ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23.01.2023м. ДніпроСправа № 904/3521/22
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «О.С.П.АГРО» №310-192-904/3521/22-4 від 27.12.2022 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігун-Транс» м. Сарни
до Товариства з обмеженою відповідальністю «О.С.П.АГРО» м. Кривий Ріг
без участі представників сторін
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем положень договору №6ТР від 13.07.2022 перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На адресу суду засобами електронного зв`язку 28.12.2022 надійшла заява відповідача №310-192-904/3521/22-4 від 27.12.2022 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/3521/22. Вказана заява підписана кваліфікованим електронним підписом представника відповідача.

Відповідач повідомляє, що товариством був укладений договір про надання правової (професійної правничої) допомоги №192/20/22 від 01.11.2022 з Адвокатським бюро ОЛЕКСАНДРА РИСІНА.

Згідно з угодою про розмір гонорару бюро від 01.11.2022, яка є додатком №1 до договору№192/20/22 від 01.11.2022, вартість однієї години надання правової (професійної правничої) допомоги становить 2000грн.

Відповідач зазначає, що відповідно до акту прийому-передачі послуг з правової (професійної правничої) допомоги від 26.12.2022 адвокатським бюро ОЛЕКСАНДРА РИСІНА були надані послуги з професійної правничої допомоги.

Загальна фактична кількість годин надання правової допомоги становила: 8 годин:

- з підготовки та подання відзиву на позовну заяву у справі тривалість 4 години, вартість послуги 9600грн.;

- з підготовки та подання заперечень у справі - тривалість 3 години, вартість послуги 7200грн.;

- з підготовки та подання заяв і клопотань з процесуальних (процедурних) питань у справі - тривалість 1 година, вартість послуги 1000грн.

Також адвокатським бюро понесені витрати під час надання правової допомоги у вигляді витрат з відправлення відзиву та заперечень на адресу позивача та суду в розмірі 236грн..

Відповідно до угоди про розмір гонорару бюро від 01.11.2022 загальна вартість наданих бюро послуг становить 18036грн. (послуги з надання правової допомоги в розмірі 17800грн. та витрати, пов`язані з наданням правової допомоги, в розмірі 236грн.)

До підписання акту від 26.12.2022 платіжним дорученням №2511 від 02.11.2022 товариством було сплачено 20000грн., тому частину попередньої оплати в сумі 1964грн., відповідно до п.3.2.2. договору, бюро зобов`язане повернути до 05.01.2023.

Відповідач вказує, що згідно з актом про нарахування гонорару успіху від 26.12.2022 гонорар успіху в даній справі становить 5000грн. Пунктом 6 угоди про розмір гонорару бюро від 01.11.2022 передбачена сплата товариством на користь адвокатського бюро гонорару успіху в розмірі 5000грн. протягом 10 календарних днів після набрання чинності рішенням (додатковим рішенням) суду про задоволення судом заяви клієнта про стягнення гонорару успіху.

Враховуючи викладене, відповідач просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 23036грн.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відзиві відповідач повідомив суд, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 25000грн. Докази витрат на професійну правничу допомогу надаватимуться в строки, передбачені частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2022 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.АГРО" №310-192-904/3521/22-4 від 27.12.2022 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/3521/22 в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Запропоновано позивачу подати відзив на відповідну заяву до 09.01.2023.

На адресу суду 03.01.2023 надійшло клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

Позивач вказав, що заявлені витрати відповідача на правову допомогу є невиправдано завищеними, неспівмірнимп із складністю виконаної роботи, її обсягом та витраченим часом.

На думку позивача, частина відзиву є текстовим спамом, інша частина - не стосується предмету спору.

Позивач звернув увагу, що середня заробітна плата в Україні в 2022 році становить 13387грн.48коп. В розрахунку на 22 робочих дні середня заробітна плата дорівнює 608грн.52коп. за восьмигодинний робочий день. Таким чином кваліфікований спеціаліст, який має середню заробітну плату, за повноцінну робочу годину отримує 76грн.07коп.

