У Х В А Л А

24 січня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/922/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В., розглянувши

матеріали заяви приватного виконавця Веремій І.М. про звернення стягнення на грошові кошти, які належать боржнику від іншої особи, у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2022 в межах справи

за первісним позовом:

позивач: Акціонерного товариства Чернігівобленерго;

вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000;

e-mail: ;

відповідач: Приватного підприємства МІР;

вул. Івана Мазепи (Щорса), 59, м. Чернігів, 14011;

e-mail:

предмет спору: про стягнення 2507274,68грн

за зустрічним позовом:

позивач:Приватного підприємства МІР;

вул. Івана Мазепи (Щорса), 59, м. Чернігів, 14011;

e-mail:

відповідач: Акціонерного товариства Чернігівобленерго,

вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000;

e-mail: ;

предмет спору: про скасування рішення з розгляду актів про порушення

Представники сторін: приватний виконавець Веремій І.М.(посвідчення №0675 від 30.04.2021)

У судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини ухвали.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.02.2022 у справі № 927/922/21 постановлено у задоволенні первісного позову Акціонерного товариства Чернігівобленерго до Приватного підприємства МІР про стягнення 2507274,68грн відмовити повністю; зустрічний позов Приватного підприємства МІР до Акціонерного товариства Чернігівобленерго про скасування оперативно-господарської санкції шляхом скасування рішення з розгляду актів про порушення задовольнити частково; скасувати рішення комісії апарату апарату управління Акціонерного товариства Чернігівобленерго з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії від 17.03.2021, оформленого протоколом № 2542 від 17.03.2021 з розгляду Акту про порушення № 171452 від 21.01.2021; в іншій частині зустрічного позову відмовити; стягнути з Акціонерного товариства Чернігівобленерго (код ЄДРПОУ 22815333; вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000) на користь Приватного підприємства МІР (; вул. Івана Мазепи, 59, м. Чернігів, 14011) 2270,00 грн судового збору.

Північним апеляційним господарським судом Рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.02.2022 у справі № 927/922/21 скасовано частково, викладено його резолютивну частину в наступній редакції:

1. Первісний позов Акціонерного товариства Чернігівобленерго до Приватного підприємства МІР про стягнення 2 507 274,68 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства МІР (вулиця Щорса, будинок 59, місто Чернігів, 14031, ідентифікаційний код 14233720) на користь Акціонерного товариства Чернігівобленерго (вулиця Гонча, будинок 40, місто Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 22815 (два мільйона п`ятсот сім тисяч двісті сімдесят чотири) грн 68 коп заборгованості за спожиту електричну енергію, 37 609 (тридцять сім тисяч шістсот дев`ять грн 12 топ. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 59 818 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот вісімнадцять) грн 68 коп, судового збору, сплаченого за подання апеляційні скарги.

3. У задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства МІР до Акціонерного товариства Чернігвобленерго про скасування оперативно-господарської санкції шляхом скасування рішення з розгляду актів про порушенння відмовити.

На виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 року Господарським судом Чернігівської області 30.09.2022 видано наказ на примусове виконання рішення.

17.01.2023 до канцелярії суду надійшла заява Приватного виконавця Веремій І.М. про звернення стягнення на грошові кошти у розмірі 480000,00 грн на рахунках, що належать ПП «МИР-2», які належать боржнику від іншої особи, у якій останній просить суд звернути стягнення на грошові кошти в межах заборгованості перед ПП «МІР» за договором № 01/02 від 01.02.2022 поворотної безвідсоткової фінансової допомоги в рахунок задоволення вимог стягувача за виконавчим провадженням № 69962249 від 30.09.2022.

До заяви про звернення стягнення на грошові кошти, які належать боржнику від іншої особи, приватним виконавцем додано клопотання про витребування у ПП «МІР» та ПП «МИР-2» копію договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 01/02 від 01.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.01.2022 року заяву Приватного виконавця Веремій І.М. про звернення стягнення на грошові кошти, що належать боржнику від іншої особи прийнято до розгляду та призначено судове засідання, задоволено клопотання Приватного виконавця Веремій І.М. про витребування доказів та зобов`язано Приватне підприємство МІР ( 14011, вул.І.Мазепи,59, м.Чернігів, ) та Приватне підприємтво МИР-2 (14011, вул.І.Мазепи,59, м.Чернігів, ) надати суду для долучення до матеріалів справи належним чином засвідчену копію договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 01/02 від 01.02.2022, укладеного між ними, або письмові обгрунтовані пояснення з зазначенням причин відсутності у сторін можливості виконати вимогу суду.

В судове засідання 24.01.2023 року з`явився приватний виконавець Веремій І.М., представники ПП «МІР» та ПП «МИР-2» в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Також не виконаними залишились вимоги суду щодо витребування від ПП МІР та ПП МИР-2 належним чином засвідченої копії договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 01/02 від 01.02.2022, укладеного між ними.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 336 Господарського процесуального кодексу України заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином, неявка представників ПП МІР та ПП МИР-2 не перешкоджає розгляду заяви приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти, які належать боржнику від іншої особи.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд ВСТАНОВИВ:

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (пункт 1 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частинами першою, четвертою статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 Господарського процесуального кодексу України.

Так, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Заява розглядається судом протягом десяти днів з дня її надходження. Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником. Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.04.2020 у справі №910/5300/17 зазначено, що предметом дослідження суду, у даному випадку, буде факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти на які виконавець просить звернути стягнення.

Аналогічна правова позиція щодо предмета дослідження у такій категорії справ викладена також у постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №925/1048/17 та від 10.07.2019 у справі №912/2199/17.

Обґрунтовуючи заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать боржнику від іншої особи, Приватний виконавець посилається на те, що між ПП «МІР» та ПП «МИР-2» 01.02.2022 укладено договір поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 01/02. Зокрема, заявник стверджує про те, що ПП «МИР-2» має заборгованість перед ПП «МІР» у розмірі 480000,00 грн. В той же час, жодного належного та допустимого доказу наявності заборгованості, а також того, що строк виконання зобов`язань ПП «МИР-2» перед ПП «МІР» по договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 01/02 на момент звернення до суду із даною заявою настав, заявником не надано. Вказані обставини позбавляють суд можливості дійти беззаперечного висновку про наявність у ПП «МИР-2» заборгованості перед ПП «МІР» на заявлену суму.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з аналізу зазначених норм процесуального права, обов`язок доказування тих обставин, на які посилаються учасники судового процесу, як на підставу своїх вимог або заперечень покладено на сторони. При цьому, суд позбавлений прав самостійно збирати докази, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03 від 28.10.2010).

Отже, в даному випадку, доведення існування непогашеної ПП «МИР-2» заборгованості перед ПП «МІР» процесуальним законодавством покладається саме на заявника.

Таким чином, за відсутності в матеріалах справи доказів в підтвердження наявності заборгованості, а також доказів у підтвердження того, що строк виконання зобов`язань ПП «МИР-2» перед ПП «МІР» по договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 01/02 на момент розгляду заяви настав, у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви про звернення стягнення на кошти, що знаходяться у іншої особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви приватного виконавця Веремій І.М. про звернення стягнення на грошові кошти, які належать боржнику від іншої особи.

Керуючись ст. 234, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Приватного виконавця Веремій І.М. про звернення стягнення на грошові кошти, які належать боржнику від іншої особи.

Ухвала складена та підписана 24.01.2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/