ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023м. ДніпроСправа № 904/4288/22

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення)

за позовом Громадської спілки "КОАЛІЦІЯ АУДІОВІЗУАЛЬНИХ І МУЗИЧНИХ ПРАВ", 01021, м.Київ, вул.Шовковична, 10, оф.28,

до Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Раледа", 49000, м.Дніпро, вул.Гладкова, буд.33, кв.37,

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Громадська спілка "КОАЛІЦІЯ АУДІОВІЗУАЛЬНИХ І МУЗИЧНИХ ПРАВ" звернулась з позовною заявою до Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Раледа" про стягнення заборгованості у розмірі 7 737,00грн., з яких: заборгованість за договором про добровільне виконання від 23.11.2020р. в сумі 5 102,00грн., пеня в розмірі 441,04грн., 3 % річних у розмірі 328,67грн., інфляційні втрати в розмірі 1 865,29грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору про добровільне виконання від 23.11.2020р. в частині оплати витрат, які були понесені під час розгляду справи № 904/6120/20.

Ухвалою суду від 23.11.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Через відсутність фінансування суду, надіслання ухвали про відкриття провадження у справу засобами поштового зв`язку не здійснювалося.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 120, ч. 5 ст. 242 ГПК України, на електронну адресу відповідача, ухвала про відкриття провадження у справі направлена в електронній формі, про що свідчить лист Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022р. про направлення ухвали суду від 23.11.2022р. на електронні адреси учасників провадження у справі.

Виходячи зі змісту приписів ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Зважаючи на те, що повідомлення було надіслано на електронну адресу відповідача зареєстровану в системі "Діловодство спеціалізованого суду" 28.11.2022 року, днем його вручення слід вважати 28.11.2022 року, а отже, строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву, сплив.

Відповідач не скористався своїм правом, не направив до суду відзив на позовну заяву.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи

Матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, а тому господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (далі-Позивач) 11.11.2020 року звернувся з позовом до Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Раледа" (далі-Відповідач), в якому просить суд з 10.04.2020 вважати укладеним між Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" і Приватним підприємством "Виробничо-комерційна фірма "Раледа" договір про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об"єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення.

13.11.2020 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрите провадження у справі № 904/6120/20 (суддя Кеся Н.Б.) та призначено підготовче судове засідання.

18.01.2021 позивач на електронну адресу суду направив заяву про закриття провадження у справі № 904/6120/20 у зв`язку з тим, що 23.11.2020 року між Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" та Приватним підприємством "Виробничо-комерційна фірма "Раледа" підписано Договір №12-10/10-20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об"єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення та програми організацій мовлення.

Ухвалою суду від 19.01.2021р. закрито провадження по справі № 904/6120/20, у зв`язку з відсутністю предмета спору. Повернуто Громадській спілці "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2102,00грн., сплачений платіжним дорученням №138 від 26.10.2020, яке наявне в матеріалах справи.

21.11.2022р. Громадська спілка "КОАЛІЦІЯ АУДІОВІЗУАЛЬНИХ І МУЗИЧНИХ ПРАВ" звернулась з позовною заявою до Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Раледа" про стягнення заборгованості у розмірі 7 737,00грн., з яких: заборгованість за договором про добровільне виконання від 23.11.2020р. в частині оплати витрат, які були понесені під час розгляду справи № 904/6120/20 в сумі 5 102,00грн., пеня в розмірі 441,04грн., 3 % річних у розмірі 328,67грн., інфляційні втрати в розмірі 1 865,29грн.

Як вбачається з договору про добровільне виконання від 23.11.2020р., укладеного між позивачем (надалі - спілка) та відповідачем (надалі - провайдер) , цей договір був укладений з метою відшкодування в добровільному порядку відповідачем судових витрат у справі № 904/6120/20.

Відповідно до п.1. договору, спілка звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про укладання договору до Провайдера. Відповідно до ч.3 ст. 20 ЗУ «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» користувачі зобов`язані до початку використання у своїй діяльності об`єктів авторського права і (або) суміжних прав укласти з організацією колективного управління, яка здійснює управління майновими правами у відповідній сфері, договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Згідно п.2 договору, під час судового розгляду Спілка понесла судові витрати. Сторони узгодили, що Провайдер зобов`язується відшкодувати Спілці судові витрати, понесені нею під час розгляду справи № 904/6120/20 в Господарському суді Дніпропетровської області, а саме судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 102 (дванадцять тисяч сто дві) грн. 00 коп. Строк та порядок оплати відшкодування судових витрат встановлюється п. 4 цього Договору.

В пункті 3 договору сторони дійшли згоди, що Провайдер сплачує Спілці за реквізитами, відповідно до постанов НБУ № 162 від 28.12.2018 р. та № 41 від 22.02.2019 р., з 05.08.2019 р. відповідно стандарту IBAM. В зв`язку із цим, при підготовці платіжних документів для розрахунків у

національній валюті, необхідно використовувати наступні банківські реквізити Громадської спілки " Коаліція аудіовізуальних і музичних прав ": ГС «КАМП» ЕДРПОУ 43080257, р/р НОМЕР_1 у Філії "Київсіті" АТ КБ "Приватбанк", МФО 305299.