Позивач зауважив, що відповідач просить стягнути з позивача (учасника ринку міжнародних перевезень і добросовісного учасника спору) суму, яка в 26 разів перевищує вартість робочої години кваліфікованого спеціаліста, який отримує середню заробітну плату.

Позивач зазначає, що заявлена до стягнення відповідачем вартість витрат на правову допомогу значно перевищує рівень звичайних (ринкових) цін, що склалися у спорах, що виникли з договорів міжнародного перевезення.

Позивач просить обмежити розмір витрат відповідача на правову допомогу, приймаючи до уваги середню вартість години роботи, яка відповідає затвердженим показникам середньої заробітної плати, опублікованим Пенсійним фондом України.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З огляду на викладене, та приймаючи до уваги перебування судді у відпустці, систематичне оголошення повітряних тривог та з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув заяву відповідача про розподіл витрат на правничу допомогу в межах розумного строку.

Розглянувши заяви учасників справи та дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив таке.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу та компенсації витрат адвоката відповідачем були надані до суду копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АЕ №1161389 від 01.11.2022, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1834 від 14.04.2008, договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №192/20/22 від 01.11.2022, угоди про розмір гонорару Бюро від 01.11.2022 (додаток №1 до договору), акту про нарахування «гонорару успіху» від 26.12.2022, акту прийому - передачі послуг з правової (професійної правничої) допомоги від 26.12.2022, рахунку №743 від 01.11.2022, платіжного доручення №2511 від 02.11.2022 на суму 20000грн.; фіскальні чеки АТ «Укрпошта» від 07.12.2022 на суму 45грн., від 07.12.2022 на суму 70грн., від 07.12.2022 на суму 6грн., від 12.11.2022 на суму 45грн., від 12.11.2022 на суму 70грн.; описи вкладення до цінного листа з календарними відбитками 12.11.2022, від 07.12.2022.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «О.С.П.АГРО» в даній справі здійснювалось адвокатом Рисіним О.О. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серія АЕ №1161389 від 01.11.2022, виданого Адвокатським бюро «ОЛЕКСАНДРА РИСІНА».

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «О.С.П.АГРО» (далі клієнт) та Адвокатським бюро «ОЛЕКСАНДРА РИСІНА» (далі бюро) був укладений договір про надання правової (професійної правничої) допомоги №192/20/22 від 01.11.2022 (далі - договір від 01.11.2022).

Відповідно до пункту 1.1 договору від 01.11.2022 клієнт в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, доручає бюро, а бюро бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову (професійну правничу) допомогу - представництво інтересів клієнта в господарському суді Дніпропетровської області у справі №904/3521/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІГУН-ТРАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «О.С.П.АГРО» про стягнення штрафу в розмірі 60247грн.61коп. та подальше представництво інтересів клієнта в господарському суді Дніпропетровської області до прийняття останнім рішення у справі.

Пунктами 1.2, 1.3 договору від 01.11.2022 передбачено, що надання правової допомоги здійснюється бюро шляхом надання консультацій та роз`яснень з юридичних питань, усних і письмових довідок щодо законодавства; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; здійснення представництва в суді та інших державних і недержавних органах України, в тому числі, але не виключно органах, зазначених в пункті 1.1 цього договору, перед громадянами та юридичними особами.

Від імені бюро захист інтересів клієнта безпосередньо здійснюють адвокати бюро або адвокати, які залучатимуться бюро за потреби за окремими договорами, помічники адвоката в порядку, визначеному керуючим бюро.

В пункті 1.4 договору від 01.11.2022 зазначено, що послуги з надання правової допомоги, що надаватимуться бюро клієнту, включатимуть:

- представництво та захист інтересів клієнта в суді, інших установах з питань зазначених в п. 1.1 даного договору;

- вивчення матеріалів справ, в порядках передбачених кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, господарським процесуальним кодексами України, Кодексом адміністративного судочинства України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про виконавче провадження»;

- підготовку необхідних процесуальних документів, в тому числі клопотань, заяв, відзивів, відповідей на відзиви, заперечень, пояснень, апеляційних та касаційних скарг та інше;

- надання усних/письмових консультацій Клієнту щодо правових питань, які виникатимуть під час розгляду досудового слідства чи судових справ;

- інші дії, які будуть сторонами визнані необхідними.

Згідно з пунктом 1.5 договору від 01.11.2022 для надання бюро якісної правової допомоги клієнт надає бюро наступні повноваження: бути його захисником; здійснювати захист його прав як підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, потерпілого, свідка, позивача, відповідача, цивільного позивача, цивільного відповідача, третьої особи, заінтересованої особи, заявника, стягувача, боржника, кредитора; складати та подавати заяви, клопотання, позови, відзиви, відповіді на відзиви, заперечення, відводи, скарги; знайомитися з необхідними документами та матеріалами справ, робити з них виписки, подавати докази; отримувати копії ухвал, постанов, вироків, рішень та інших документів, брати участь в їх дослідженні; ставити в судовому засіданні питання потерпілим, свідкам, експертам, цивільному позивачу, цивільному відповідачу, відповідачу, позивачу, третім особам; представляти свої доводи та заперечення; збирати відомості про факти, що можуть використовуватися як докази в справі, в тому числі запитувати та одержувати документи чи їх копії від громадян та юридичних осіб, знайомитися на підприємствах, в установах, організаціях, об`єднаннях громадян з необхідними документами, крім тих, таємниця яких охороняється законом; одержувати письмові висновки фахівців з питань, що вимагають спеціальних знань, опитувати громадян.

Пунктами 2.1 2.3 договору від 01.11.2022 визначено, що надання правової допомоги клієнту здійснюється адвокатом, спеціалістами (юристами, помічниками) або декількома адвокатами чи/або спеціалістами (юристами, помічниками) бюро. Керуючий бюро особисто визначає таких фахівців та інформує про них клієнта. Якщо клієнт не був письмово проінформований про такого спеціаліста, то відповідальним за виконання завдання клієнта є особисто керуючий бюро.

Сторони погодили, що звітним періодом за даним договором є виконання завдань, які будуть поставлені клієнтом в рамках предмету договору та прийняття судом першої інстанції рішення по справі, зазначеній в п. 1.1. цього договору.

Сторони погодили, що прийом-передача наданої послуг з правової допомоги проводитиметься за кожний звітний період шляхом підписання акту прийому-передачі наданих послуг, а прийом-передача послуг, додатково обумовлених сторонами, в строки, зазначені у відповідних додаткових угодах до даного договору.

Пунктом 3.1 договору від 01.11.2022 передбачено, що вартість наданих послуг з правової допомоги бюро (гонорар) визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання правової допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок. Вартість одного часу роботи адвокатів та спеціалістів бюро, встановлюються в угоді про розмір гонорару бюро, що є додатком до даного договору.

Згідно з пунктом 3.2 договору від 01.11.2022 оплата здійснюється на банківський рахунок бюро, зазначений в даному договорі, на підставі виставленого бюро рахунку в наступному порядку:

- за надання послуг, зазначених в п.п. 1.1.1. цього договору в розмірі 20000грн. протягом 10 календарних днів з моменту укладання даного договору.

- остаточний розрахунок за кожною послугою, зазначеною в п.1.1. цього договору, проводиться протягом 10 календарних днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг.

У разі, якщо вартість фактичної кількості годин за надання послуг виявиться меншою суми попередньої оплати, бюро зобов`язане повернути клієнту решту попередньої оплати протягом 10 календарних днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг.

Відповідно до пункту 8.1 договору від 01.11.2022 цей договір набирає чинності з моменту підписання даного договору та діє до 30.06.2023 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

В пунктах 1, 2 угоди про розмір гонорару бюро від 01.11.2022 (додаток №1 до договору) (далі угода) передбачено, що гонорар бюро за надану правову допомогу буде визначатися за всю фактичну кількість годин надання правової допомоги із розрахунку 2000грн. за годину.

За надання послуг з правової допомоги, зазначених в пункті 1 договору, клієнт сплачує бюро суму гонорару, який буде розрахований за формулою: БВГ х К х ФКГ, де

БВГ - базова вартість години за договором, яка дорівнює 2000грн.;

К - коефіцієнт, що застосовується до базової вартості години для даної послуги, який дорівнює відповідному виду послуги, зазначеної в п. 3 даної угоди.

Згідно з пунктом 3 угоди про розмір гонорару бюро від 01.11.2022:

- усні консультування з питань, що виникають у клієнта в зв`язку з наданням послуг, зазначених в п. 1 договору до вартості базової години застосовується коефіцієнт 0,7;

- підготовка позовів, відзивів на позови, відповідей на відзиви, заперечення на відповіді, пояснення, апеляційних, касаційних скарг до вартості базової години застосовується коефіцієнт 1,2;

- підготовка заяв чи клопотань з процедурних питань до вартості базової години застосовується коефіцієнт 0,5;

- участь у перемовинах клієнта з питань, зазначених в п. 1 договору, що сприяють укладанню мирової угоди з підготовкою відповідних документів до вартості базової години застосовується коефіцієнт 1,8;

- аналіз перспектив результату судової справи для клієнта до вартості базової години застосовується коефіцієнт 0,7;

- представництво інтересів клієнта в судових інстанціях, зазначених в п. 1 договору до вартості базової години застосовується коефіцієнт 2,5;

- вартість годин, які адвокат змушений проводити у дорозі під час відрядження, але в цей час не надавати повноцінні послуги Клієнту і не мати можливості надавати послуги іншим клієнтам до вартості базової години застосовується коефіцієнт 0,5.

В пункті 5 угоди зазначено, що при обчисленні кількості годин надання послуг, якщо загальна кількість годин становить не ціле число, то відбувається округлення до цілого числа годин в більшу сторону, якщо неціла частина годин становить 30 та більше хвилин, і в меншу сторону, якщо неціла частина години становить менше 30 хвилин, але будь-якому разі не менше 1 години.

Згідно з пунктом 6 угоди в разі відмови в задоволенні позову до клієнта, клієнт додатково оплачує бюро «гонорар успіху» в розмірі 5000грн., протягом 10 календарних днів після набрання чинності рішенням (додатковим рішенням) суду про задоволення судом заяви клієнта про стягнення «гонорару успіху».

Відповідно до акту про нарахування «гонорару успіху» від 26.12.2022 у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2022 у справі №904/3521/22, бюро нараховує, а клієнт погоджується сплатити бюро «гонорар успіху» у розмірі 5000грн. Вказану суму клієнт зобов`язується сплатити бюро протягом 10 календарних днів з моменту набрання чинності додатковим рішенням суду про задоволення судом заяви клієнта про стягнення «гонорару успіху» з ТОВ «БІГУН-ТРАНС». «Гонорар успіху» є складовою частиною гонорару бюро.

В акті прийому-передачі послуг з правової (професійної правничої) допомоги від 26.12.2022 (далі акт) вказано, що на виконання п. 2.3 договору бюро надало, зазначені в п. 1.1.1 договору послуги з представництва інтересів клієнта в Господарському суді Дніпропетровської області у справі №904/3521/22 та подальше представництво інтересів клієнта в Господарському суді Дніпропетровської області до прийняття останнім рішення у справі. Претензій щодо якості та кількості отриманої правової допомоги клієнт до бюро не має.

Згідно з пунктами 2 - 4 акту тривалість наданих послуг становила 8 годин на суму 17800грн.:

- з підготовки та подання відзиву на позовну заяву у справі тривалість 4 години; до вартості базової години 2000грн. застосований коефіцієнт 1,2; вартість послуги 9600грн.;

- з підготовки та подання заперечень у справі - тривалість 3 години; до вартості базової години 2000грн. застосований коефіцієнт 1,2; вартість послуги 7200грн.;

- з підготовки та подання заяв і клопотань з процесуальних (процедурних) питань у справі - тривалість 1 година; до вартості базової години 2000грн. застосований коефіцієнт 0,5; вартість послуги 1000грн.

