ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023м. ХарківСправа № 922/1393/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «НОВААГРО» (адреса 61002, місто Харків, вулиця Чернишевська, 66, )
до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДМИТРОВИЧ» (адреса 62501, Харківська обл., Вовчанський р-н, місто Вовчанськ, вулиця Короленка, будинок 71, )
про стягнення попередньої оплати та відсотків річних
за участю представників:

позивача Крайз О.І., Чоломбитько Ю.О.

відповідача Скородєлов С.В.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «НОВААГРО» з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДМИТРОВИЧ» та просить суд стягнути з відповідача попередню оплату за договором поставки за договором поставки № 0402ПФ1 від 04 лютого 2022 року попередню оплату у розмірі 3 600 000,00 грн (три мільйони шістсот тисяч гривень 00 копійок), 28 % процентів річних за період з 11 лютого 2022 року по 26 серпня 2022 року у розмірі 537 139,73 грн (п`ятсот тридцять сім тисяч сто тридцять дев`ять гривень 73 копійки).

Ухвалою суду від 19.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 10.10.2022 о 10:00, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

10.10.2022 засідання у справі не відбулось у зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщенні Господарського суду Харківської області. Судові засідання, що мали бути проведені в цей проміжок часу не відбулися з незалежних від суду причин, про що складено акт про відсутність електроенергії.

Засідання відкладалося з 10.10.2022 по 24.10.2022, з 24.10.2022 по 15.11.2022, з 15.11.2022 по 12.12.2022. Ухвалою від 12.12.2022 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 26.12.2022 р. о 10:30.

У зв`язку з неможливістю повідомлення про судове засідання відповідач, засідання у справі відкладалося з 26.12.2022 по 09.01.2023, з 09.01.2023 по 16.01.2023. Також, судом здійснювалося оголошення на порталі судової влади про виклик в судове засідання відповідача.

Судове засідання відкладалося з 16.01.2023 по 23.01.2023.

19.01.2023 за вх.1334 відповідачем було подано відзив на позовну заяву, який було досліджено судом та долучено до матеріалів справи.

Представники позивача у судовому засіданні 23.01.2023 позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

04 лютого 2022 року між ТОВ «ТБ «НОВААГРО» (покупець за договором) та ТОВ «ДМИТРОВИЧ» (постачальник за договором) було укладено договір поставки № 0402ПФ1 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору, Постачальник зобов`язався поставити, а Покупець оплатити і прийняти товар, а саме пшеницю (далі Товар) у кількості 923,100 тон (± 5 % на вибір Покупця) загальною вартістю 6 000 145,38 грн (разом з ПДВ) на умовах CPT елеватор ТОВ «АПК «НОВААГРО» (Харківська обл., Великобурлуцький район, смт Великий Бурлук) згідно з «Інкотермс-2010». Строк поставки до 30 червня 2022 року.

На виконання умов Договору Позивачем було перераховано на користь Відповідача попередню оплату у загальному розмірі 3 600 000,00 грн., а саме 11 лютого 2022 у розмірі 600 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 113095 від 11.02.2022, а також 14 лютого 2022 року у розмірі 3 000 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 113125 від 14.02.2022.

Однак, строк поставки за договором пройшов, товар у встановлений строк передано не було, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати.

Відповідно до частини 3 статті 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно із пунктом 5.6 Договору сторони встановили 28 (двадцять вісім) процентів річних за користування грошовими коштами у разі порушення Відповідачем строку поставки, які повинні нараховуватися з дати перерахування попередньої оплати до дати фактичної поставки Товару або повернення попередньої оплати в повному обсязі.

Позивачем було нараховано проценти річних за користування грошовими коштами за період з 11 лютого 2022 року (дата перерахування Позивачем грошових коштів) по 26 серпня 2022 року становить 537 139,73 грн (п`ятсот тридцять сім тисяч сто тридцять дев`ять гривень 73 копійки).

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач вказував, що для забезпечення виконання свої зобов`язань відповідно до п. 5.10 Договору ТОВ «ДМИТРОВИЧ» 11.02.2022 р. уклав фінансову аграрну розписку на загальну суму 6 667 379 грн. Тобто відповідно до умов договору весь врожай був заставлений Позивачу по справі і відповідно до п. 5.11 договору Відповідач по справі зобов`язаний був узгодити з Позивачем та дату збору з поля Предмету застави. Також, відповідач наголошував, що покупцем були порушені умови оплати - а саме у відповідності до п. 2.2. Договору - покупець після оформлення фінансової аграрної розписки на загальну суму 6 667 379 грн. до 20.02.2022р. не оплатив всю суму попередньої оплати в сумі 6 000 000 грн, а була оплачена тільки частина в сумі 3 600 000,00 грн.

