СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Харків Справа № 917/393/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Фоміна В.О.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава, вх. № 1220 П/2 на рішення Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022, ухвалене суддею Киричуком О.А. у приміщенні Господарського суду Полтавської області 22.09.2022 о 12 год.12 хв. (повне рішення складено 11.10.2022) у справі №917/393/21

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Тодорюк Тетяни Миколаївни, м. Горішні Плавні Полтавської області,

до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава, в особі Комсомольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Горішні Плавні Полтавської області,

про визнання недійсним протоколу

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року фізична особа-підприємець Тодорюк Тетяна Миколаївна звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання недійсним протоколу №00002775 засідання комісії Комсомольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" від 05.01.2021.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 22.06.2021 у справі № 917/393/21, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2021, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення судів аргументовано тим, що факт порушення споживачем ПРРЕЕ доведений належними доказами, які позивачем не спростовані, тому підстав для визнання недійсним протоколу № 00002775 засідання комісії Комсомольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" від 05.01.2021 по розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ, донарахування Фізичній особі-підприємцю Тодорюк Т.М. в порядку п 8.4.10 ПРРЕЕ за період з 08.05.2019 по 07.05.2,08 грн необлікованої активної електричної енергії та 24478,20 грн реактивної електричної енергії відсутні. Представник споживача Волжан М.М., яка мала повноваження на підписання акта про порушення, пояснень та зауважень до цього акта не вносила, погодилася з його змістом та підписала без зауважень.

Постановою Верховного Суду від 21.12.2021 рішення Господарського суду Полтавської області від 22.06.2021 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 у справі № 917/393/21 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області.

Верховний Суд зазначив, що, як вбачається з матеріалів справи, представниками АТ "Полтаваобленерго" сумарна максимальна потужність струмоприймачів споживача обчислювалася за договірною потужністю, відповідно до 8.4.10 Правил ПРРЕЕ. Однак для застосування способу визначення потужності, передбаченого підпунктом 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, а саме договірного її розміру, необхідним є дослідження та встановлення не лише ненадання паспортних даних усіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення, але й обставин, які виключають можливість застосування способу визначення потужності, визначеного у підпункті 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ; потужність, відповідно до підпункту 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, визначається на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки при підключенні всіх наявних на час складення акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність; саме неможливість визначення показів унаслідок недопуску представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів або відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність надає змогу для застосування способу, визначеного у підпункті 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ; суди попередніх інстанцій не надали повної та всебічної оцінки як доводам позивача щодо помилковості встановлення відповідачем способу визначення потужності, так і доказів, зокрема акта про порушення, в частині незастосування способу, визначеного у підпункті 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, тобто важливим є дослідити, чи було та яким чином встановлено відповідачем факт неможливості визначення показів унаслідок недопуску представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів або відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність, внаслідок чого він обраховував відповідну потужність з огляду на встановлений у договорі показник. Також Верховний Суд зазначив, що, як вбачається з матеріалів справи, позивачем після подання апеляційної скарги було направлено до суду клопотання від 04.08.2021 про долучення листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.07.2021, однак вказане клопотання фактично судом не розглянуто, як і спростовано чи враховано під час ухвалення зазначений лист від 21.07.2021. Колегія суддів Верховного Суду зауважила, що вказане клопотання підлягає розгляду під час нового розгляду справи.

За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022 позов задоволено повністю. Визнано недійсним протокол №00002775 засідання комісії Комсомольської філії АТ "Полтаваобленерго" від 05.01.2021 по розгляду Акта про порушення споживачем ПРРЕЕ. Стягнуто з АТ "Полтаваобленерго" в особі Комсомольської філії АТ "Полтаваобленерго" на користь Фізичної особи-підприємця Тодорюк Тетяни Миколаївни витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2270,00 грн, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3405,00 грн та витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 4540,00 грн.

