідача) №1016 з використанням платіжних карт на суму 148 617,90 грн визнані банком-емітентом шахрайськими, в результаті чого позивачем було здійснено повернення коштів банку-емітенту за спірним операціями, що підтверджується Меморiальним ордером № 362119271 від 24.10.2016, Меморiальним ордером № 363701619 від 26.10.2016; Меморiальним ордером № 367012398 від 07.11.2016, випискою по банківському рахунку відповідача № НОМЕР_4 .

З метою здійснення контролю позивачем 26.10.2016 направлено відповідачу лист № 75/1-08/3613 від 26.10.2016 щодо надання інформації та документів по проведенню операції на суму 45 325,26 грн, лист № 75/1-08/3655 вiд 26.10.2016 щодо надання інформації та документiв по проведенню операції на суму 48 838,99 грн, лист № 75/1-08/3860 вiд 09.11.2016 щодо надання інформації та документів по проведенню операції на суму 49 270,14 грн.

У відповідь відповідачем направлено листи № 27/1016 від 27.10.2016, № 08/1116 від 08.11.2016, № 09/1116 від 09.11.2016 з копіями термінальних чеків № 29 вiд 23.07.2016 про проведення операції на суму 45 325,26 грн, № 26 вiд 23.07.2016 про проведення операції на суму 48 838,99 грн, № 27 вiд 23.07.2016 про проведення операції на суму 49 270,14 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки позивачем прийнято рішення про проведення відшкодування за рахунок торгово-сервісного підприємства, у зв`язку з відсутністю підпису власника картки на термінальних чеках по опротестованим трансакціям.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), для встановлення правомірності переказу еквайр, за результатами моніторингу або в разі опротестування переказу держателем, емітентом або платіжною організацією платіжної системи, має право призупинити завершення переказу на час, передбачений правилами відповідної платіжної системи, але не більше ніж на дев`яносто календарних днів. У разі правомірності переказу еквайр має завершити переказ та відшкодувати отримувачу 0,1 відсотка суми платежу за кожний день такого призупинення, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Згідно з п. 3 Глави X Положення №705 (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин), еквайр за результатами моніторингу або в разі опротестування платіжних операцій користувачем, емітентом чи платіжною організацією платіжної системи має право ухвалити рішення, зокрема про зупинення завершення переказу коштів на рахунок торговця для встановлення ініціатора та правомірності переказу коштів на строк, установлений правилами відповідної платіжної системи, але не більше ніж на 90 днів; здійснення додаткової ідентифікації користувача шляхом перевірки його документів, про що дає відповідне доручення торговцю щодо кожної перевірки окремо. Додаткова ідентифікація користувача шляхом перевірки його документів не повинна проводитись на підставі рішення касира торговця.

Тобто, при перевірці Банком встановлено наявність шахрайських транзакцій та виявлено, що операції 23.07.2016 19:36:09 - 45 325,26 грн, 1 832,07 доларів США, номер картки НОМЕР_1 ; 23.07.2016 19:23:41 - 48 838,99 грн, 1 974,09 доларів США, номер картки НОМЕР_2 ; 23.07.2016 19:25:00 - 49 270,14 грн, 1 995,50 доларів США, номер картки НОМЕР_3 , по рахунку відповідача на загальну суму 148 617,90 грн були заявлені банком емітентом шахрайськими.

Таким чином, позивач, керуючись наведеними вище нормами чинного законодавства та договору, правомірно здійснив перерахування сум до банку-емітенту, які саме відповідач повинен був відшкодувати, оскільки залишок коштiв на рахунку Торговця № №1016 складав 0,00 грн, та в подальшому повідомив про це відповідача.

Пунктом 3.2.17. договору сторони погодили, що протягом 180 (ста вісімдесяти) календарних днів після здійснення операції з використанням СПЗ, сплатити Банку всі суми, які будуть списані з Банку ПС та/або банками-емітентами СПЗ, у зв`язку з проведенням в торговельній точці торговця операцій з використанням СПЗ.