Окрім того, відповідач зазначав, що на час розгляду справи в суді Відповідач об`єктивно не зможе виконати покладені на нього Договором зобов`язання через повномасштабну війну з Російською Федерацією, але не відмовляється виконати такі зобов`язання. 28.02.2022р. Торгово-промислова палата України своїм листом №2024/02.0-7.0 засвідчила настання форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) військову агресію Російської федерації що стало підставою введення в Україні Воєнного тану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року до їх закінчення. Після окупації військами Російської Федерації м. Вовчанськ - ТОВ «ДМИТРОВИЧ» призупинило свою діяльність і втратило контроль над полями де знаходився врожай пшениці і не мало можливості зібрати врожай. Відповідно до п. 6.1 договору Сторони звільнюються від відповідальності за повне або часткове невиконання умов договору у випадку якщо це невиконання викликано обставинами непереборної сили. Відповідач вказував, що Договір з його боку по справі може бути виконаний після закінчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) з урахуванням часу сівообігу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно із положеннями статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту частин першої та другої статті 693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є факт не передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Судом встановлено, що Позивач сплатив попередню оплату за товар у розмірі 3 600 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученням № 113095 від 11.02.2022, № 113125 від 14.02.2022.

Оскільки строк поставки товару був безумовно встановлений Договором та сплив, то відповідно до приписів частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у Позивача виникло право вимагати повернення суми попередньої оплати від Відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати за Договором у розмірі 3 600 000,00 грн підлягають задоволенню.

При цьому, надаючи оцінку запереченням відповідача щодо невиконання позивачем повної оплати, суд зазначає, що строк поставки встановлений п. 1.3 Договору та не ставиться в залежність від виконання відповідачем обов`язку з повної попередньої оплати, а тому не звільняє позивача від виконання взятого на себе зобов`язання та відповідальності за його невиконання.

Щодо посилання відповідача на форс-мажорні обставини та на лист ТПП від 28.02.2022, суд зауважує, що Торгово-промислова палата (ТПП) України у своєму листі від 28.02.2022 р. «…засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Однак, ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Стаття 617 Цивільного кодексу України звільняє від відповідальності за порушення зобов`язань, якщо воно стало саме наслідком форс-мажору.

Але, сама по собі війна не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Війна як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

13 травня 2022 року ТПП України опублікувала на своєму сайті пояснення, що сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, за кожним зобов`язанням окремо.

Однак, в порушення п. 6.1-6.3 Договору відповідачем не було надано до суду доказів повідомлення позивача про неможливість виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, у тому числі після деокупації території ведення господарської діяльності відповідачем.

Також, відповідачем не надано відповідних документів Торгово-промислової палати України щодо виникнення обставин непереборної сили та унеможливлення виконання саме зобов`язання за укладеним сторонами Договором в наслідок непереборної сили, а тому суд відхиляє посилання відповідача на звільнення від виконання зобов`язання у зв`язку з військовим станом.

Відповідно до частини 3 статті 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

В пункті 5.6 Договору сторони встановили 28 (двадцять вісім) процентів річних за користування грошовими коштами у разі порушення Відповідачем строку поставки, які повинні нараховуватися з дати перерахування попередньої оплати до дати фактичної поставки Товару або повернення попередньої оплати в повному обсязі. За наданим позивачем розрахунком розмір процентів річних за користування грошовими коштами за період з 11 лютого 2022 року (дата перерахування Позивачем грошових коштів) по 26 серпня 2022 року становить 537 139,73 грн та є арифметично вірним.

Враховуючи встановлені обставини, зазначені положення діючого законодавства України і умови укладеного сторонами Договору, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДМИТРОВИЧ» (адреса 62501, Харківська обл., Вовчанський р-н, місто Вовчанськ, вулиця Короленка, будинок 71, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «НОВААГРО» (адреса 61002, місто Харків, вулиця Чернишевська, 66, ) за договором поставки № 0402ПФ1 від 04 лютого 2022 року попередню оплату в розмірі 3 600 000,00 грн, 28 % річних - 537 139,73 грн та 62 057,10 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "26" січня 2023 р.

Суддя Л.С. Лаврова