УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.01.2023Справа № 910/328/23

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Руст Україна"

про стягнення 544 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Руст Україна" (далі - відповідач) про стягнення 544 000,00 грн, з яких 6 000,00 грн заборгованості за Договором № 230119 з надання транспортно-експедиційних послуг по території України автомобільним транспортом від 23.01.2019 та 538 000,00 грн заборгованості за Договором № 01102018КЮ на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні та транспортно-експедиторське обслуговування від 01.10.2018.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Зазначеною нормою процесуального закону передбачено право позивача пред`явити позов до кількох відповідачів, об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Під позовною вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що заявлена до стягнення сума боргу виникла внаслідок правовідносин за двома договорами, а саме Договором № 230119 з надання транспортно-експедиційних послуг по території України автомобільним транспортом від 23.01.2019 та Договором № 01102018КЮ на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні та транспортно-експедиторське обслуговування від 01.10.2018.

Тобто, підставами даного позову є два окремі правочини, які становлять самостійні предмети розгляду.

Так, судом має бути надана правова оцінка кожному договору, відповідність їх вимогам закону, мають бути встановлені обставини щодо виконання/невиконання відповідачем зобов`язань за кожним договором; наявність/відсутність підстав для стягнення заборгованості за кожним договором; встановлення сум заборгованості тощо.

Отже, суду необхідно буде здійснити аналіз кожного окремого із заявлених предметів позову, надати їм правову оцінку з дослідженням окремо взятого кола доказів.

Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судом встановлено, що вищезазначені договори мають різний предмет та коло доказів, відтак норми статті 173 ГПК України в даному випадку не можуть бути застосовані.

За таких обставин суд вважає, що позивачем при поданні позову було порушено правила статті 173 Господарського процесуального кодексу України щодо об`єднання позовних вимог, оскільки підставами даного позову є два окремі господарські правочини, які становлять самостійні предмети розгляду, кожен з яких має окреме коло доказів, а відтак сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та ускладнить вирішення спору, що свідчить про порушення правил об`єднання позовних вимог.

Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 08 жовтня 2019 року в справі № 910/7680/19 та від 20 січня 2021 року в справі № 914/2172/20.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 173, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Руст Україна" про стягнення 544 000,00 грн повернути позивачу.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Нечай