В обґрунтування рішення місцевий господарський суд зазначив наступне: в підтвердження неможливості застосування способу визначення потужності, визначеного у підпункті 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, відповідач послався на заяви свідків, які при первісному розгляді справи надані не були; додані відповідачем заяви свідків подані з порушенням строку, визначеного для подання доказів, при цьому, клопотання про відновлення строку для подання таких доказів відповідачем не надано, також за приписами ч. 2 ст. 87 ГПК України на підставі показів свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах; в акті про порушення факт неможливості визначення показів унаслідок недопуску представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів або відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність, відповідач не зафіксував; ні акт про порушення, ні протокол не містять зафіксованого факту недопуску Відповідача на територію Споживача, або в окремі приміщення, акт про недопуск суду не надано; в матеріалах справи відсутні докази того, що Воложан М.М, як представник позивача, перешкоджав представникам електропостачальника, оператора системи розподілу (передачі) щодо виконання своїх функцій, зокрема, які б свідчили про неможливість застосування способу визначення потужності, передбаченого абз. 2) пп. 8.4.10. ПРРЕЕ; представники Відповідача були забезпечені доступом до всіх приміщень Споживача, а отже були забезпечені усі необхідні умови для реалізації підпункту 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ; як вбачається з матеріалів справи, питання визначення потужності, виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складення акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність, на час складення акта про порушення перед представником споживача електричної енергії не порушувалося, що спростовує твердження відповідача про те, що Споживачем відмовлено від вимірювання відповідачем струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність, не дотримано порядок, визначений абз.2 пп.8.4.10. ПРРЕЕ, не забезпечено підключення всіх струмоприймачів на максимальну потужність, не повідомлено представників Оператора систем розподілу про вчинення зазначених дій. Суд першої інстанції вказав, що за результатами аналізу наявних матеріалів справи встановлені фактичні обставини не надають суду можливості дійти беззаперечних стверджувальних висновків про те, що відповідачем підтверджено факт неможливості визначення показів унаслідок недопуску представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів або відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність, внаслідок чого він обраховував відповідну потужність з огляду на встановлений у договорі показник; відсутність підтвердженого факту неможливості визначення показів унаслідок недопуску представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів або відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність, безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення про стягнення з ФОП Тодорюк Т. М. за період з 08.05.2019 по 07.05.2,08 грн необлікованої активної електричної енергії та 24478,20 грн реактивної електричної енергії та вказує на безпідставність здійсненого обрахунку відповідної потужності з огляду на встановлений у договорі показник, тому господарський суд дійшов висновку, що донарахування позивачу 1034064,08 грн необлікованої активної електричної енергії та 24478,20 грн реактивної електричної енергії здійснене не у відповідності до наведених вимог Правил та діючих правових норм, тому спірне рішення, яке прийняте з порушенням наведених правових норм, є недійсним і не породжує для позивача обов`язку зі сплати нарахованої за ним суми; інші доводи позивача про неправомірність складання акту перевірки та розрахунку плати не підлягають аналізу, оскільки не впливають на зроблені судом висновки, у свою чергу, заперечення відповідача не спростовують зроблених судом висновків.

Не погодившись із вказаним рішенням, АТ "Полтаваобленерго" надіслало до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить: рішення Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022 у справі № 917/393/21 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити; відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2270,00 грн, витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3405,00 грн та витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 4540,00 грн; стягнути з позивача на користь відповідача витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3405,00 грн.