Сторони повинні в строк 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати здійснення операцій з використанням СПЗ повністю здійснити всі взаєморозрахунки і платежі. При цьому протягом 1 (одного) року з дати здійснення операцій з використанням СПЗ торговець зобов`язується в безумовному порядку протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів з дати виставлення Банком рахунку виплатити Банку всі суми, що будуть списані з Банку за претензіями відповідних ПС і банків-емітентів СПЗ по проведених у торговельних точках торговця операціях з СПЗ (п. 12.4. договору).

Тобто, з наведених вище положень договору випливає, що кошти, які списані з Банку у зв`язку з проведенням торговцем операцій, які в подальшому за визнані шахрайськими та недійсними повинні бути відшкодовані Банку саме торговцем, тобто відповідачем.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, які наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

При цьому, відповідач не надав Банку, а також у матеріалах справи теж відсутні підтверджуючі документи, які доводили б правомірність опротестованих транзакцій, відповідно Банком опротестування було прийнято в розмірі опротестованих операцій банком-емітентом.

Також, позивачем надано до матеріалі справи меморіальний ордер № 379227244 вiд 07.12.2016; меморіальний ордер № 379392677 вiд 07.12.2016; виписку по банківському рахунку торговця № НОМЕР_4 за період з 25.05.2016 по 21.09.2022; інформацію з банківського програмного комплексу DB Manager щодо проведеної операції на суму 49 270,14 грн та чарджбеку банку-емітенту; довідку № 100.19-07/31750/2022-26/вих вiд 22.09.2022 щодо проведених операцій за договором № 75-21/1971 вiд 25.05.2016, які підтверджують, що банком-емітентом на рахунок відповідача 07.12.2016 було повернуто грошові кошти в сумі 1 995,50 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день повернення коштів (курс на 07.12.2016 складав 2609,7389 грн за 100 доларів США) становило 52 077,36 грн.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача за трьома опротестованими операціями складала 148 617,90 грн та в подальшому банком-емітентом на рахунок відповідача повернуто кошти у сумі 52 077,36 грн, заборгованість відповідача за недійсними операціями складає 96 540,54 грн.

Враховуючи наведене, встановивши, що відповідачем, в порушення умов договору, 23.07.2016 були здійснені три операції, які встановлені банком-емітентом як шахрайські, з огляду на відсутність підпису власника картки на термінальних чеках по опротестованим трансакціям та відсутність підтверджуючих документів правомірності опротестованих транзакцій; враховуючи передбачений п. 3.2.17. та п. 12.4. договору обов`язок відповідача повернути на користь позивача суми коштів сплачені за зазначеними операціями суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за недійсними операціями у розмірі 96 540,54 грн.

Разом з тим, відповідачем заявлено про застосування позовної давності щодо позовних вимог.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 16.11.2016 по справі №6-2469цс16.

При цьому, встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування ним матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Як вбачається за матеріалів справи та обґрунтувань позову, позивачем 20.01.2017 у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості направлено листи №01-08 від 20.01.2017 та №01-09 від 28.04.2017 щодо погашення заборгованості у розмірі 96 540,54 грн, які повернуті АТ «Укрпошта» у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Отже, позивач довідався або міг довідатися про порушення свого права та не сплату заборгованості відповідачем у розмірі 96 540,54 грн - у січні - квітні 2017 року.

Натомість з позовною заявою до суду позивач звернувся лише у жовтні 2022 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Пояснень щодо наявності поважних причин пропуску позовної давності та доказів в їх підтвердження позивачем суду не надано.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

З урахуванням наведеного, оскільки позивачем заявлено вимоги з пропуском позовної давності, а відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, то у задоволенні заявлених позивачем вимог до ОСОБА_1 про стягнення 200 335,21 грн слід відмовити.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київської області Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 200 335,21 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 25.01.2023.

Суддя О.В. Гулевець