У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

19 січня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/118/23

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., у порядку наказного провадження розглянувши матеріали заяви від 13.01.2023 Линовицької селищної ради, вул. Шевченка, 1, смт. Линовиця, Прилуцького району, Чернігівської області, 17584, до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Новогребельський-1», вул. Канакіна, 7, с. Нова Гребля, Прилуцького району, Чернігівської області, 17586, про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

16.01.2023, надійшла заява Линовицької селищної ради про видачу судового наказу про стягнення з Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Новогребельський-1» 161133,31грн, з них: 150153,69грн орендної плати за 2020 рік за договором оренди земельних ділянок водного фонду від 20.05.2008 (надалі Договір) та 10979,62грн неустойки (в формі пені), нарахованої згідно з п.7.1. Договору за 731 календарний день (за період з 31.12.2020 по 31.12.2022) за порушення грошових зобов`язань щодо сплати орендних платежів.

Розглянувши заяву від 13.01.2023 Линовицької селищної ради (з доданими документами) суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні та видачі судового наказу про стягнення 10979,62грн неустойки (в формі пені), виходячи з наступного.

Відповідно до статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема в порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні визначені ГПК України.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 статті 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 24.07.2018 у справі №903/125/18 під вимогою, за якою може бути видано наказ про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором, відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України, слід розуміти будь-яку вимогу про стягнення грошової суми заборгованості за договором, яка охоплює не тільки основний борг, але й неустойку, проценти річних та інфляційні втрати, за умови, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачем указано на порушення відповідачем умов договору оренди земельних ділянок водного фонду від 20.05.2008, в частині своєчасної сплати орендних платежів, що є підставою для застосування до орендаря заходів відповідальності в вигляді неустойки (в формі пені), розмір якої погоджено сторонами в п.7.1. Договору.

За статтею 792 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-ХIV визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку в володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 21 вказаного Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (частина 2 статті 612 ЦК України).

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), статтями 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, обов`язок по сплаті неустойки.

Виходячи зі змісту статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 7.1. Договору сторони погодили, що за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар несе відповідальність у вигляді пені в розмірі 0,01 відсотка за кожний день прострочення.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено присікальний шестимісячний строк, у межах якого можуть бути нараховані штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань. За приписами наведеної норми нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Перебіг строку, визначеного частиною 6 статті 232 ГК України, починається з дня, наступного за останнім днем, в який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Пунктом 2.6. Договору встановлено, що плата за оренду даних земельних ділянок сплачуватиметься в грошовій формі до відповідних бюджетів по нормативах відрахувань, установлених Бюджетним кодексом України, протягом до 30 грудня кожного року.

З наведеного слідує, що граничним строком внесення орендної плати за Договором є 30 грудня поточного року, тобто зобов`язання по сплаті Орендарем орендної плати за 2020 рік прострочено з 31.12.2020.

Згідно з розрахунком позивача (доданого до заяви) за прострочення виконання грошового зобов`язання по внесенню відповідачем орендної плати за 2020 рік, нараховано та заявлено до стягнення 10979,62грн неустойки (в формі пені в розмірі 0,01%, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення) за 731 календарних день, тобто за період з 31.12.2020 по 31.12.2022, без обмеження його присікальним строком, установленим частиною 6 статті 232 ГК України.

Керуючись приписами частини 6 статті 232 ГК України суд установив, що в позивача є право на нарахування та стягнення неустойки (в формі пені) за порушення відповідачем виконання грошового зобов`язання по сплаті орендної плати за 2020 рік, за період з 31.12.2020 по 30.06.2021.

Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України встановлено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Судом установлено, що позивачем заявлено вимогу про стягнення неустойки (в формі пені), нарахованої в період з 31.12.2020 по 30.06.2021, з порушенням спеціального строку позовної давності, тривалістю в один рік (заяву про видачу судового наказу зареєстровано канцелярією суду - 16.01.2023).

За п.5 частини 1 статті 152 ГПК України суддя відмовляє в видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, установлену законом для такої вимоги.

За частиною 2 статті 153 ГПК України відмова в видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в позовному порядку.

Про відмову в видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 ГПК України).

За таких обставин заява Линовицької селищної ради про видачу судового наказу про стягнення з Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Новогребельський-1» неустойки (в формі пені) у сумі 10979,62грн, задоволенню не підлягає.

Керуючись п.5 частини 1 статті 152, частиною 2 статті 153, статтями 233 - 235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Линовицькій селищній раді (вул. Шевченка, 1, смт. Линовиця, Прилуцького району, Чернігівської області, 17584; ) у видачі судового наказу в частині стягнення з Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Новогребельський-1» (вул. Канакіна, 7, с. Нова Гребля, Прилуцького району, Чернігівської області, 17586; ) 10979,62грн неустойки (в формі пені).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала складена та підписана 19.01.2023

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Документи по справі можуть бути направлені на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області - e-mail: .

Суддя А.В. Романенко