У скарзі заявник наводить наступні доводи: обставини, якими Позивач обґрунтовує вимоги щодо здійснення представниками АТ "Полтаваобленерго" розрахунку необлікованої електроенергії за струмом навантаження не є підставою позову, не викладені позивачем у позовній заяві, не входять до предмета доказування, не підлягають під час розгляду справи встановленню судом, заперечення Відповідача щодо встановлення судом цієї обставини у справі не були прийняті до уваги; представники Відповідача були допущені на об`єкт Споживача, однак самі по собі обставини допуску представники Відповідача на об`єкт Споживача для проведення перевірки ще не свідчать про надання споживачем допуску до всіх приміщень, всіх струмоприймачів для вимірювання струму; відповідно до положень пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у цій справі (п.5.6 постанови цього суду від 21.12.2021) наявність факту допуску представників ОСР на об`єкт Споживача ніяким чином не виключає застосування договірної потужності для обрахунку способу, визначеного у підпункті 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, саме на підставі відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність; відмова споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність у розумінні підпункту 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ означає буквально не відмову представникам ОСР у здійснені цього виміру, створення Споживачем перешкод для цього виміру струму навантаження, про ненадання споживачем допуску до всіх приміщень, всіх струмоприймачів для цього вимірювання, але у контексті підпункту 2 цього ж пункту - не підключення Споживачем всіх наявних на час складення акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність; в Акті про порушення (який є документом установленої форми), зазначено про ненадання Споживачем паспортних даних на всі струмоприймачі (п.5 Акта), вказана обставина підтверджує те, що оскільки Позивачеві було невідомо про всі струмоприймачі, які маються у ресторані, яка у них максимальна потужність, то вони Споживачем і не підключалися на максимальну потужність; при підключенні всіх струмоприймачів на максимальну потужність значення виміру струму буде у сім разів більше, чим той струм (53А), який виміряно Відповідачем; також апелянт зазначає, що факт не підключення всіх струмоприймачів на максимальну потужність підтверджується заявами свідків, поясненнями працівника поліції, що, на його думку є належними і допустимими доказами у справі. Також апелянт вказує на те, що оскільки, як стверджувала ФОП Тодорюк Т.М. в ході розгляду справи, ОСОБА_1 не була її працівником на час складання Акта про порушення (на підтвердження чого Позивачем було надано до матеріалів справи довідку, що ОСОБА_1 не працювала та не працює на цей час у ФОП Тодорюк Т.М.), то ОСОБА_1 ніяк не могла підключити всі струмоприймачі на максимальну потужність; АТ "Полтаваобленерго" наполягає на тому, що його представники повідомили Волжан М.М. про необхідність підключення всіх струмоприймачів, які знаходяться на об`єкті Споживача, на час складання акта про порушення на максимальну потужність, але ОСОБА_1 не надала доступ до всіх приміщень, в яких знаходяться всі струмоприймачі Споживача на час складання акта про порушення, не підключила їх на максимальну потужність та не повідомила про вказане підключення представників АТ "Полтаваобленерго"; Позивачем відповідно до обставин справи, взагалі не надано доводів, на підставі яких можливо встановити факт підключення всіх струмоприймачів на максимальну потужність, а саме: хто саме, як чином були відкриті приміщення, в яких знаходилися струмоприймачі, надав доступ до них, здійснив підключення до всіх струмоприймачів на максимальну потужність, та якими доказами це ним підтверджено. Позивачем відповідно до обставин справи, не надано доводів, на підставі яких можливо встановити факт підключення всіх струмоприймачів на максимальну потужність, а саме, як можливо взагалі підключити на максимальну потужність електричну плиту потужністю, 12.0 кВт, прилад термічної обробки потужністю 3.6 кВт, струмоприймачі, зазначені у Додатку 12 Перелік електронагрівального обладнання, яке використовується для приготування їжі, до Договору про постачання електричної енергії від 09.08.2013 № 919, якщо під час складання акта про порушення, і це підтверджується доказами у цій справі, працював ресторан, готувалася на кухні їжа. Апелянт також зазначає, що дефекти акту не спростовують факту порушення ПРРЕЕ, що знайшло своє відображення у зазначеному акті; для донарахування споживачу суми недоврахованої електроенергії визначальним є саме факт порушення Правил, який може доводитися у тому числі, сукупністю доказів, експертизою, проколом засідання комісії тощо, але не виключно, актом. За твердженням апелянта, факт не підключення всіх струмоприймачів АТ "Полтаваобленерго" вважається доведеним та встановленим, оскільки при його доказуванні було задоволено стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/393/21, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на рішення Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022 у справі №917/393/21, до надходження матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду.

23.11.2022 до Східного апеляційного господарського суду надійшов лист, у якому Господарський суд Полтавської області, посилаючись на відсутність поштових марок, зазначає, що він позбавлений можливості виконати вимоги ухвали Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 щодо надіслання матеріалів справи №917/393/21 та повідомляє, що після усунення обставин, які зумовили припинення надсилання судом поштової кореспонденції у паперовому вигляді, матеріали справи будуть невідкладно надіслані до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою від 06.12.2022 Східний апеляційний господарський суд повторно витребував у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/393/21.

14.12.2022 матеріали справи надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Полтаваобленерго". Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться "24" січня 2023 р. о 12:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104. Встановлено учасникам справи строк до 19.01.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання заяв, клопотань тощо.

17.01.2023 представник АТ "Полтаваобленерго" адвокат Ковтун Ю.І. подав заяву, в якій просить провести судове засідання у справі № 917/393/21, призначене на 24 січня 2023 року о 12:30 год., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою від 18.01.2023 вказану заяву було задоволено.

19.01.2023 представник ФОП Тодорюк Т.М. адвокат Бідюк Я.В. подала клопотання про участь у судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою від 20.01.2023 вказану заяву було задоволено.

19.01.2023 (тобто в межах встановленого судом строку) позивач також надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. В обґрунтування відзиву наведено наступні аргументи: ФОП Тодорюк Т.М. в суді першої інстанції надавала аргументовані заперечення, зазначивши у відповіді на відзив від 05.05.2021, що Відповідачем було неправомірно взято для розрахунку дозволену потужність споживання відповідно до умов договору №919 від 09.08.2013, а отже безпідставно застосовано підпункт 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, тобто Позивачка у всіх процесуальних заявах: позовній заяві, відповіді на відзив зазначала про не погодження з розрахунком обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, окрім того, на необхідність дослідження вказаного питання вказав Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 в даній справі; в матеріалах справи відсутні докази того, що представники відповідача як уповноважені особи, що мають забезпечувати належну процедуру проведення технічної перевірки, зверталися до позивача або до особи, яка представилася Волжан М.М., з проханням підключити всі наявні на час складання акта про порушення ПРРЕЕ струмоприймачі на максимальну потужність, а споживач спеціально відмовився або не вчинив належних дій; відмова в доступі до об`єкта споживача - дії та/або бездіяльність споживача (власника або користувача об`єкта споживача) та/або власника, користувача земельної ділянки, на якій розташований/розміщений об`єкт споживача, внаслідок яких створюються перешкоди представникам електропостачальника, оператора системи розподілу (передачі) щодо виконання своїх функцій, передбачених цими Правилами, що засвідчується відповідним актом про недопуск (п.1.1.2. ПРРЕЕ), однак в акті про порушення не зафіксовано, що споживач не надав можливості скласти перелік струмоприймачів та перевірити інформацію щодо їх потужності, не надав технічної можливості виміряти струм навантаження при підключенні всього наявного електрообладнання; Відповідачем не надано належних доказів, що Позивачем не було підключено всіх наявних на час складання акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність; зазначення величини струму навантаження - 53А, який був отриманий під час цього виміру струму на час складання Акта про порушення ПРРЕЕ не підтверджує, що цей вимір здійснено без підключення всіх наявних на час складання акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність, оскільки Відповідач не зазначав про це у акті, отже, Відповідачем не доведено підстав застосування способу визначення потужності, передбаченого підпунктом 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, неправомірність такого застосування підтверджується самим актом про порушення від 07.05.2020, відповідно, рішення комісії з розгляду акту прийнято на підставі невірних вхідних даних, що, на думку ФОП Тодорюк Т.М., є безумовною підставою для визнання недійсним рішення про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача також повідомляє про намір подати докази в порядку ч.8 ст.129 ГПК України щодо оплати витрат на професійну правничу допомогу до суду та сторонам протягом 5 днів після ухвалення рішення суду по суті справи.

23.01.2023 відповідач надав письмові пояснення, в яких зазначає наступне: у самому Акті про порушення від 07.05.2020 вказані всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача; заяви свідків спростовують висновки суду про відсутність в цьому Акті параметрів, які у їх сукупності підтверджують однозначно, що це значення сили струму є мінімальним, та те, що при цьому виміру струму Позивач не підключав всі струмоприймачі на максимальну потужність, та підтверджують, що в Акті про порушення зазначені всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, а саме за договірною потужністю; Позивачем не підтверджено обставини щодо наявності факту підключення струмоприймачів на максимальну потужність; для реалізації підпункту 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ відповідно до вимог цієї норми саме ФОП Тодорюк повинна була, як це вимагається чинним законодавством, підключити всі струмоприймачі на максимальну потужність, однак ні Волжан М.М., ні будь-хто інший не підключив усі струмоприймачі на максимальну потужність, як це було потрібно представникам Відповідача для виміру струму; у представників ОСР, яким є АТ ПОЕ, відсутні повноваження щодо безпечної експлуатації електроустановок ФОП Тодорюк, у тому числі і щодо підключення всіх струмоприймачів на максимальну потужність, тому висновок суду, викладений у рішенні, що якщо представники відповідача були забезпечені доступом до всіх приміщень споживача, то були забезпечені усі необхідні умови для реалізації підпункту 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ - є необґрунтованим, таким, що не відповідає обставинам справи, та є підставою для скасування рішення.

У судовому засіданні 24.01.2023 представники обох сторін (у режимі відеоконференції) підтримали викладену ними письмово правову позицію.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

29.12.2018 ФОП Тодорюк Т. М. підписано заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з 01.01.2019, що є приєднанням до публічного договору.

07.05.2020 фахівцями служби енергоаудиту Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" здійснено перевірку дотримання Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) на належному позивачу об`єкті Бар "12 стільців" за адресою: проспект Героїв Дніпра, 75 в м. Горішні Плавні та виявлено пристрій випромінювання електромагнітних полів, підключений до мережі 220 В.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, фахівців АТ "Полтаваобленерго" було допущено на вищевказаний об`єкт споживача, представники позивача не перешкоджали здійсненню перевірки.

Відповідно до акта про порушення ПРРЕЕ від 07.05.2021 №0000277 (т.1, а.с.42) зміст правопорушення полягає у тому, що дії споживача призвели до зміни показів лічильника засобів вимірювальної техніки та недообліку електричної енергії. Встановлено використання пристрою випромінювання електромагнітних полів, внаслідок чого спожита електроенергія не враховувалася (обставини щодо здійснення високочастотного впливу на лічильник електричної енергії, а саме, повного блокування обліку електроенергії на протязі всього періоду впливу було в подальшому підтверджено висновком експерта Незалежного інституту судових експертиз від 03.11.2020 № 9586).

У пункті 4 акта зазначено заміри сили струму навантаження електроустановки - 53 А.

У п.5 акта вказано, що паспортні дані всіх струмоприймачів не надані споживачем, відповідно до п.8 об`єкти (струмоприймачі) від електроживлення не відключались.

