номер провадження справи 22/131/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023 Справа № 908/2390/22

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

Розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали справи № 908/2390/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Захист-Техно (вул. Кронштадська, буд. 2А, м. Запоріжжя, 69001)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат (вул. Теплична, буд. 18, м. Запоріжжя, 69600)

про стягнення 135 963,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

24.11.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 05/10/2022 від 05.10.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю Захист-Техно до Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат про стягнення 135963,00 грн. заборгованості за договором № 06-ТО/2021/148 від 14.04.2021.

Позов обґрунтовано неналежним виконання відповідачем зобов`язання за договором № 06-ТО/2021/148 від 14.04.2021 на технічне обслуговування й ремонт систем пожежної сигналізації, а саме: несплатою в повному обсязі робіт, виконаних згідно підписаних сторонами актів здачі-приймання наданих послуг. Всього позивачем було надано послуг на суму 464403,00 грн. Відповідачем було здійснено лише часткову оплату наданих послуг у розмірі 328440,00 грн., заборгованість склала 135963,00 грн. Письмова вимога позивача від 27.07.2022 щодо погашення заборгованості була залишена відповідачем без задоволення.

09.01.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (від 04.01.2023 вих. № 04/01/2023р).

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

27.12.2022 надійшов відзив на позов (від 21.12.2022 № 25-16/884).

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 15.11.2022 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2390/22 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.11.2022 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2390/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для подання до суду: - відзиву на позов із доказами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; - заперечень на відповідь на відзив з документами, що підтверджують надіслання заперечень і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для подання до суду: відповіді на відзив із документами, що підтверджують надіслання відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи - протягом 5 днів з дня отримання відзиву.

Ухвала суду від 28.11.2022 про відкриття провадження у справі отримана представником позивача 01.12.2022 та представником відповідача 02.12.2022, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Останнім днем встановленого судом строку для подання відзиву на позов було 19.12.2022.

Відзив, згідно поштового штемпеля на конверті, в якому надійшов до суду, був зданий на пошту 21.12.2022.

Відповідачем у відзиві не зазначено причин пропуску подання відзиву та не заявлено клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку на його подання.

Враховуючи наведене, оскільки відзив поданий відповідачем з пропущенням встановленого судом процесуального строку для його подання, вказаний відзив судом до розгляду не приймається.

09.01.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (від 04.01.2023 вих. № 04/01/2023р) до якої долучено докази витрат на правничу допомогу та розрахунок суми судових витрат від 31.12.2022. Вказана відповідь була здана представником позивача до канцелярії суду.

Згідно ч. 3 ст. 166 ГПК України, до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 165 цього Кодексу.

Як визначено ч. 5, п. 2 ч. 6 ст. 165 ГПК України, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Згідно ч. 9 ст. 80 ГПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Доказів надіслання/надання відповідачу відповіді на відзив з долученими до неї доказами понесення витрат на правничу допомогу до відповіді на відзив не додано.

Відтак, оскільки позивачем порушено вимоги вказаних вище приписів процесуального законодавства, відповідь на відзив з долученими до неї доказами понесення витрат на правничу допомогу судом до розгляду не приймаються.

Крім того, згідно даних з сайту Укрпошти, відзив отриманий позивачем 27.12.2022, відтак, останнім днем строку для подання відповіді на відзив було 02.01.2023. Відповідь на відзив здана до суду через канцелярію 09.01.2023, тобто, з порушенням встановленого судом процесуального строку. Позивачем не зазначено причин пропуску подання відповіді на відзив та не заявлено клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку на її подання.

Оскільки розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

Рішення по суті ухвалено судом 24.01.2023.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

14.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Захист-Техно (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат (замовник, відповідач) укладено договір № 06-ТО/2021/148 на технічне обслуговування й ремонт систем пожежної сигналізації.

За умовами договору (п. 1.1) виконавець зобов`язується на свій ризик прийняти на себе надання послуг за дорученням замовника, а замовник зобов`язується прийняти й оплатити надані послуги.

Послуги, які зобов`язується надати виконавець, полягають в технічному обслуговуванні й ремонті систем пожежної сигналізації, змонтованих на перелічених об`єктах (п. 1.2.).

Згідно п. 2.3 договору, надані у поточному місяці послуги по ТО або виконання ремонту оформлюються актом здачі-приймання наданих послуг. Протягом 3-х робочих днів замовник підписує його та повертає один примірник даного акту виконавцю або у той же термін направляє виконавцю письмову мотивовану відмову.

За умовами п. 3.2, загальна вартість послуг з технічного обслуговування систем пожежної сигналізації на об`єктах, зазначених у п. 1.2 договору, складає 557283,60 грн. у тому числі ПДВ 20% - 92880,60 грн.

Згідно п. 3.3, кожного наступного місяця, після надання послуг та підписання акту здачі-приймання наданих послуг, замовник сплачує обумовлену ціну пропорційними сумами від вартості, зазначеної в п. 3.2 договору у розмірі 46440,30 грн.

Оплата, згідно п. 3.4, здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця не пізніше 30-го числа наступного місяця, після підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг, при умові надання його не пізніше останнього робочого дня поточного місяця виконавцем замовнику рахунку та податкової накладної, складеної в електронній формі та зареєстрованій в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п. 7.2, договір набуває чинності з 01.05.2021 та діє протягом року до 30.04.2022.

Сторонами до договору підписано, зокрема, додаток № 1 «Зведена договірна ціна технічного обслуговування систем пожежної сигналізації», додаток № 2 «Регламент технічного обслуговування систем пожежної сигналізації», додаток № 3 «План-графік з підтримки експлуатаційної придатності СПС на 2021/2022 рік».

Згідно матеріалів справи, між ТОВ Захист-Техно та ТОВ Запорізький титано-магнієвий комбінат у період з 24.05.2021 по 24.02.2022 підписано та затверджено акти здачі-прийняття наданих послуг з технічного обслуговування за договором № 06-ТО/2021/148 від 14.04.2021 на загальну суму 464403,00 грн. Підписи сторін скріплені круглими печатками. Усі акти містять перелік наданих послуг та загальну вартість послуг. Акти підписані без зауважень та заперечень. В актах зазначено, що сторони одна до одної претензій не мають.

Як слідує з довідки АТ Державний експортно-імпортний банк України» від 26.08.2022 № 0751900/27810-22 та долучених до позову копій платіжних доручень, відповідачем у період з 25.06.2021 по 27.01.2022 було сплачено загальну суму 328440,00 грн. В усіх платіжних дорученнях міститься посилання на договір № 06-ТО/2021/148 від 14.04.2021, рахунки-фактури та зазначено період, за який проводиться оплата.

30.07.2022 позивач надіслав відповідачу вимогу від 27.07.2022 № 03/07 про погашення заборгованості в сумі 135963,00 грн.

Вимога, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, отримана представником відповідача 02.08.2022.

Відповідь на вимогу в матеріалах справи відсутня.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 статті 77 вказаного Кодексу, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Відповідач укладення договору № 06-ТО/2021/148 від 14.04.2021 не заперечив та не спростував, доказів погашення заборгованості у сумі 135963,00 грн. не подав.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, визнає позовну вимогу про стягнення з відповідача 135963,00 грн. заборгованості обґрунтованою та доведеною.

Таким чином, позов задовольняється судом повністю.

6. Розподіл судових витрат

Згідно п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 2481,00 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Згідно прохальної частини позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 33990,75 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

До позовної заяви додано копію договору про надання правової допомоги № 05/08/2022 від 05.08.2022, укладеного між ТОВ Захист-Техно та адвокатом Черненко А.В., відповідно до п. 1.2 якого адвокат зобов`язався надати, а клієнт прийняти та оплатити юридичні послуги, надані адвокатом, пов`язані з представництвом інтересів клієнта щодо стягнення заборгованості з ТОВ Запорізький титано-магнієвий комбінат у розмірі 158696,86 грн. Згідно п. 3.1, вартість послуг адвоката за даним договором складає 25% від фактично стягнутої суми коштів з боржника згідно з п. 1.2 договору. Послуги адвоката оплачуються клієнтом шляхом переказу грошових коштів на рахунок адвоката протягом 2 банківських днів з моменту часткового або повного погашення заборгованості боржником (третіми особами) перед клієнтом, визначеної п. 1.2 договору (п. 3.1.1).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено: Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У позовній заяві викладено попередній розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач. Зазначено, що позивач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.: усна консультація з вивченням документів та правовий аналіз договорів 1500,00 грн.; вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів 2 год. х 500 грн. = 1000,00 грн.; складання позовної заяви 4500,00 грн. Позивач очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу 25% від суми задоволених позовних вимог (відповідно до договору про надання правничої допомоги), що становить 33990,75 грн.

Відтак, у позовній заяві викладено детальний опис робіт (наданих послуг), суд приймає до уваги, що позовна заява підписана адвокатом Черненком А.В., яким завірені також усі копії доданих до позову документів (доказів).

Відповідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Адвокатом Черненком А.В., як зазначено вище, виконано роботи (надано послуги) позивачу: усна консультація з вивченням документів та правовий аналіз договорів; вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів; складання позовної заяви, які оцінені адвокатом у сумі 7000,00 грн.

Поряд з цим, вирішуючи питання про стягнення витрат на надання правничої допомоги, суд керується умовами укладеного між позивачем та адвокатом Черненком А.В. договором про надання правової допомоги № 05/08/2022 від 05.08.2022, а саме: п. 3.1 договору, згідно якого вартість послуг адвоката за даним договором складає 25% від фактично стягнутої суми коштів з боржника. Іншого порядку визначення гонорару сторонами в договорі не встановлено.

Відтак, суд приходить до висновку, що розмір гонорару за надання правової допомоги визначений сторонами у договорі у вигляді фіксованої суми (25% від суми задоволених позовних вимог (відповідно до договору про надання правничої допомоги), що становить 33990,75 грн.), не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Зазначена сума 7000,00 грн. увійшла до загальної суми 33990,75 грн. гонорару та не заявлена позивачем окремо.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited" проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Дана справа не є складною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін як малозначна. Предметом спору було стягнення основної суми боргу, розрахунок боргу не був складним.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 10% від стягнутої суми коштів з боржника 13596,30 грн. витрат на надання правничої допомоги, розмір яких, на думку суду, є розумним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат (вул. Теплична, буд. 18, м. Запоріжжя, 69600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Захист-Техно (вул. Кронштадська, буд. 2А, м. Запоріжжя, 69001, ) 135963 (сто тридцять п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн. 00 коп. заборгованості за договором № 06-ТО/2021/148 від 14.04.2021, 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. судового збору, 13596 (тринадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) грн. 30 коп. витрат на надання правничої допомоги.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 24.01.2023.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко