ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2023 р. Справа№ 910/18363/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Чорногуза М.Г.

Мальченко А.О.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Базалюк О.Ю.,

від відповідача - не з`явились,

розглянувши апеляційні скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрдорресурс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 (повний текст ухвали складено 02.11.2022)

про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва

у справі №910/18363/21 (суддя Бондарчук В.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпіті Продакшн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрдорресурс"

про стягнення 2 219 871,02 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Айпіті Продакшн" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрдорресурс" про стягнення 2 219 871,02 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 року у справі №910/18363/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпіті Продакшн" задоволено, присджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрдорресурс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпіті продакшн" заборгованість у розмірі 2 219 871,02 грн. та судовий збір у сумі 33 298,07 грн.

21.02.2022 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 року у справі №910/18363/21 видано наказ.

Додатковим рішенням від 08.02.2022 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 року, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрдорресурс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Айпіті продакшн" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн. та судовий збір у сумі 1 135,00 грн.

22.07.2022 року Господарський суд міста Києва на виконання додаткового рішення видав відповідний наказ.

20.09.2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Центрдорресурс" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 року у справі № 910/18363/21 встановивши наступний строк виконання: до 31.05.2023 року - 751 056,36 грн.; до 30.06.2023 року - 751 056,36 грн.; до 30.07.2023 року - 751 056,37 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2022 року у задоволенні заяви ТзОВ "Центрдорресурс" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 року у справі №910/18363/21 відмовлено.

18.10.2022 року до Господарського суду міста Києва від ТзОВ "Центрдорресурс" надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 року у справі №910/18363/21 до 10.01.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрдорресурс" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 року у справі №910/18363/21 до 10.01.2023 року відмовлено повністю.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що подані боржником документи є неналежними доказами неможливості виконання судового акту, оскільки з них неможливо встановити реальне фінансове становище боржника станом на день (12.10.2022 року) звернення до суду з цією заявою.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Центрдорресурс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 року скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про відстрочення виконання рішення задовольнити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що з 04.07.2022 року на банківські рахунки ТОВ «Центрдорресурс» грошові кошти не надходили, що вказує на відсутність в боржника фінансових ресурсів, як таких. На думку скаржник місцевий господарський суд залишив поза увагою той факт, що єдиним генеруючим дохід видом комерційної діяльності відповідача є виконання робіт та постачання матеріалів у галузі ремонту та будівництва автомобільних доріг, які фінансуються за рахунок державного бюджету. Однак, у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення росії державне фінансування робіт за договором підряду №69/1-03 від 25.06.2021 року (в якому скаржник є постачальником контрагенту матеріалів за які у останнього наявна дебіторська заборгованість в розмірі 19 728 069, 60 грн.) було повістю припинено. Також скаржник звертає увагу, що всі основні засоби товариства передані в заставу АТ «Комерційний Індустріальний Банк».

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2022 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 року встановлювався строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали апелянту усунути недоліки шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 2 481 грн. 00 коп.

28.11.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрдорресурс" надійшла заява на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду з доказами сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрдорресурс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 року, витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/18363/21.

14.12.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/18363/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрдорресурс"на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 року у справі №910/18363/21 та призначено розгляд справи на 25.01.2023 року.

03.01.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні 25.01.2023 року представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника відповідача.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Згідно із ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частинами 3-5 статті 331 ГПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 26.06.2013 № 5-пр/2013 у справі № 1-7/2013, підставою для застосування розстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. До таких обставин належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, підставою для розстрочення або відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Як зазначено в згаданому рішенні Конституційного Суду України, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Питання про розстрочення або відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення або відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Таким чином, для надання розстрочки або відстрочення виконання судового рішення передбаченої ст. 331 ГПК, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Звертаючись із заявою, відповідач посилався на обставини, що діловими контрагентами боржника є замовники робіт із будівництва та ремонту автомобільних доріг, які фінансуються за бюджетні кошти. Тож, внаслідок воєнної агресії росії припинене фінансування видатків державного бюджету на ремонт та будівництво автомобільних доріг, які є єдиним доходом боржника. Зокрема, поставлені ТзОВ "Центрдорресурс" матеріали за договором № 211 від 01.12.2021 року, укладеним з ТзОВ "Главшляхбуд", останнім не оплачені, що унеможливлює виконання рішення суду від 11.01.2022 року у справі № 910/18363/21.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що заявником не долучено до заяви належних та допустимих доказів скрутного фінансового стану підприємства, зокрема балансів фінансової звітності підприємства тощо.

Крім того, доводи скаржник, що єдиним генеруючим дохід видом комерційної діяльності відповідача є виконання робіт та постачання матеріалів у галузі ремонту та будівництва автомобільних доріг, які фінансуються за рахунок державного бюджету не підтверджено матеріалами справи.

В той же час, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним напрямом господарського діяльності відповідача є « 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у.»

Колегія суддів зазначає, що цей підклас КВЕДУ включає:

- виробництво неметалевих мінеральних виробів, не віднесених до інших групувань: неметалевої мінеральної пряжі та тканин і виробів з них, в т. ч. одягу, головних уборів, взуття; корду, мотузок, паперу, повсті тощо; фрикційних матеріалів на основі мінеральних речовин або целюлози та незмонтованих виробів з них; мінеральних ізоляційних матеріалів: шлаковати, мінеральної вати та аналогічної продукції, розшарованого вермикуліту, спученої глини і подібних теплоізоляційних, звукоізоляційних та звукопоглинаючих матеріалів; виробів з інших мінеральних матеріалів: обробленої слюди і виробів з неї, торфу, графіту (крім того, що використовується в електротехніці) тощо.

Більше того, відповідно до відомостей розміщених на веб-сайті «Опендатабот» дохід ТОВ «ЦЕНТРДОРРЕСУРС» у 2020 році складав 204 598 300 грн., а чистий прибуток - 15 826 200 грн.

Також, в матеріалах справи наявний лист №4347 від 27.09.2022 року в якому приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Сіщук В.В. зазначає наступне (т.3, а.с. 153-154):

«На виконанні у Виконавця перебуває виконавче провадження №669357413 з примусового виконання наказу по справі №910/18363/21 виданого 21.02.2022 року Господарським судом міста Києва, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрдорресурс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айпіті продакшн» заборгованість у розмірі 2 219 871 (два мільйони двісті дев`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 02 коп. та судовий збір у розмірі 33 298 (тридцять три тисячі дев`яносто вісім) грн. 07 коп.

04.07.2022 Виконавцем, керуючись статтями 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

06.07.2022 Виконавцем, керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про арешт коштів боржника.

12.07.2022 Виконавцем, керуючись статтями 18,19 Закону України «Про виконавче провадження», скеровано вимогу керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрдорресурс», відповідно до якої зобов`язано керівника та головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрдорресурс» з`явитися на 16.00 год. 02.08.2022 за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 28/2 оф. 115 та надати приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Сіщуку Володимиру Васильовичу пояснення щодо причин невиконання судового рішення.

20.07.2022 Виконавцем, керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт коштів боржника

02.08.2022 Виконавцем складено акт приватного виконавця, відповідно до якого встановлено, що керівник та бухгалтер Товариства з обмежено відповідальністю «Центрдорресурс» на виклик виконавця не з`явились, причини неявки не повідомили.

Виконавцем неодноразово скеровувались платіжні вимоги (інструкції) в банківські установи з метою списання коштів з арештованих рахунків. Однак, дані платіжні вимоги (інструкції) повернуті банківськими установами без виконання у зв`язку із відсутністю коштів на рахунках боржника ТОВ «ЦЕНТРДОРРЕСУРС» ().

Поряд з цим, слід зазначити, що у Виконавця перебуває виконавче провадження №67903285 від 14.12.2021 з примусового виконання ухвали №910/18363/21 виданої 14.12.2021 Господарським судом міста Києва, згідно якої суд ухвалив: До набрання законної сили рішенням суду у справі №910/18363/21 накласти арешт на грошові кошти, які належать Товариству обмеженою відповідальністю «Центрдорресурс» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе (перейменована на М.Бойчука), буд. 10-А; ідентифікаційний код 38749259) в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 2 219 871 (два мільйони двісті дев`ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят одна) гри 02 коп.

14.12.2021 Виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника ВП №67903285, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ «КІБ», що належать боржнику Товариству з обмежено відповідальністю «Центрдорресурс», в межах суми 2 219 871, 02 грн.

Відповідно до повідомлення АТ «Комерційний Індустріальний Банк» №08.1/26/БТ від 12.01.2022 встановлено, що ТОВ «ЦЕНТРДОРРЕСУРС» (9) має в АТ «КІБ», , код32254 відкритий рахунок НОМЕР_1 , залишок складає 704 640,00 грн.

01.07.2022 Виконавцем, керуючись положеннями п.21 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» та п.6 ч.1 ст.62 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», скеровано вимогу в АТ «КБ» щодо надання інформації про наявність рахунків, номери рахунків, залишок коштів на рахунках, операції списання з рахунків та/або зарахування на рахунки, призначення платежу, а також та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняться банком щодо боржника TOB «Центрдорресурс» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 10-4; ідентифікаційний код 38749259).

Відповідно до повідомлення АТ «Комерційний Індустріальний Банк» №08.1/505/БТ від 04.07.2022 встановлено, що ТОВ «ЦЕНТРДОРРЕСУРС» (9) має в АТ «КІБ», , код банку 322540 відкритий рахунок НОМЕР_1 , залишок складає 10,86 грн.

Таким чином, за період з 24.02.2022 по 01.07.2022 списано кошти в розмірі 704 629,14 грн. з арештованого рахунку НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КТБ», , код банку 322540 та належать боржнику ТОВ «Центрдорресурс», .

08.07.2022 Виконавцем, керуючись ст.ст.18,19 Закону України "Про виконавче провадження", скеровано на адресу боржника вимогу, відповідно до якої зобов`язано керівника та головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрдорресурс» з`явитися на 11.00 год. 11.07.2022 за адресою: м. Київ, вул. Грущевського, 28/2 оф. 115 та надати інформацію в письмовій формі щодо руху коштів та операції за рахунком НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КІБ», , код банку 322540 та належать боржнику ТОВ «Центрдорресурс», за період 3 24.02.2002 по 01.07.2022. Кpiм того, керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрдорресурс» надати приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Сіщуку Володимиру Васильовичу пояснення щодо причин невиконання судового рішення (із зазначенням паспортних даних, ідентифікаційного коду та дати народження).

Станом на 18.00 год. 11.07.2022, керівник вищевказану вимогу Виконавця не виконав, на виклик не з`явився, інформацію не надав, про що складено акт приватного виконавця від 11.07.2022.

12.07.2022 Виконавцем, керуючись ст.ст.18,19 Закону України "Про виконавче провадження", скеровано на адресу боржника повторну вимогу відповідно до якої зобов`язано керівника та головного бухгалтер Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрдорресурс» з`явитися на 16.00 год. 15.07.2022 за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 28/2 оф. 115 та надати інформацію в письмовій формі щодо руху коштів та операції з рахунком НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «КІБ», код, , код банку 322540 та належить боржнику ТОВ «Центрдорресурс», за період з 24.02.2002 п 01.07.2022.

Однак, повторну вимогу виконавця боржник також не виконав, про що складено акт приватного виконавця від 15.07.2022.

Також, слід зазначити, що 14.12.2021 Виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №67903285, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в AТ «УКРСИББАНК»,. що належать боржнику ТОВ «Центрдорресурс», в межах суми 2 219 871, 02 грн.

Відповідно до повідомлення АТ «УКРСИББАНК» №08.1/26/БТ від 28.12.2021 встановлено, що залишок коштів на наявних поточних рахунках становить:

НОМЕР_7 - 244 224, 43 UAH.

НОМЕР_3 - 7 839, 36 UAH.

Поряд з цим, відповідно до повідомлення АТ «УКРСИББАНК» №29-4-1-07/1869-БТ від 21.07.2022 встановлено, що залишок коштів по рахунках:

НОМЕР_4 - 244 224, 43 UAH - відсутній.

НОМЕР_6 - відсутній.

Таким чином, з арештованих рахунків боржника списано кошти на загальну суму 956 692, 93 грн., які не перераховані (не зараховані) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айпіті продакшн» з метою повного чи часткового виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/18363/21.»

Отже, колегія суддів зазначає, що відповідач систематично не виконує вимоги виконавця, та ніяким чином не реагує на них, що свідчить про ухиляння від виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 року по справі №910/18363/21.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом у справі №910/18363/21 в листопаді 2021 року (т.1, а.с. 1), тобто задовго до повномасштабного вторгнення росії на територію України, а отже й посилання відповідача на введення воєнного стану є не обґрунтованим, оскільки заборгованість по договору поставки №220420 від 22.04.2020 року відповідач повинен був сплатити ще у 2021 році.

Відтак, колегія суддів звертає увагу, що доводи скаржника, що існування заборгованості контрагента (ТОВ «ГЛАВШЛЯХБУД») жодним чином не свідчить про скрутний матеріальний стан відповідача та не можливість виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 року по справі №910/18363/21.

Господарські відносини відповідача із ТОВ «ГЛАВШЛЯХБУД» виникли вже після наявної заборгованості відповідача по договору поставки №220420 від 22.04.2020 року, а тому такі правовідносини не відносяться до правовідносин, які виникли у справі №910/18363/21.

Судом першої інстанції оцінено наведені доводи заявника, а також прийнято до уваги і подані позивачем заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення суду.

На думку колегії суддів вказані обставини не свідчать про тяжкий фінансовий стан підприємства та відсутність реальної можливості погасити усю суму заборгованості, оскільки матеріали справи не містять балансів фінансової звітності підприємства, виписок з всіх наявних у відповідача банківських рахунків.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до відомостей розміщених на веб-сайті «Опендатабот» дохід ТОВ «ЦЕНТРДОРРЕСУРС» вартість активів підприємства складає 147 330 100 грн.

З урахуванням наведених відповідачем в заяві про відстрочення виконання рішення суду обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що перелічені боржником обставини не є виключними і такими, що унеможливлюють виконання рішення суду.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України" (заява №6962/02) на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права на підставі встановлених ним фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, та за наявними в матеріалах справи документів (ст. 269 Господарського процесуального кодексу України), колегія суддів дійшла висновку про її необґрунтованість, а звідси - про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не спростовують викладених в ухвалі обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 року у справі № 910/18363/21 обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування чи змін не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрдорресурс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 року у справі № 910/18363/21 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 року у справі № 910/18363/21 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/18363/21.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.01.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді М.Г. Чорногуз

А.О. Мальченко