Згідно п.4 договору зобов`язання щодо сплати судових витрат, визначених в п.2 цього договору буде вважатись виконаним належним чином в разі його виконання провайдером повністю відповідно до вказаного нижче порядку та в строк, що зазначені в таблиці:

- відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч)грн.00 коп. у справі № 904/6120/20, сплачується провайдером одноразово (повністю) - платіж здійснюється з 23.11.2020 по 02.12.2020;

- відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. у справі № 904/6120/20, сплачується провайдером одноразово (повністю) - платіж здійснюється з 23.11.2020 по 02.12.2020.

При сплаті користувач має зазначати наступні призначення платежу: Щодо платежу 1 - «відшкодування витрат на професійну правничу допомогу»; Щодо платежу 2 - «відшкодування витрат зі сплати судового збору».

Відповідно до п.5 договору, ГС «КАМП» заявляє, що з моменту виконання Провайдером п. 2-4 цього Договору та здійснення оплати у повному обсязі згідно з п.2-4 цього Договору, Провайдер добровільно виконав зобов`язання із оплати відшкодування судових витрат у справі № 904/6120/20. Після виконання Провайдером умов цього договору, Спілка зобов`язується відмовитись від позовної заяви у справі № 904/6120/20 в порядку ст.ст. 46,191 та 231 ГПК України.

Згідно п.6 договору, за умов належного та повного виконання Провайдером зобов`язання щодо сплати відшкодування в розмірі, порядку та строк, що визначені п. 2-4 цього Договору, Сторони не матимуть претензій одна до одної щодо виконання зобов`язань за цим договором. В разі прострочення Провайдером оплати в строк, визначений цим договором, Провайдер сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що є дійсною на день прострочення оплати, за кожен день прострочення від суми невиконаного зобов`язання.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. (п.9 договору)

Як свідчить з матеріалів справи, відповідач сплатив за договором про добровільне виконання від 23.11.2020р. заборгованість в розмірі 7 000,00грн., про що свідчать платіжні доручення № 1798 від 04/01.2021р. в сумі 5 000,00грн. (призначення платежу: відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/6120/20. Без ПДВ) та платіжна інструкція № 923 від 24.03.2021р. в сумі 2 000,00грн. (призначення платежу: відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/6120/20. Без ПДВ)

Станом на сьогоднішній день заборгованість за Договором про добровільне виконання від 23.11.2020р. складає 5 102,0грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Щодо стягнення 3% річних в сумі 328,67грн. за період з 03.12.2020р. по 10.11.2022р. та інфляційних втрат в розмірі 1 865,29грн. за період з грудня 2020р. по вересень 2022р., суд зазначає наступне.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних за період з 03.12.2020р. по 10.11.2022р. у розмірі 328,67грн. та інфляційних втрат з грудня 2020 року по вересень 2022 року у розмірі 1 865,29грн. заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо нарахування пені за період з 24.11.2020р. по 24.05.2021р. в сумі 441,04грн., суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п.6 Договору, за умов належного та повного виконання Провайдером зобов`язання щодо сплати відшкодування в розмірі, порядку та строк, що визначені п. 2-4 цього Договору, сторони не матимуть претензій одна до одної щодо виконання зобов`язань за цим договором. В разі прострочення Провайдером оплати в строк, визначений цим договором, Провайдер сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що є дійсною на день прострочення оплати, за кожен день прострочення від суми невиконаного зобов`язання.

Судом здійснено перевірку розрахунку заявлених позивачем вимог про стягнення пені за період з 24.11.2020р. по 24.05.2021р. у розмірі 441,04грн. та встановлено вірність її нарахування.

Отже,суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про добровільне виконання від 23.11.2020р. у розмірі 5 102,00грн., 3 % річних за період з 03.12.2020р. по 10.11.2022р. у розмірі 328,67грн., інфляційні втрати за період з грудня 2020р. по вересень 2022р. у розмірі 1 865,29грн., пеня за період з 24.11.2020р. по 24.05.2021р. в розмірі 441,04грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2 481,00 грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Раледа", 49000, м.Дніпро, вул.Гладкова, буд.33, кв.37, на користь Громадської спілки "КОАЛІЦІЯ АУДІОВІЗУАЛЬНИХ І МУЗИЧНИХ ПРАВ", 01021, м.Київ, вул.Шовковична, 10, оф.28, заборгованість за Договором про добровільне виконання від 23.11.2020р. у розмірі 5 102,00грн., 3 % річних у розмірі 328,67грн., інфляційні втрати у розмірі 1 865,29грн., пеню в розмірі 441,04грн. та судовий збір у розмірі 2 481,00грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 30.01.2023

Суддя С.П. Панна