Факт ознайомлення споживача із актом про порушення засвідчено підписом Волжан М.М., яка відповідно до наказів ФОП Тодорюк Т. М. від 25.10.2012 № 3, від 07.08.2013 № 1 та від 03.01.2019 № 2, а також інших наявних у матеріалах справи доказів, є відповідальною особою за електрогосподарство у ФОП Тодорюк Т.М. з правом ведення оперативних переговорів з АТ "Полтаваобленерго".

05.01.2021 акт про порушення споживачем ПРРЕЕ розглянуто на засіданні комісії Комсомольської філії АТ "Полтаваобленерго" та ухвалено рішення, оформлене протоколом №00002775 від 05.01.2021 (т.1, а.с.63) про стягнення з ФОП Тодорюк Т.М. за період з 08.05.2019 по 07.05.2,08 грн вартості необлікованої активної електричної енергії та 24478,20 грн вартості реактивної електричної енергії.

Як вбачається із вказаного протоколу, розрахунок вказаних сум було здійснено виходячи з договірної потужності приладів споживача, із посиланням на п.8.4.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312.

Вважаючи свої права порушеними, ФОП Тодорюк Т.М. у березні 2021 року звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання недійсним протоколу №00002775 засідання комісії Комсомольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" від 05.01.2021.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 22.06.2021 у справі № 917/393/21, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2021, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 21.12.2021 рішення Господарського суду Полтавської області від 22.06.2021 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 у справі № 917/393/21 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області.

За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022 позов задоволено повністю з наведених вище підстав.

Надаючи оцінку висновкам місцевого господарського суду згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду у відповідності до вищенаведених приписів ст.269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову в даній справі є вимога про визнання недійсним протоколу засідання комісії Комсомольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", відповідно до якого було визначено суми вартості електроенергії, що підлягають стягненню зі споживача (позивача в даній справі) за скоєння ним правопорушення на ринку електричної енергії.

Частиною 3 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що у разі скоєння правопорушення на ринку електричної енергії до відповідних учасників ринку можуть застосовуватися санкції у виді: 1) попередження про необхідність усунення порушень; 2) штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - ПРРЕЕ) врегульовано взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Згідно з підпунктом 3 пункту 1.1.2 ПРРЕЕ акт про порушення - це документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.

Згідно з пунктом 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Акт про порушення складається представниками оператора системи, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення. Споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення. В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення.

Відповідно до пункту 8.4.10 ПРРЕЕ у разі виявлення у непобутового споживача порушень, зазначених у пп. 1-5 п. 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії протягом робочого часу (Wдоб, кВт·год) розраховується за формулою Wдоб = Р х tдоб х Кв, де P - потужність (кВт); tдоб - тривалість роботи обладнання протягом доби, що визначається на підставі договору з оператором системи (год); Kв - коефіцієнт використання струмоприймачів (приймається рівним 0,6).

Пункт 8.4.10 ПРРЕЕ визначає три можливі способи визначення потужності:

1) сумарна максимальна потужність наявних у споживача на час складення акта про порушення струмоприймачів відповідно до їх паспортних даних (за умови, якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку, зазначену в договорі з оператором системи);

2) потужність, обчислена виходячи зі струму навантаження електроустановки споживача при підключенні всіх наявних на час складення акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність, визначеного на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології (за умови відсутності паспортних даних усіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення, та якщо визначена таким чином потужність не перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку, зазначену в договорі з оператором системи);

3) дозволена потужність для цієї точки комерційного обліку, зазначена в договорі з оператором системи (за умови, якщо потужність, визначена відповідно до положень підпунктів 1 або 2 цього пункту, перевищує дозволену потужність для цієї точки комерційного обліку, ненадання споживачем інформації щодо паспортних даних струмоприймачів, недопуску представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність).

Як уже зазначалося, відповідач при визначенні обсягу споживання позивачем електричної енергії за вищенаведеною формулою застосував підпункт 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, а саме договірний розмір потужності.

В ході апеляційного провадження АТ "Полтаваобленерго" наполягало на правомірності такого розрахунку, стверджуючи, що питання способу визначення потужності не входять до предмета доказування, не підлягають під час розгляду справи встановленню судом, оскільки у позовній заяві ФОП Тодорюк Т.М. не посилалася на відповідні обставини.

Разом з тим, направляючи дану справу №917/393/21 на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 зазначив, що для застосування способу визначення потужності, передбаченого підпунктом 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, а саме договірного її розміру, необхідним є дослідження та встановлення не лише ненадання паспортних даних паспортних даних усіх струмоприймачів, наявних у споживача на час складення акта про порушення, але й обставин, які виключають можливість застосування способу визначення потужності, визначеного у підпункті 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ; потужність, відповідно до підпункту 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, визначається на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки при підключенні всіх наявних на час складення акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність; саме неможливість визначення показів унаслідок недопуску представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів або відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність надає змогу для застосування способу, визначеного у підпункті 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ; суди попередніх інстанцій не надали повної та всебічної оцінки як доводам позивача щодо помилковості встановлення відповідачем способу визначення потужності, так і доказів, зокрема акта про порушення, в частині незастосування способу, визначеного у підпункті 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, тобто важливим є дослідити, чи було та яким чином встановлено відповідачем факт неможливості визначення показів унаслідок недопуску представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів або відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність, внаслідок чого він обраховував відповідну потужність з огляду на встановлений у договорі показник.

Відповідно до ч.1 ст.316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Окрім того, як вбачається з відповіді на відзив, наданої позивачем до суду першої інстанції (т.1, а.с.183), позивач в ході першого розгляду справи в господарському суді посилався на недоведеність підстав для застосування відповідачем підпункту 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ.

Тому колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд обґрунтовано вказав в оскаржуваному рішенні, що питання наявності підстав застосування відповідачем підпункту 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ входять до предмета доказування в даній справі.

Відповідач в суді першої та апеляційної інстанції в обґрунтування правомірності визначення потужності виходячи з її договірного розміру посилався на те, що в Акті про порушення (який є документом установленої форми), зазначено про ненадання споживачем паспортних даних на всі струмоприймачі (п.5 Акта).

Як було встановлено вище та підтверджується матеріалами справи, у п.5 акта про порушення (однозначно і без можливості подвійного тлумачення, у відповідності до вищенаведених приписів пункту 8.2.5 ПРРЕЕ) дійсно зафіксовано таку обставину що виключає можливість застосування підпункту 1 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ.

Щодо обставин, які виключають можливість застосування способу визначення потужності, визначеного у підпункті 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ за твердженням апелянта, представники повідомили Волжан М.М. (особу, відповідальну за електрогосподарство у ФОП Тодорюк Т. М.) про необхідність підключення всіх струмоприймачів, які знаходяться на об`єкті споживача, на час складання акта про порушення на максимальну потужність, але Волжан М.М. не надала доступ до всіх приміщень, в яких знаходяться всі струмоприймачі споживача на час складання акта про порушення, не підключила їх на максимальну потужність та не повідомила про вказане підключення представників АТ "Полтаваобленерго".

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ні в акті про порушення, ні в жодному іншому документі відповідних обставин не зафіксовано так, як це було зроблено відповідачем у вищенаведеному п.5 акта стосовно ненадання споживачем паспортних даних на всі струмоприймачі, чим безсумнівно підтверджено неможливість застосування підпункту 1 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ.

Не спростовуючи факту відсутності в акті відповідного запису, АТ "Полтаваобленерго" в апеляційній скарзі в обґрунтування своєї позиції у справі звертається до власного тлумачення вимог ПРРЕЕ.

А саме, АТ "Полтаваобленерго" стверджує, що самі по собі обставини допуску представники Відповідача на об`єкт Споживача для проведення перевірки ще не свідчать про надання споживачем допуску до всіх приміщень, всіх струмоприймачів для вимірювання струму; відповідно до положень пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, відмова споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність у розумінні підпункту 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ означає буквально не відмову представникам ОСР у здійснені цього виміру, створення споживачем перешкод для цього виміру струму навантаження, про ненадання споживачем допуску до всіх приміщень, всіх струмоприймачів для цього вимірювання, але у контексті підпункту 2 цього ж пункту - не підключення Споживачем всіх наявних на час складення акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність.

На думку відповідача, для виключення можливості застосування способу визначення потужності, визначеного у підпункті 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ, необхідно довести лише ту обставину, що на час складення акта про порушення всі наявні струмоприймачі фактично не були підключені на максимальну потужність.

З метою доведення відповідних обставин апелянт стверджує, що позивачеві й самому було невідомо про всі струмоприймачі, які наявні у ресторані, та про максимальну потужність цих струмоприймачів, посилається на ненадання споживачем паспортних даних на всі струмоприймачі, вказує, що при підключенні всіх струмоприймачів на максимальну потужність значення виміру струму буде у сім разів більше, чим той струм (53А), який виміряно відповідачем, зазначає, що позивачем відповідно до обставин справи, не надано доводів, на підставі яких можливо встановити факт підключення всіх струмоприймачів на максимальну потужність, а саме, як можливо взагалі підключити на максимальну потужність електричну плиту потужністю, 12.0 кВт, прилад термічної обробки потужністю 3.6 кВт, струмоприймачі, зазначені у Додатку 12 Перелік електронагрівального обладнання, яке використовується для приготування їжі, до Договору про постачання електричної енергії від 09.08.2013 № 919, якщо під час складання акта про порушення, і це підтверджується доказами у цій справі, працював ресторан, готувалася на кухні їжа; факт не підключення всіх струмоприймачів на максимальну потужність підтверджується заявами свідків, поясненнями працівника поліції. Також відповідач посилався на те, що позивач в ході розгляду справи заперечував ті обставини, що Волжан М.М. була працівником ФОП Тодорюк Т.М. (хоча Волжан М.М. на час складення акту про порушення була відповідальною особою за електрогосподарство у ФОП Тодорюк Т.М. з правом ведення оперативних переговорів з АТ "Полтаваобленерго" про відповідну обставину, встановлену судами під час першого розгляду справи, зазначив також Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 у даній справі). За твердженням апелянта, факт не підключення всіх струмоприймачів АТ "Полтаваобленерго" вважається доведеним та встановленим, оскільки при його доказуванні було задоволено стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Тобто всі аргументи та докази відповідача стосуються саме факту непідключення всіх струмоприймачів на максимальну потужність.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи дійсно не містять доказів, які б дозволяли беззаперечно встановити, що на час складення акта про порушення всі наявні струмоприймачі були підключені на максимальну потужність.

Водночас суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апелянта про те, що відмова споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність у розумінні підпункту 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ означає буквально не відмову представникам ОСР у здійснені цього виміру, створення споживачем перешкод для цього виміру струму навантаження, про ненадання споживачем допуску до всіх приміщень, всіх струмоприймачів для цього вимірювання, але у контексті підпункту 2 цього ж пункту - не підключення Споживачем всіх наявних на час складення акта про порушення струмоприймачів на максимальну потужність.

На думку колегії суддів, вищенаведене є довільним тлумаченням змісту підпунктів 2 та 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ. Апелянтом не мотивовано, яким чином контекст підпункту 2 впливає на зміст підпункту 3, яким беззастережно встановлено, що необхідною умовою для його застосування є саме недопуск представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів та відмова споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність.

У відповідності до вимог пункту 1.1.2. ПРРЕЕ відмова в доступі до об`єкта споживача - дії та/або бездіяльність споживача (власника або користувача об`єкта споживача) та/або власника, користувача земельної ділянки, на якій розташований/розміщений об`єкт споживача, внаслідок яких створюються перешкоди представникам електропостачальника, оператора системи розподілу (передачі) щодо виконання своїх функцій, передбачених цими Правилами, що засвідчується відповідним актом про недопуск.

Тобто чинний нормативний акт, яким врегульовано спірні правовідносини містить конкретне визначення терміну "відмова" що не дає можливості для застосування будь-яких контекстних тлумачень.

Отже, колегія суддів зазначає, що в даному випадку підлягає доведенню не сам по собі факт непідключення всіх струмоприймачів на максимальну потужність, а виключно в сукупності з тими обставинами, що таке непідключення мало місце саме через перешкоди, які створювалися споживачем.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У постанові від 02.11.2022 у справі № 908/2797/21 Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції про відмову в позові про визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії ПАТ "Запоріжжяобленерго", зазначивши, що твердження скаржника про безпідставне нарахування відповідачем санкцій на підставі максимального розміру дозволеної потужності для відповідної точки комерційного обліку, яка встановлена у договорі про постачання електроенергії, відхиляються колегією суддів, адже як зафіксовано в акті про порушення, споживач не надав можливості скласти перелік встановлених струмоприймачів та перевірити інформацію щодо їх потужності, не надав технічної можливості виміряти струм навантаження при підключенні всього наявного електрообладнання.

У даній справі №917/393/21 акт про порушення від 07.05.2021 №0000277 таких відомостей не містить, натомість у ньому вказано, що об`єкти (струмоприймачі) від електроживлення не відключались і що представниками оператора системи розподілу здійснювалися заміри сили струму навантаження електроустановки. Акту про недопуск, яким було б засвідчено відмову в доступі до об`єкта споживача (або до окремих приміщень, в яких знаходяться струмоприймачі) в порядку вищенаведених приписів пункту 1.1.2. ПРРЕЕ відповідачем також не було складено.

У постанові від 21.12.2021 у даній справі №917/393/21 Верховний Суд зазначив, що, як вбачається з матеріалів справи, позивачем після подання апеляційної скарги було направлено до суду клопотання від 04.08.2021 про долучення листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.07.2021, однак вказане клопотання фактично судом не розглянуто, як і спростовано чи враховано під час ухвалення зазначений лист від 21.07.2021; колегія суддів Верховного Суду зауважила, що вказане клопотання підлягає розгляду під час нового розгляду справи.

