ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"23" січня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/289/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф. розглянувши заяву Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси про забезпечення позову за вх. № 2-73/23 від 19.01.2023р. у справі № 916/289/23

за позовом Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси (65062, м. Одеса, вул. Черняховського, 6) в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, )

до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Джинестра Груп» (65015, м. Одеса, Французький бульвар, 28/30, ); Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Буд» (65015, м. Одеса, Французький бульвар, 28/30, )

про скасування рішень державних реєстраторів, приведення приміщення у попередній стан

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джинестра Груп» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Буд» про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області Карякіна К.А. № 6025021 1 від 08.09.2021, яким право власності ТОВ «Бізнес Буд» було припинено у зв`язку з виділом частки з об`єкта нерухомого майна (154/1000 частин нежитлових приміщень літ. «Б» загальною площею 789,4 кв.м.), розташованого по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі; визнання незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області Карякіна К.А. № 60249792 від 08.09.2021, на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ТОВ «Бізнес Буд» зареєстроване право власності на нежитлову будівлю літ. «Б» площею 171 кв.м., яка розташована по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області Карякіна К.А. № 60249232 від 08.09.2021, на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ТОВ «Бізнес Буд» зареєстроване право власності на нежитлову будівлю літ. «Б» площею 1395,4 кв.м., яка розташована по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі; визнання незаконним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білостоцької М.Л. № 62285694 від 14.12.2021, на підставі якого об`єкт нерухомого майна площею 171 кв.м., який розташований по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, зареєстрований за ТОВ «Джинестра груп»; визнання незаконним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білостоцької М.Л. № 62286170 від 14.12.2021, на підставі якого об`єкт нерухомого майна площею 1395,4 кв.м., який розташований по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, зареєстрований за ТОВ «Джинестра груп»; визнати недійсним акт прийому-передачі нерухомого майна від 08.12.2021, укладений між ТОВ «Бізнес Буд» (код 35302976) та ТОВ «Джинестра Груп» (код 44580477), в частині передачі ТОВ «Джинестра Груп» (код 44580477) у якості внеску до статутного капіталу нежитлової будівлі літ. Б, площею 1395,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, Французький бульвар 28/30 та нежитлової будівлі літ. Б, площею 171 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, Французький бульвар 28/30 та зобов`язання ТОВ «Бізнес Буд» (код 35302976) привести самочинно реконструйовані об`єкти - площею 171 кв.м. та 1395,4 кв.м. будівлі літ. «Б», розташованої по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, у відповідність до технічного паспорту, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, наявного в інвентаризаційній справі № 13336343.

В обґрунтування позовних вимог заявник вказує, що ТОВ «Бізнес Буд» незаконно набуло право власності на об`єкт нерухомості, тому не мало право проводити його реконструкцію та здійснювати подальше відчуження, шляхом внесення до статного капіталу ТОВ «Джинестра Груп» на підставі акт прийому-передачі від 08.12.2021, рішення Єдиного учасника ТОВ «Бізнес Буд», серія та номер: 1/2021 від 08.12.2021, протоколу Загальних зборів учасників ТОВ «Джинестра груп» від 08.12.2021, тощо.

Крім того, разом з позовною заявою Заступником керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси було подано до суду заява про забезпечення позову за вх. №2/73-23, в якій заявник просить суд постановити ухвалу, якою накласти арешт на об`єкт нерухомого майна площею 171 кв.м. (нежитлова будівля літ. Б) та на об`єкт нерухомого майна площею 1395,4 кв.м. (нежитлова будівля літ. Б) які розташовані по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі та зареєстровані за ТОВ «Джинестра груп».

При цьому в обґрунтування відповідної заяви, заявник вказує що на даний час спірне майно зареєстроване за відповідачем ТОВ «Джинестра груп», яке має можливість в будь-який час здійснити його відчуження, що унеможливить виконання рішення суду.

Розглянувши заяву Заступника керівника Приморської окружної прокуратури про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Слід зауважити, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 зазначила, що під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу щодо забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи щодо забезпечення позову повинні бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів щодо забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Саме на оцінці цих обставин неодноразово акцентував Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постановах від 23.03.2020 у справі № 910/7338/19, від 24.06.2020 у справі № 902/1051/19, від 11.08.2020 у справі № 911/3136/19, від 26.08.2020 у справі № 907/73/19, від 19.10.2020 у справі № 915/373/20).

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України.

Відтак, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (ами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Зі змісту заяви Заступника керівника Приморської окружної прокуратури вбачається, що оскільки спірне майно зареєстроване за відповідачем ТОВ «Джинестра груп», останній має можливість в будь-який час здійснити його відчуження, що унеможливіть виконання рішення суду по дійсні справі.

Суд зауважує, що заявником не наведено підставних доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності вимог щодо забезпечення позову, адекватності заходу до забезпечення позову, що застосовується судом та його співмірності із предметом позову, як і не доведено обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, оскільки твердження в цій частині зводяться до припущень щодо можливого відчуження спірного майна.

Доказів існування у відповідачів наміру вчинити конкретні дії, спрямовані на ухилення від виконання судового рішення, зокрема, відчуження належного його майна, щодо якого необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту, заявником не надано, як і не містять матеріали справи доказів підготовки відповідачем до вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно цього майна.

Слід наголосити, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення або істотного ускладнення ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (правові позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17, від 13.05.2022 у справі №922/4415/21, від 24.05.2022 у справі № 926/3300/21, від 09.06.2022 у справі № 924/1277/20, від 17.06.2022 у справі № 908/2382/21, від 21.07.2022 у справі № 914/1351/16, від 25.07.2022 у справі № 910/8482/18, від 05.08.2022 у справі № 905/447/22, від 18.08.2022 у справі № 72з-22).

Таким чином, можливість, як прояв допустимої межі поведінки без очевидних або обґрунтованих підозр щодо прихованих намірів відчуження майна, не утворює достатніх умов для застосування запобіжних заходів у вигляді його арешту та/або заборони відчуження.

Суд зауважує, що окрім посилань на норми процесуального права, що стосуються інституту забезпечення позову, жодних доказів вчинення відповідачем дій, які направлені на відчуження спірного майна або ж намірів щодо такого відчуження, прокурором суду не надано, як і не містять матеріали справи доказів можливого ускладнення ефективного захисту прав держави.

В свою чергу, аргументи заявника про те, що нерухоме майно, з приводу якого виник спір, було відчужено ТОВ «Бізнес Буд» на користь ТОВ «Джинестра Груп» шляхом його внесення до статутного капіталу відповідача за актом приймання-передачі, не є обставиною, яка доводить необхідність вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на те, що вказані дії мали місце у 2021 році, тобто ще задовго до подання прокурором позову до господарського суду (19.01.2023).

Отже, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси про забезпечення позову, оскільки останнім не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження фактів вчинення відповідачами будь-яких дій, спрямованих на відчуження вказаного нерухомого майна, на підставі яких суд міг би дійти висновку про неможливість або утруднення виконання рішення суду у майбутньому, за умови задоволення позову, у разі невжиття таких заходів.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Заступнику керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси у задоволені заяви про забезпечення позову за вх. № 2-73/23 від 19.01.2023р. у справі № 916/289/23

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 234 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя К.Ф. Погребна