ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 рокуСправа № 912/1357/22

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Гунько О.Є. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1357/22

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачів: Приватного підприємства "КЕВЛАР-ПЛЮС", 25005, м. Кропивницький, вул. Куйбишева, 2-Д

ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

ОСОБА_3 , АДРЕСА_3

про визнання трудових відносин припиненими

Представники:

від позивача - Болотських А.Ю., адвокат, ордер серії ВА №1030353 від 21.02.2022, посвідчення адвоката №4 від 20.05.2013;

від відповідачів - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Приватного підприємства "КЕВЛАР-ПЛЮС" (далі - ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС", відповідач 1), ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , відповідач 2), ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , відповідач 3) про визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 та Приватним підприємством "КЕВЛАР-ПЛЮС" з 22.02.2022, у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі п. 1 ст. 38 КЗпП України.

В обґрунтування підстав позову зазначено про те, що позивач позбавлений можливості звільнитись з посади директора ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" за власним бажанням, оскільки загальні збори засновників підприємства, до повноважень яких належить розгляд питання про призначення та звільнення директора, не зібрались за повідомленням позивача.

Ухвалою від 17.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/1357/22 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

15.11.2022 розпочато підготовче засідання, в якому постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.12.2022.

16.12.2022 судове засідання з розгляду справи по суті не відбулось, у зв`язку з повітряною тривогою та відсутністю в суді електропостачання.

Ухвалою від 19.12.2022 судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 05.01.2023.

05.01.2023 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті, в якому оголошено перерву до 19.01.2023.

19.01.2023 продовжено судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги підтримано повністю.

Відповідачі участь своїх представників в засіданні суду не забезпечили, відзив на позов не подано.

Поштові конверти з ухвалами суду у даній справі, які надсилались відповідачам, повернуто до суду органом поштового зв`язку з відмітками про відсутність адресатів за адресою надсилання.

Згідно матеріалів справи, ухвали суду у даній справі надсилались на адресу ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС", за якою вказане підприємство зареєстровано в ЄДРПОУ, та за адресами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відповідно до інформації про зареєстроване місце проживання вказаних осіб.

Дані адреси відповідають адресам, які зазначено позивачем у позовній заяві.

За правилами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є, у тому числі, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1).

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (ч. 3).

Частиною 2 ст. 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За вказаних обставин, суд здійснює розгляд справи за відсутності представників відповідачів за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, судом встановлено наступні обставини, які є предметом доказування.

Згідно статуту ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" (далі - Статут, а.с. 13-15), засновниками та власниками майна підприємства є ОСОБА_2 (80%) та ОСОБА_3 (20%).

Вищим органом управління є загальні збори засновників підприємства, до виключної компетенції яких належить, у тому числі, призначення та звільнення директора підприємства (пункти 4.1., 4.2. Статуту).

Директор здійснює поточне керівництво підприємством та діє на підставі Статуту і контракту (пункт 4.4. Статуту).

Директор може бути усунутий або звільнений з посади виключно загальними зборами підприємства або згідно поданої ним зави за власним бажанням (пункт 4.11. Статуту).

Рішенням загальних зборів засновників ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" від 14.09.2017, оформленого протоколом № 1/14/18, призначено ОСОБА_1 (позивач) на посаду директора з 15.09.2018 та передбачено, що останній має право діяти від імені ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" без довіреності (а.с. 16).

Відомості щодо вказаної особи, як керівника, внесено до ЄДРПОУ (а.с. 9).

07.02.2022 ОСОБА_1 подано заяву про звільнення з посади директора ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (а.с. 10).

Вказана заява разом з повідомленням про скликання загальних зборів ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" на 18.02.2022 о 10:00 год. з порядком денним: "Звільнення з посади директора ОСОБА_1 за власним бажанням" направлена на адреси засновників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 09.02.2022 та ними отримана (а.с. 21-24).

18.02.2022 директором ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" ОСОБА_1 в присутності адвоката Болотських А.Ю. складено Акт про неприбуття учасників (засновників) ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" на загальні збори (а.с. 12).

28.02.2022 ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оформлено лист з інформацією про неприбуття засновників на загальні збори 18.02.2022 та повідомлено про право звернення до суду для вирішення вказаних обставин (а.с. 17).

Лист від 28.02.2022 направлено засновникам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 11.03.2022 (а.с. 18-20).

Посилаючись на наведені обставини та вказуючи на те, що загальні збори засновників ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" не відбулися, а отже, можливість вирішити питання щодо припинення трудових правовідносин між ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" і ОСОБА_1 відсутня, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі про визнання трудових відносин припиненими на підставі частини першої статті 38 КЗпП України.

Норми права, застосовані судом, та мотивована оцінка доводів сторін і поданих доказів.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Так, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №910/7164/19).

Статтею 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Встановлені матеріалами справи обставини свідчать, що відповідно до статуту ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" питання щодо звільнення директора вирішується тільки за рішенням загальних зборів засновників.

Отже, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) підприємства має не лише написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім засновникам підприємства, а й за власною ініціативою скликати загальні збори, на вирішення яких поставити питання щодо свого звільнення.

В матеріалах справи наявна заява позивача про звільнення його із займаної посади директора та повідомлення про скликання загальних зборів, які, згідно опису вкладення, направлено на адреси засновників ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" та ними отримано: 10.02.2022 - ОСОБА_3 , 11.02.2022 - ОСОБА_2 .

Виходячи з наведених вище положень законодавства і Статуту, засновники ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" зобов`язані на загальних зборах розглянути заяву позивача, як директора, про звільнення та прийняти відповідне рішення.

Однак, за наявними матеріалами справи, встановлено, що загальні збори засновників ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" не відбулись внаслідок неприбуття засновників за повідомленням позивача. Тобто, існує порушення прав позивача на припинення трудових відносин.

Відповідно до трудового законодавства України, керівник підприємства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.

Разом з тим особливість звільнення директора в даному випадку полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів засновників підприємства.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.12.2019 у справі №758/1861/18, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими .

При цьому, у наведеній постанові Касаційний господарський суд фактично висловився про підсудність подібних справ господарським судам.

Окрім того, в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 19.10.2022 у справі №761/20061/21 зазначено про те, що Велика Палата Верховного Суду вже вирішувала спори за подібних правовідносин і визначала юрисдикцію спорів між директором (головою правління) товариства та самим товариством, зокрема у постановах від 19 лютого 2020 року у справі № 361/17/15-ц (провадження № 14-423цс19), від 13 жовтня 2020 року у справі № 683/351/16-ц (провадження № 14-113цс20), від 12 січня 2021 року у справі № 127/21764/17 (провадження № 14-115цс20). Практика Великої Палати Верховного Суду щодо юрисдикційності розгляду таких справ в порядку господарського судочинства є сталою і не потребує відступлення від таких правових висновків.

Вказану вище правову позицію щодо юрисдикції спору господарським судам суд застосовує і у даній справі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 та ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС" з 22.02.2022, у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі п. 1 ст. 38 КЗпП України, оскільки не вирішення загальними зборами засновників підприємства питання про звільнення з посади директора є порушенням прав позивача щодо вільного вибору праці.

Згідно правил ч. 7 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд, приймаючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Суд вважає, що оскільки предметом спору є припинення трудових відносин з ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС", то належним відповідачем у даній справі є особа, з якою працівник перебуває (перебував) у трудових відносинах, а не засновники юридичної особи. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню до належного відповідача ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС", а у задоволенні позовних вимог до відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 суд відмовляє з підстав їх пред`явлення до неналежних відповідачів.

Судові витрати.

За правилами ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача 1 ПП "КЕВЛАР-ПЛЮС", щодо якого позовні вимоги задоволено повністю.

Щодо інших судових витрат, суд зазначає, що позивачем наведено попередній розрахунок судових витрат, серед яких витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

В судовому засіданні 19.01.2023 до початку судових дебатів представником позивача подано заяву шляхом їх оголошення про подання доказів на підтвердження судових витрат після ухвалення рішення суду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Положеннями частини восьмої ст. 129 ГПК України не передбачено, що заява про надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, зроблена стороною у справі до закінчення судових дебатів, має здійснюватися виключно у письмовій формі.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у постанові від 08.10.2019 у справі № 920/810/18.

За правилами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Враховуючи викладене, суд призначає судове засідання для вирішення питання про судові витрати сторін, про що зазначає в резолютивній частині рішення, та встановлює строк для подачі суду доказів щодо розміру понесених судових витрат.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 221, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства "КЕВЛАР-ПЛЮС" про визнання припиненими трудових відносин задовольнити повністю.

Визнати припиненими трудові відносин між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Приватним підприємством "КЕВЛАР-ПЛЮС" (25005, м. Кропивницький, вул. Куйбишева, 2-Д, ідентифікаційний код 38802466) з 22.02.2022, у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі п. 1 ст. 38 КЗпП України.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "КЕВЛАР-ПЛЮС" (25005, м. Кропивницький, вул. Куйбишева, 2-Д, ідентифікаційний код 38802466) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 2 481,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на 02.02.2023 о 09:30 год.

Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру, понесених судових витрат, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином завірені копії рішення направити ОСОБА_1 електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Приватному підприємству "Кевлар-Плюс" за адресою: 25005, м. Кропивницький, вул. Куйбишева, 2-Д; ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 23.01.2023.

Суддя В.В.Тимошевська