СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
25 січня 2023 року м. Харків Справа № 18/513/12
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Геза Т.Д.
при секретарі Стойка В.В.
позивача не з`явився;
відповідача не з`явився;
Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)- не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" адвоката Грищенко О.М. про розподіл судових витрат (вх..№262від 26.12.2022 року)
за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" адвоката Грищенко О.М. (вх. №1215П/1-18)
на додаткову ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.10.2022 року у справі №18/513/12, постановлену в приміщенні господарського суду Полтавської області (суддя Киричук О.А.), повний текст якої складено 25.10.2022 року
за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у виконавчому провадженні №59435738 щодо виконання наказу господарського суду Полтавської області від 04.06.2012 року у справі 18/513/12
про стягнення 463 736,87 грн.
Додатковою ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.10.2022 року у справі №18/513/12 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) судових витрат на професійну правничу допомогу у справі 18/513/12 задоволено частково; стягнуто з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 860 грн. 00 коп. додатково понесених витрат на правничу допомогу; видано наказ; у задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" відмовлено; копію ухвали надіслано учасникам провадження та Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
10.01.2023 року на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" адвоката Грищенко О.М. надійшла заява про розподіл судових витрат (вх..№262), з додатками по тексту, в якій останній просить стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" судові витрати на правничу допомогу, понесені під час та у зв`язку з апеляційним оскарженням додаткової ухвали господарського суду Полтавської області від 25.10.2022 року у справі №18/513/12 у розмірі 5700,00 грн.; розгляд даної заяви здійснювати по суті за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс".
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.01.2023 року для розгляду вказаної заяви, суддею доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Геза Т.Д.
Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указами Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.
У судове засідання, призначене в приміщенні Східного апеляційного господарського суду 25.01.2023 року о 16:45 год. не з`явились всі учасники справи, про причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви про розподіл судових витрат у суді апеляційної інстанції; розгляд заяви здійснювався судом за відсутності учасників справи; фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.11.2022 року у cправі №911/1808/21, де, зокрема, вказано, що порядок використання для обміну документами електронної пошти встановлено Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", в якому зазначено, що порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.
Телефонограмами від 20.01.2023 року було повідомлено ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та Шевченківський ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Суми) про дату, час та місце розгляду заяви про розподіл судових витрат.
Також, інформацію про дату, час та місце розгляду заяви про розподіл судових витрат було розміщено на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".
Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).
При цьому, від учасників справи впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції заяви про розподіл судових витрат не надходило будь-яких клопотань про відкладення її розгляду, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного вирішення заяви про розподіл судових витрат, її розгляд здійснено за межами строків, встановлених ГПК України, проте в розумні строки.
Зважаючи на те, що в ході розгляду заяви про розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з заходами, встановленими особливим режимом роботи суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд заяви про розподіл судових витрат в даному судовому засіданні.
Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" адвоката Грищенко О.М про розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення, з огляду на таке.
Згідно зі ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У ч. 1-2 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У апеляційній скарзі, апелянтом було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат за розгляд справи №18/513/12 не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, які пропонуються Радами адвокатів відповідного регіону; вказує на те, що з врахуванням положень ч. 8 ст. 129 ГПК України, у випадку понесення таких витрат, зобов`язується повідомити про це суд апеляційної інстанції, а отже, апелянтом дотримано вимоги ст. 129 ГПК України.
Згідно з ч. 3-5 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18, де, зокрема, вказано на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, де, між іншим, вказано на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положень ст. ст. 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
За матеріалами справи, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу за апеляційною скаргою на додаткову ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.10.2022 року у справі №18/513/12 апелянтом надано: договір № 26-10-2022/1 від 26.10.2022 року про надання адвокатських послуг (правової допомоги), укладений між ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та адвокатом Грищенко О.М., акт прийому передачі документів від 26.10.2022 року, акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 23.12.2022 року на загальну суму 5 700,00 грн.
Так, між ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (замовник) та адвокатом Грищенко О.М. (виконавець) було укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 26-10-2022/1 від 26.10.2022 року, відповідно до якого виконавець зобов`язується надати консультації з приводу можливості обґрунтованого та законодавчо доцільного апеляційного оскарження, відповідно до норм чинного законодавства України, надати консультації з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько- процесуального законодавства, з урахуванням останніх змін та доповнень, що стосується правовідносин між сторонами у справі, підготувати та підписати від імені замовника до господарського суду апеляційну скаргу, представляти інтереси замовника у суді апеляційної інстанції, здійснювати інші процесуальні заходи направлені на виконання умов та обов`язків виконавця за договором.
У п. 3.1 договору сторони визначили, що вартість виконання передбачених договором правових послуг визначається в актах здачі приймання виконаних робіт (наданих послуг), виходячи з того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 950,00 грн. по підготовці матеріалів у відповідності до п.1.1. договору. Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та робіт виконавця, зокрема, становить: ознайомлення з матеріалами справи у суді відповідної інстанції 1200,00 грн.; судові засідання 1800,00 грн., побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складення процесуальних документів, надсилання їх та документів сторонам у справі та до суду, інші види правової допомоги у межах розгляду справи 950,00 грн.
Грищенко О.М. є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009 року.
В акті здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 23.12.2022 року зазначено, що відповідно до договору №26-10-2022/1 від 26.10.2022 року про надання адвокатських послуг (правової допомоги), за період з 26.10.2022 року по 21.12.2022 року виконавець передає, а замовник приймає наступні виконані роботи та надані послуги: зустріч з замовником з метою з`ясування обставин справи №18/513/12 в призмі існування та допущення Шевченківським ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) порушення прав та інтересів замовника у виконавчому провадженні №59435738 щодо примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 04.06.2012 року у справі №18/513/12 та з приводу прийняття додаткової ухвали господарського суду Полтавської області від 25.10.2022 року (0,5 год.); організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань апеляційної скарги вих. №28-3/10 від 28.10.2022 року ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на додаткову ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.10.2022 року у справі №18/513/12 в частині здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу; підготовка щодо подання до Східного апеляційного господарського суду апеляційної скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на додаткову ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.10.2022 року у справі №18/513/12 в частині здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу (5 годин); ознайомлення зі змістом ухвали господарського суду Полтавської області від 25.10.2022 року у справі №18/513/12; організація, підготовка та проведення процесуальної роботи по підготовці матеріалів, документів, доказів та інших обґрунтувань, пояснень, клопотань тощо, які направлені на підтвердження вимог апеляційної скарги на додаткову ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.10.2022 року в частині здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу (0,5 год.), тощо.
Загальна вартість вказаних послуг склала 5700,00 грн.
У п.3 Акту визначено, що замовник, на підставі п. 3.2. договору №26-10-2022/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.10.2022 року, 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт, визначених у п. 2 відповідно до даного акту, зобов`язується сплатити протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення за результатами завершення розгляду судом справи №18/513/12 за апеляційною скаргою ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на додаткову ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.10.2022 року у справі №18/513/12 - прийняття постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 року у справі №18/513/12, повний текст якої складено та підписано 21.12.2022 року.
У п.4 Акту визначено, що замовник претензій згідно договору №26-10-2022/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.10.2022 року до виконавця не має.
Таким чином, сторони узгодили перелік послуг з надання правової допомоги, обсяг повноважень адвоката щодо представництва інтересів клієнта, гонорар та умови розрахунків, а також строк виконання зобов`язань за договором про надання правової допомоги.
А отже, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, 5700,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою на додаткову ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.10.2022 року у справі, становлять співмірні і розумні витрати апелянта на правову допомогу у справі у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)
Отже, заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" адвоката Грищенко О.М. про розподіл судових витрат (вх.№262 від 26.12.2022 року) за апеляційною скаргою на додаткову ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.10.2022 року у справі у сумі 5700, 00 грн. підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 126, 129, ст. ст. 130, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" адвоката Грищенко О.М. про розподіл судових витрат (вх..№262від 26.12.2022 року) задовольнити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткової постанови складено 25.01.2023 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко
Суддя П.В. Тихий
Суддя Т.Д. Геза