УХВАЛА

м. Київ

10.01.2023Справа № 910/361/21

За скаргоюМіністерства оборони України
на дії Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)
у справі №910/361/21
за позовомМіністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління
до1. Київської міської ради 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендер Груп» 3. Головного управління Держгеокадастру у м.Києві
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, що предмета спору на стороні позивачів Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва»
провитребування майна із чужого незаконного володіння, визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання вчинити дії

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники учасників справи:

від позивача-1 (скаржника)Сажнієнко І.О.
від позивача-2не з`явилися
від відповідача-1Пилипчук І.І.
від відповідача-2 (боржника)не з`явилися
від відповідча-3 не з`явилися
від третьої особине з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/361/21, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2022, позов задоволено частково, витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендер Груп» на користь держави в особі Міністерства оборони України нежитловий будинок за адресою: м.Київ, вул.Медова, буд. 1г, загальною площею 330 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 389; визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради Х сесії VIII скликання від 13.02.2020 №107/8277 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Лендер Груп» в оренду земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправної станції з об`єктами сервісного обслуговування на вул. Медовій, 1-г у Солом`янському районі міста Києва»; скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 00:72:488:0422 у Державному земельному кадастрі; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендер Груп» на користь Міністерства оборони України судовий збір у розмірі 13076,89 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендер Груп» на користь Київського квартирно-експлуатаційного управління судовий збір у розмірі 13076,89 грн; стягнуто з Київської міської ради на користь Міністерства оборони України судовий збір у розмірі 1051,00 грн, стягнуто з Київської міської ради на користь Київського квартирно-експлуатаційного управління судовий збір у розмірі 1051,00 грн.

26.07.2022 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2022, видано відповідні накази.

16.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Міністерства оборони України на дії Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якій скаржник просить суд:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лазюка Данила Максимовича про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 04.10.2022;

- зобов`язати Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вирішити питання про прийняття наказу Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 у справі №910/361/21, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/361/21, яке набрало законної сили відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2022, про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендер Груп» на користь держави в особі Міністерства оборони України нежитлового будинку за адресою: м.Київ, вул.Медова, буд.1Г, загальною площею 330 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 389 - до примусового виконання у порядку та у спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомити Господарський суд міста Києва та стягувача про виконання даної ухвали протягом десяти днів з дня її одержання.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За змістом ч.1 ст.342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 поновлено Міністерству оборони України пропущений строк для подання скарги на дії Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), призначено судове засідання для розгляду скарги на 30.11.2022, зобов`язано Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надати суду письмові пояснення щодо поданої стягувачем скарги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2022 судове засідання з розгляду скарги було відкладено на 21.12.2022.

15.12.2022 від Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (надалі - Відділ) надійшли письмові пояснення, в яких Відділ зазначив, що при здійсненні оскаржуваних дій державний виконавець Лазюк Д.М. керувався ч. 3 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», а також тим, що фактичне місцезнаходження нерухомого майна, що витребовується, належить до територіальної підвідомчості Солом`янського ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ).

Судове засідання з розгляду скарги, призначене на 21.12.2022, не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 судове засідання для розгляду скарги було призначено на 10.01.2023.

Представник позивача-1 (скаржника) у судове засідання з`явився, скаргу підтримав.

Представники боржника та органу ДВС у судове засідання не з`явилися.

За приписами ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників учасників справи, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

28.09.2022 Міністерство оборони України (як стягувач) направило до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про примусове виконання, в якій просило прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 у справі №910/361/21 про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендер Груп» на користь держави в особі Міністерства оборони України нежитлового будинку за адресою: м.Київ, вул.Медова, буд. 1г, загальною площею 330 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 389.

Проте, 04.10.2022 головним державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лазюком Д.М. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа без виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

За змістом ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з п. 10 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Зі змісту оскаржуваного повідомлення про повернення виконавчого документа без виконання слідує, що повертаючи виконавчий документ без виконання державний виконавець виходив із того, що рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій, а тому дійшов висновку, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання.

У поданих суду письмових поясненнях Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) підтвердив, що повертаючи пред`явлений до виконання Міністерством оборони України виконавчий документ, державний виконавець керувався саме ч. 3 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, суд зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/361/21, на виконання якого видано вищевказаний виконавчий документ - наказ від 26.07.2022 №910/361/21, витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендер Груп» на користь держави в особі Міністерства оборони України нежитловий будинок за адресою: м.Київ, вул.Медова, буд. 1г, загальною площею 330 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 389.

Так, у разі задоволення позову про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребовує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власнику.

Отже, рішення про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», через вилучення майна в боржника та передання стягувачу предметів, зазначених у рішенні.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.06.2021 у справі № 914/2614/13.

За змістом ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі.

Таким чином, рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/361/21 (в частині витребування майна), на виконання якого видано наказ від 26.07.2022 №910/361/21, не є рішенням, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, а тому положення ч. 3 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» в даному випадку не застосовуються.

Відтак, з огляду на положення ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», Міністерство оборони України (стягувач) правомірно скористалося своїм правом вибору місця відкриття виконавчого провадження та пред`явило до виконання виконавчий документ за місцезнаходженням боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендер Груп».

В свою чергу, повідомлення головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лазюка Данила Максимовича про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04.10.2022 не відповідає вимогам ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, доводи скаржника про наявність підстав для визнання протиправним та скасування повідомлення головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лазюка Данила Максимовича про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04.10.2022, а також про зобов`язання органу державної виконавчої служби вирішити питання про прийняття наказу Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 у справі №910/361/21 до виконання є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, скарга Міністерства оборони України на дії Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Скаргу Міністерства оборони України на дії Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лазюка Данила Максимовича про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04.10.2022.

3. Зобов`язати Печерський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вирішити питання про прийняття наказу Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 у справі №910/361/21 про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендер Груп» на користь держави в особі Міністерства оборони України нежитлового будинку за адресою: м.Київ, вул. Медова, буд. 1г, загальною площею 330 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 389, до примусового виконання у порядку та спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

4. Звернути увагу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на необхідність виконання вимог ст. 345 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

5. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.М. Смирнова