ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"26" січня 2023 р.м. Одеса № 916/342/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н.В., розглянувши матеріали вх.№358/23

За позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ІНВЕСТ" (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, буд.1/20, код ЄДРПОУ - 40964438)

про визнання припиненими трудових відносин, скасування запису та стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивачка - ОСОБА_1 , звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ІНВЕСТ" про визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІ ІНВЕСТ" з 18.01.2023р.; скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ІНВЕСТ" та стягнення заборгованості з заробітної плати у розмірі 461 536 грн 62 коп., компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 163 771 грн 31 коп., моральної шкоди у розмірі 108 280 грн 65 коп.

Разом з позовом до Господарського суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№2-89/23 від 25.01.2023р.), відповідно до якої позивачка просить накласти арешт на грошові кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ІНВЕСТ" на суму 718 139 грн 11 коп.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 1 ГПК України визначено, що господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, згідно з ч. 1, 3 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.м

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст.20 ГПК України. Так, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 Господарського процесуального кодексу України; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Виходячи з викладених норм, спір підвідомчий господарському суду, якщо склад його учасників відповідає нормам ст. ст. 4, 45 Господарського процесуального кодексу України, а спірне правовідношення носить господарський характер.У постанові Верховного

Суду від 10.04.2019 у справі № 905/2043/18 вказано, що під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Отже, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №914/2191/16, від 23.10.2019 у справі №902/434/19, від 30.10.2019 у справі №922/1359/19.

Суд погоджується з позицією позивачки, щодо того, що позовна вимога щодо визнання припиненими трудових відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІ ІНВЕСТ" підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, адже, в даному випадку припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи на підставі положень Кодексу законів про працю України.

Однак, надавши правову кваліфікацію правовій природі спірних правовідносин, суд встановив, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з заробітної плати у розмірі 461 536 грн 62 коп., компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 163 771 грн 31 коп., моральної шкоди у розмірі 108 280 грн 65 коп., в обґрунтування яких позивачка посилається на положення Закону України "Про оплату праці", Кодексу законів про працю України тощо, підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Отже, судом встановлено, що в даній позовній заяві позивачою об`єднані позовні вимоги, які повинні розглядатися в порядку господарського та цивільного судочинства.

Згідно з ч.4 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 2 ч. 5. ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

На підставі вищенаведеного, враховуючи порушення позивачкою правил об`єднання позовних вимог, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ІНВЕСТ" про визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІ ІНВЕСТ" з 18.01.2023р.; скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІ ІНВЕСТ" та стягнення заборгованості з заробітної плати у розмірі 461 536 грн 62 коп., компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 163 771 грн 31 коп., моральної шкоди у розмірі 108 280 грн 65 коп. та доданих до неї документів на підставі п.2 ч.5 ст.174 ГПК України, що жодним чином не перешкоджає повторному зверненню до суду з окремими позовними заявами.

Враховуючи подачу позовної заяви ОСОБА_1 та заяви про вжиття заходів забезпечення позову до Господарського суду Одеської області через систему "Електронний суд", суд не вбачає можливості фізичного повернення документів ОСОБА_1 .

Керуючись п.п. 2 ч.5 ст.174, 234 Господарського процесуального кодексу, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву (вх.№358/23 від 25.01.2023р.) та заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№2-89/23 від 25.01.2023р.) ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Н.В. Рога