Також до складу вартості послуг були включені витрати, понесені бюро у зв`язку з наданням правової допомоги - поштові витрати з відправлення відзиву та заперечень на адресу позивача та до суду на суму 236грн.

Доказами несення поштових витрат є - фіскальні чеки АТ «Укрпошта» від 07.12.2022 на суму 45грн., від 07.12.2022 на суму 70грн., від 07.12.2022 на суму 6грн., від 12.11.2022 на суму 45грн., від 12.11.2022 на суму 70грн.; описи вкладення до цінного листа з календарними відбитками 12.11.2022, від 07.12.2022.

Платіжним дорученням №2511 від 02.11.2022 відповідач перерахував Адвокатському бюро «ОЛЕКСАНДРА РИСІНА» суму в розмірі 20000грн.

Позивач заявив про зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу.

Позивач вказав, що заявлені витрати відповідача на правову допомогу є невиправдано завищеними, неспівмірнимп із складністю виконаної роботи, її обсягом та витраченим часом. На думку позивача, частина відзиву є текстовим спамом, інша частина - не стосується предмету спору. Також позивач послався на середній розмір заробітної плати в Україні в 2022 році.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (частини перша, друга статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача.

Суд звертається до правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду у справі №904/4507/18 від 12.05.2020, яка полягає в тому, що: «не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.»

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

У рішенні від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява №35839/97) ЄСПЛ також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6672,9євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Також суд виходить з того, що ЄСПЛ (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)) присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

Застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України так і у частинах п`ятій-сьомій статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п.33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

З урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В кожній конкретній справі суд оцінює розмір таких витрат у сукупності з іншими критеріями (зокрема, розумність, необхідність, чи були вони фактично понесені). Критерій розумності у спірному випадку стосується не суто розміру грошової суми від ціни позову, а оцінюється у співвідношенні із виконаною роботою, обставинами справи, тощо.

Відповідач заявив до відшкодування витрати на правничу допомогу на загальну суму 23036грн., що складається з: вартості послуг в розмірі 17800грн., поштових витрат адвокатського бюро в розмірі 236грн., «гонорару успіху» в розмірі 5000грн.

Суд частково погоджується з доводами позивача щодо неспівмірності витрат відповідача на правничу допомогу.

Предметом розгляду в даній справи були позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 60247грн.61коп. Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження.

Заявлений до відшкодування розмір витрат відповідача на правничу допомогу становить 38% від заявленої суми позову.

Суд зазначає, що не всі доводи відповідача, викладені ним у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, були покладені судом в основу судового рішення в даній справі.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат відповідачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, враховуючи незначну кількість виготовлених під час розгляду справи представником відповідача документів та їх зміст, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд дійшов до висновку не присуджувати відповідачу всі його заявлені до стягнення витрати на професійну правову допомогу.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 вказано, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

З огляду на обставини цієї справи, зокрема: розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, незначний обсяг поданих доказів, ціну позову, часткове врахування доводів відповідача, суд не вважає за доцільне покладення на позивача витрат, які має понести відповідач у зв`язку з необхідністю сплати адвокату «гонорару успіху», передбаченого договором.

Враховуючи викладене, підлягають до стягнення з позивача витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 8236грн. Решта витрат на професійну правничу допомогу залишається на відповідачеві.

Керуючись статтями 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 237, 238, 241, 244, 251-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «О.С.П.АГРО» №310-192-904/3521/22-4 від 27.12.2022 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/3521/22 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігун-Транс» (Ідентифікаційний код 43078761; місцезнаходження: 34500, Рівненська область, м. Сарни, вул. Горіхова, буд. 10) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «О.С.П.АГРО» (Ідентифікаційний код: 42922782; місцезнаходження: 50008, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, буд.19, офіс 102) витрати на правничу допомогу в розмірі 8236грн.

Видати наказ після набрання чинності додатковим рішенням.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова