УХВАЛА

про розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги на бездіяльність державного виконавця

13.01.2023Справа № 7/175

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

про покладення на Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги на бездіяльність державного виконавця

у справі № 7/175

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до Приватного підприємства "А-Транс"

про стягнення 46 507,81 грн

Представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

26.03.2010 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі філіалу "Завод Енергія" Київенерго" з вимогами до Приватного підприємства "А - Транс" про стягнення 46 507,81 грн, в тому числі: 41 151,23 грн боргу, 3 504,77 грн пені, 1 563,75 грн індексу інфляції, 288,06 грн 3% річних, а також понесені по справі судові витрати: 465,08 грн державного мита, 236,00 грн витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2010 у справі № 7/175 (суддя Якименко М.М.) позов задоволено повністю, з Приватного підприємства "А - Транс" стягнуто на користь Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі філіалу "Завод Енергія" Київенерго" 41 151 грн 23 коп. боргу, 1 563 грн 75 коп. індексу інфляції, 288 грн 06 коп. 3 % річних, 3 504 грн 77 коп. пені, 465 грн 08 коп. державного мита та 236 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2011 рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2010 у справі № 7/175 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства "А-Транс" на користь Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі філіалу "Завод Енергія "Київенерго" 35 745 грн 86 коп. основного боргу, 1 563 грн 75 коп. інфляційних втрат, 288 грн 06 коп. 3 % річних, 3504 грн 77 коп. пені, 411,02 грн 02 коп. витрат по сплаті державного мита за звернення з позовною заявою, 208 грн 57 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині в позові відмовлено. Стягнуто з Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі філіалу "Завод Енергія "Київенерго" на користь Приватного підприємства "А-Транс" 27 грн 02 коп. витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги.

24.03.2011 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2011 видано накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.05.2011 постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2011 у справі №7/175 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону (позивача) у справі №7/175 з Акціонерного товариства "К.Енерго" (85612, Донецька область, Мар`їнський район, місто Курахове, вул. Енергетиків, будинок 34; ідентифікаційний код - 00131305) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд.40, оф. 315; ідентифікаційний код - 38039872). Замінено сторону (стягувача) у справі №7/175 під час примусового виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2011 у справі №7/175 та наказу Господарського суду міста Києва від 24.03.2011 з Акціонерного товариства "К.Енерго" (85612, Донецька область, Мар`їнський район, місто Курахове, вул. Енергетиків, будинок 34; ідентифікаційний код - 00131305) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд.40, оф. 315; ідентифікаційний код - 38039872).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2022 частково задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №67703482. Визнано за період із 02.12.2021 по 23.03.2022 неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №67703482 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №7/175 від 24.03.2011, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №67703482 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва по справі №7/175 від 24.03.2011, із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження". В іншій частині в задоволенні скарги відмовлено.

28.12.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" надійшла заява про покладення на Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги на бездіяльність державного виконавця.

В обґрунтування поданої заяви стягувач зазначив, що бездіяльність державного виконавця встановлена ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2022, тому він має право на відшкодування понесених судових витрат у зв`язку із розглядом його скарги. Заявлений розмір витрат на правову допомогу не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає принципам матеріально (договірного) права, актуальній судовій практиці з цього питання, обсягу часу, затраченого адвокатом, а також враховує терміновий характер виконуваної роботи, з огляду на стислі терміни розгляду відповідних скарг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.12.2022 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" пропущений строк на подання заяви про покладення на орган державної виконавчої служби витрат, пов`язаних з розглядом скарги. Розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги на бездіяльність державного виконавця призначено на 13.01.2023.

У судове засідання 13.01.2023 з`явився державний виконавець, інші представники учасників судового процесу не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, явка їх представників судом обов`язковою не визнавалась.

Державний виконавець у судовому засіданні 13.01.2023 проти задоволення заяви про покладення на Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги на бездіяльність державного виконавця, заперечував.

Розглянувши у судовому засіданні 13.01.2023 заяву стягувача, заслухавши пояснення державного виконавця, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Верховний Суд у постанові від 16.02.2022 у справі № 913/869/14 зазначив, що під час розгляду скарги на дії (бездіяльність) органу державної виконавчої служби при вирішенні питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу підлягають застосуванню положення статей 123, 126, 344 Господарського процесуального кодексу України.

Вказаний механізм відповідає правовому висновку Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02), де зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване ст. 131-2 Конституції України, ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними нормами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, має право на відшкодування витрат на правову допомогу як складової судових витрат (п. 12 ч. 3 ст. 2, ст. 123, ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвоката, пов`язаних із розглядом скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №67703482, стягувачем надано належним чином засвідчені копії Договору № 18-02-2022/4 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 18.02.2022 (далі - Договір), Акту прийому-передачі документів від 18.02.2022, Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 27.12.2022 на суму 8 700,00 грн.

У пункті 3.1 Договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 900,00 грн. При цьому, сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються радами адвокатів відповідного регіону.

У відповідності до п. 3.2 Договору замовник оплачує 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення за результатами розгляду справи № 7/175 за скаргою замовника на бездіяльність державного виконавця.

У пункті 3.8 Договору сторони погодили та визначили, що розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника визначається на рівні не більше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 27.12.2022 загальна вартість виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) склала 8 700,00 грн, виходячи з вартості однієї години роботи адвоката у розмірі 900,00 грн та гонорару адвоката у розмірі 2 400,00 грн.

За приписами частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Присутній у судовому засіданні 13.01.2023 головний державний виконавець Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц В.С. заперечував проти задоволення заяви стягувача, враховуючи завищеність витрат на правничу допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для "конкретної справи" (п. 4.16 постанови Верховного Суду від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19).

В контексті викладеного суд зазначає, що надані стягувачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 8700,00 грн не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

При розгляді заяви стягувача суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2022 в справі № 911/2737/17 з аналогічних правовідносин за участі Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".

Так, Верховний Суд зазначив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Верховний Суд вказав, що практика стягнення ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з задоволенням скарг на бездіяльність державних виконавців є системною, на користь чого свідчить те, що суди перших інстанцій постановили ухвали та додаткові ухвали про стягнення з відділів ДВС на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" у 2021 році принаймні у 42 судових справах, а у 2020 році принаймні у 70 судових справах; при цьому в окремих справах витрати на професійну правничу допомогу з відділів ДВС стягувались по декілька разів. Суми, які підлягали до стягнення, коливаються від 1 980,00 грн до 10 000,00 грн та часто у декілька разів перевищують розмір боргу, щодо стягнення якого ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" зверталось до суду.

Зрештою, Верховний Суд дійшов висновку про зменшення заявлених ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" витрат на професійну правничу допомогу на 90%.

Суд враховує ту обставину, що важко провести межу між правомірною реалізацією власних прав і зловживанням правами, оскільки зовні вони виглядають однаково, у зв`язку з чим не застосовує положення статті 43 Господарського процесуального кодексу України щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами.

Водночас, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити, що в межах цієї справи ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" неодноразово зверталось до суду зі скаргами на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.03.2011 у справі № 7/175. Такі скарги були підписані адвокатом Грищенко О.М., що свідчить про те, що адвокат в повній мірі був обізнаний із обставинами цієї справи.

Скарга на бездіяльність державного виконавця, розподіл витрат, пов`язаних з розглядом якої становить предмет цього провадження, здебільшого містить цитування норм права та правові позиції Верховного Суду, при цьому дана справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних витрат часу та зусиль, зокрема, щодо аналізу судової практики, яка є достатньо сталою.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами державного виконавця про не відповідність розміру витрат стягувача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8 700,00 грн обсягу роботи, виконаному адвокатом, та складності питання, у зв`язку з чим витрачання часу на надання послуг, зазначених у акті здачі-приймання виконаних робіт, є не виправданим, і враховуючи системність подання таких заяв, що вказує на намагання збагатитись у такий спосіб за рахунок держави, суд, керуючись вимогами щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності та з метою запобігання зловживанням ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" правом на компенсацію вартості правничої допомоги, дійшов висновку про необхідність зменшення заявлених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8700,00 грн на 50%, тобто порівну між стягувачем та виконавцем, бездіяльність якого встановлена судовим рішенням.

Стягнення адвокатських витрат у заявленому розмірі не відповідатиме критеріям розумності, необхідності, співмірності, справедливості і становитиме надмірний тягар для держави, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заявлений стягувачем розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката має бути зменшено до 4 350,00 грн.

Також суд зауважує, що судові витрати, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено.

Аналогічної правової позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки бездіяльність державного виконавця встановлена відповідною ухвалою суду та з огляду на викладені вище висновки суду щодо розміру витрат на правову допомогу, наявні підстави для часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на орган державної виконавчої служби понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги на бездіяльність державного виконавця, і стягнення з Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4 350,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 235, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом скарги на бездіяльність державного виконавця у справі № 7/175 задовольнити частково.

2. Стягнути з Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (Україна, 03127, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 22/15; ідентифікаційний код: 34999976) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (Україна, 03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф. 315; ідентифікаційний код: 38039872) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4 350 (чотири тисячі триста п`ятдесят) грн 00 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.01.2023

Суддя О.В. Нечай