На виконання вищенаведених вказівок суду касаційної інстанції колегія суддів зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, під час її першого розгляду позивач подав до суду апеляційної інстанції лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.07.2021 (т.2, а.с.36), в якому зазначається, що в акті про порушення не зафіксовано факт недопуску споживачем представників оператора системи розподілу на територію споживача для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів, відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність, при цьому у пункті 4 акта зазначено заміри сили струму навантаження електроустановки 53 А, потужність, визначена з урахуванням вказаної сили струму буде меншою за договірну потужність 75 кВт, отже, визначення обсягу та вартості необлікованої електроенергії на підставі акта з урахуванням договірної потужності 30 кВт не відповідає вимогам пункту 8.4.10 глави 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ, розрахунок обсягу та вартості необлікованої електроенергії на підставі акта оператор системи розподілу мав здійснити з урахуванням потужності, визначеної на підставі здійснених замірів сили струму навантаження електроустановки (53 А); у вказаному листі також додатково повідомляється, що ПРРЕЕ не передбачено здійснення на підставі акта про порушення нарахування обсягу та вартості необлікованої реактивної електричної енергії відповідні роз`яснення викладено у листі НКРЕКП від 26.01.2021 №839/20.1/7-21.

Вказаний лист, датований 21.07.2021, який є відповіддю на звернення позивача від 22.06.2021, подано позивачем до суду апеляційної інстанції при першому розгляді справи. Отже, на час ухвалення рішення від 22.06.2021 у справі № 917/393/21 (залишеного без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2021) цього доказу не існувало. При цьому позивачем у клопотанні від 04.08.2021 не наведено посилань на об`єктивні обставини, що заважали б звернутися до НКРЕКП за відповідними роз`ясненнями раніше.

За таких обставин, на думку колегії суддів, врахування цього доказу при новому розгляді справи суперечило б вимогам ч.1, 3 ст.269 ГПК України, а також правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 01.07.2021 у справі №46/603, в якій суд касаційної інстанції не погодився із врахуванням судом апеляційної інстанції у другому новому розгляді цієї справи нових доказів, неможливість своєчасного подання яких заявником не було обґрунтовано.

Водночас колегія суддів вважає, що і без прийняття до уваги вищевказаного роз`яснення НКРЕКП, із матеріалів справи та норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, вбачається необґрунтованість застосування відповідачем способу визначення потужності, визначеного у підпункті 2 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ (про що було зазначено вище).

Апелянт у скарзі зазначає, що дефекти акту не спростовують факту порушення ПРРЕЕ, що знайшло своє відображення у зазначеному акті; для донарахування споживачу суми недоврахованої електроенергії визначальним є саме факт порушення Правил, який може доводитися у тому числі, сукупністю доказів, експертизою, проколом засідання комісії тощо, але не виключно, актом.

Колегія суддів погоджується з тим, що факт порушення споживачем ПРРЕЕ дійсно мав місце, відповідне встановлено судами в ході першого та нового розгляду справи.

Але водночас, матеріалами справи підтверджується, що відповідач при фіксації цього порушення в акті про порушення ПРРЕЕ від 07.05.2021 №0000277 та при донарахуванні споживачу суми недоврахованої електроенергії не дотримався вимог ПРРЕЕ, а саме, пункту 1.1.2. ПРРЕЕ, підпунктів 2 та 3 пункту 8.4.10 ПРРЕЕ (про що також було вказано вище).

При цьому, як вбачається з рішення комісії Комсомольської філії АТ "Полтаваобленерго", оформленого протоколом №00002775 від 05.01.2021, про стягнення з ФОП Тодорюк Т.М. за період з 08.05.2019 по 07.05.2,08 грн вартості необлікованої активної електричної енергії та 24478,20 грн вартості реактивної електричної енергії вказане рішення прийнято саме на підставі акту від 07.05.2021 №0000277, складеного з порушенням вищевказаних норм ПРРЕЕ.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відсутність підтвердженого факту неможливості визначення показів унаслідок недопуску представників оператора системи на свою територію для перевірки інформації щодо сумарної максимальної потужності струмоприймачів або відмови споживача від вимірювання струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на повну потужність, безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення про стягнення з ФОП Тодорюк Т. М. за період з 08.05.2019 по 07.05.2,08 грн необлікованої активної електричної енергії та 24478,20 грн реактивної електричної енергії та вказує на безпідставність здійсненого обрахунку відповідної потужності з огляду на встановлений у договорі показник, відповідно - спірне рішення, яке прийняте з порушенням наведених правових норм, є недійсним, а тому не породжує для позивача обов`язку зі сплати нарахованої за ним суми.

В ході апеляційного провадження заявником скарги не спростовано вищенаведених висновків, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Суд апеляційної інстанції в ході даного провадження надав належну оцінку наявним у справі доказам та доводам сторін, водночас, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

За результатами апеляційного провадження колегією суддів також не було встановлено зазначених у ч.4 ст.269 ГПК України обставин, а саме, наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава, залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Господарського суду Полтавської області від 22.09.2022 у справі №917/393/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.01.2023

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна