ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" січня 2023 р. м. Київ Справа № 911/4675/13

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Сорока П.М., за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №53188009 щодо примусового виконання наказу від 10.02.2014 у справі №911/4675/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315,

адреса для листування: 03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 38, оф. 23

до Малого приватного підприємства "Вікторія"

04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 21,

про стягнення заборгованості

за участі представників сторін:

скаржник - не з`явився;

боржник - не з`явився;

державного виконавця - не з`явився;

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" до Малого приватного підприємства "Вікторія" про стягнення 14103,34 грн., з яких: 398,52 грн. 3% річних, 1893,99 грн. інфляційних втрат, 8741,29 грн. курсової різниці та 3069,54 грн. пені, нарахованої внаслідок неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу від 17.03.2008 № КФ89Т/З.

Позовні вимоги обґрунтовані угодами про заміну кредитора у зобов`язанні від 26.01.2011 № К-18-ТА та від 29.03.2013 № 29/03-13, відповідно до яких до позивача перейшло право вимоги до відповідача щодо сплати інфляційних втрат, 3% річних, штрафу, пені та курсової різниці, у зв`язку із порушенням останнім грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу від 17.03.2008 № КФ89Т/З, укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро».

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.01.2014 у справі №911/4675/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» до Малого приватного підприємства "Вікторія" про стягнення 14103,34 грн., позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 8741,29 грн. курсової різниці, 397,14 коп. 3% річних, 306829 грн. пені, 1893,99 грн. інфляційних втрат, 999,81 грн. витрат на послуги адвоката та 1720,18 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення, 10.02.2014 у справі №911/4675/13 Господарським судом Київської області видано наказ.

Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №53188009 щодо примусового виконання наказу від 10.02.2014 у справі №911/4675/13 (вх. № 106/22 від 22.12.2022).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.12.2022 скаргу (вх. №106/22 від 22.12.2022) призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.01.2023.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) надійшли письмові пояснення.

У судове засідання 12.01.2023 ніхто із представників не з`явився, про дату, час та місце судового засідання усі повідомленні.

За результатами розгляду скарги суд дійшов таких висновків.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з статтею 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 2.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Згідно з пунктом 6. Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

За результатами розгляду документів, що долучені до скарги, суд зазначає таке.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.07.2021 визнано дії державного виконавця Бориспільського МРВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні № 531880009 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10 лютого 2014 року у справі № 911/4675/13, котрі виразились у винесенні Постанови Бориспільського МРВДВС Центарального МРУ Міністерства Юстиції (місто) від 30 грудня 2020 року про повернення наказу Господарського суду Київської області від 10 лютого 2014 року по справі № 911/4675/13 без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», протиправними, передчасними та незаконними.

Відповідно до постанови Бориспільського МРВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) від 01.09.2021 відновлено виконавче провадження №53188009 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.02.2014 по справі №911/4675/13.

28.07.2021 на запит Бориспільського МРВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника, що майно відсутнє.

15.09.2022 на запит Бориспільського МРВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) №144825422 від 15.09.2022 до Міністерства внутрішніх справ України надано інформацію щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, що майно відсутнє.

15.09.2022 на запит Бориспільського МРВДВС Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) №144825411 від 15.09.2022 до Державної фіскальної служби України надано інформацію, що у боржника наявний рахунок у фінансовій установі: БОР.Ф "Райфайзен Банк Аваль" м. Бориспіль у валюті: гривня (UAH) від 30.03.2004.

Скарга стягувача мотивована тим, що державний виконавець не здійснює виконавчих дій систематично, у періоди, що визначені частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", не здійснює належних, на думку скаржника, дій щодо розшуку майна боржника.

Законом України "Про виконавче провадження" визначено обов`язки виконавця, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін.

За змістом частини восьмої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України "Про виконавче провадження", тобто, такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, а не одноразово. При цьому, сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника без встановлення та дослідження обставин того, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною восьмою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. У свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника (подібний за змістом правовий висновок наведено в постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №915/1294/13, від 23.08.2018 у справі №911/167/17, від 19.08.2019 у справі №913/438/16).

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника та його майна може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (наведену правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/25970/14).

Відповідно до частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Частинами 1, 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Відтак, суд дійшов висновку про задоволення скарги (вх. №106/22 від 22.12.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №53188009 щодо примусового виконання наказу від 10.02.2014 у справі №911/4675/13.

Керуючись статтями 18, 234, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, статтями 1, 11, 18, 41, 48 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

ухвалив:

1. Скаргу (вх. №106/22 від 22.12.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії державного виконавця Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №53188009 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.02.2014 по справі №911/4675/13 задовольнити.

2. Визнати незаконними дії державного виконавця Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні №53188009 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.02.2014 по справі №911/4675/13, котрі виразились у винесені Постанови від 16.09.2022 про повернення наказу Господарського суду Київської області від 10.02.2014 по справі №911/4675/13 стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

3. Скасувати постанову Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства Юстиції (місто Київ) від 16.09.2022 про повернення наказу Господарського суду Київської області від 10.02.2014 по справі №911/4675/13 стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 26.01.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук