номер провадження справи 26/23/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.01.2023 Справа № 908/1242/22(908/262/23)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Зоря, (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2, офіс 209а)

до відповідача «UG'IT SAV'D О PLYUS» LTD адреса Республіка Узбекистан, м. Ташкент Мирзо Улугбекский р-н, м-в Феруза 2 5 про стягнення 206 197,20 дол. США в межах справи № 908/1242/22

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Зоря, (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2, офіс 209а)

кредитори 1/ Адвокатське об`єднання Аюрлекс

2/ Приватне акціонерне товариство Шахтоуправління Покровське

3/ Товариство з обмеженою відповідальністю Трейд Кепітал Фін

4/ Публічне акціонерне товариство МТБ Банк

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 26.01.2023 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Зоря до відповідача «UG'IT SAV'D О PLYUS» LTD адреса Республіка Узбекистан, м. Ташкент, в якій позивач просить стягнути з відповідача 206 197,20 доларів США.

Згідно з Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.01.2023 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/262/23 та визначено до розгляду судді Юлдашеву О.О.

За положеннями ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Крім того, позивач у позовній заяву просить про відстрочення сплати судового збору у розмірі 113 105,15 грн до розгляду позову по суті.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за певних умов.

Підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Тобто з метою дотримання принципу доступу до правосуддя, - законодавство передбачає підстави для звільнення від сплати судового збору.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №0940/2276/18, юридична особа має право звернутися з клопотанням, а суд не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або звільнити від сплати. Крім того, із наведеного вбачається, що прийняття рішення про відстрочення або звільнення від сплати судового збору, суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про розстрочення сплати судового збору.

Позивач зазначає, що перебуває у тяжкому фінансовому становищі, у зв`язку з чим відкрито провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи надану законодавством можливість застосування правового інституту розстрочення, відстрочення, звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру до юридичної особи за майновим критерієм, суд вважає, що Позивач має підстави отримати відстрочення сплати судового збору з огляду на незадовільний стан платоспроможності.

Аналогічний підхід про можливість застосування майнового критерію на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» до юридичної особи приватного права або суб`єкта владних повноважень, але за обов`язкової умови перевірки її майнового стану в залежності від оцінки доказів, якими обґрунтовується її рівень, викладений у таких судових рішеннях: постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 904/9117/17, від 13 лютого 2018 року у справі № 905/974/17, від 20 лютого 2018 року у справі № 910/17456/17.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за можливе відстрочити позивачу сплату судового збору до розгляду позову по суті.

Підстав для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст.ст. 7, 365, 366 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 76 Закону України Про міжнародне приватне право визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст.367 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно ст.368 ГПК України зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги повинні відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено вимогам частин другої четвертої цієї статті. У судовому дорученні про надання правової допомоги зазначаються: 1) назва суду, що розглядає справу; 2) за наявності міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, учасниками якого є Україна і держава, до якої звернено доручення, посилання на його положення; 3) найменування справи, що розглядається; 4) прізвище, ім`я, по батькові та рік народження фізичної особи або найменування юридичної особи, відомості про її місце проживання (перебування) або місцезнаходження та інші дані, необхідні для виконання доручення; 5) процесуальне становище осіб, стосовно яких необхідно вчинити процесуальні дії; 6) чіткий перелік процесуальних дій, що належить вчинити; 7) інші дані, якщо це передбачено відповідним міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цього вимагає іноземний суд, який виконуватиме доручення. Судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення про надання правової допомоги, процесуальні та інші документи, що додано до нього, засвідчуються підписом судді, який складає доручення, та скріплюються гербовою печаткою.

Порядок надання правової допомоги у цивільних справах в даному випадку встановлений Договором між Україною та Республікою Узбекистан про правову допомогу в цивільних справах від 19.02.1998 р., який ратифіковано Україною 05.11.1998 р.

Відповідно до ст.4 Договору, установи юстиції Договірних Сторін надають правову допомогу у цивільних та сімейних справах відповідно до положень цього Договору.

Установи юстиції надають правову допомогу й іншим установам у справах, вказаних у пункті 1 цієї статті.

Згідно ст.5 Договору, при наданні правової допомоги установи юстиції Договірних

Сторін зносяться одна з одною через Міністерство юстиції України і Міністерство юстиції Республіки Узбекистан, якщо цим Договором не встановлено інший порядок зносин.

Відповідно до ст.6 Договору, установи юстиції Договірних Сторін надають одна одній правову допомогу шляхом виконання процесуальних та інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, в тому числі:1) складання та надання, в тому числі пересилка, оригіналів чи завірених копій відповідних документів та матеріалів; 2) проведення арешту майна, пересилка та видача речових доказів; 3) проведення огляду та освідування; 4) проведення експертизи; 5) допит сторін, третіх осіб, свідків, експертів; 6) розшук осіб, у відповідності з діючим законодавством запитуваної Договірної Сторони; 7) визнання та виконання судових рішень у цивільних та сімейних справах, вироків у кримінальних справах у частині цивільного позову; 8) вручення документів.

Відповідно до ст. 7 Договору, прохання про надання правової допомоги повинно містити: 1) назву запитуючої установи юстиції та назву запитуваної установи юстиції; 2) найменування справи, в якій запитується правова допомога, викладення мети прохання та опису запитуваної допомоги; 3) імена та прізвища сторін, третіх осіб, свідків, відомостей про їхнє місце проживання чи місце перебування, дату та місце народження, громадянство, рід занять, для юридичних осіб - їхнє найменування та місцезнаходження; 4) за наявності представників осіб, зазначених в підпункті "3" - їхні імена, прізвища та адреси; 5) зазначення строків, протягом яких очікується виконання прохання, коли це необхідно.

При необхідності до прохання додаються належним чином завірені копії документів чи виписки з них, які полегшують виконання прохання. У проханні про вручення документів мають бути зазначені точна адреса одержувача та найменування документів. Прохання має бути підписано відповідною посадовою особою та скріплено гербовою печаткою запитуючої установи юстиції.

Статтею 10 Договору передбачено, що установа юстиції запитуваної Договірної Сторони здійснює вручення документів відповідно до прохання та правил, діючих на території цієї Договірної Сторони, якщо документи, що вручаються, складені мовою цієї держави чи російською мовою або забезпечені належно завіреним перекладом. В протилежному випадку вона передає документи одержувачу, якщо він згоден добровільно їх прийняти.

Підтвердження вірності перекладу документів, призначених для вручення, здійснює установа юстиції, від якої виходить прохання, або дипломатичний чи консульський представник однієї з Договірних Сторін.

Якщо документи не можуть бути вручені за адресою, вказаною у проханні, запитувана установа юстиції вживає відповідно до законодавства своєї держави заходів, необхідних для встановлення адреси. В разі, коли встановлення адреси виявиться неможливим, запитувана установа юстиції повідомляє про це запитуючу установу юстиції та повертає їй документи, що підлягають врученню.

Статтею 11 Договору передбачено, що підтвердження вручення документів оформлюється відповідно до правил, що діють на території запитуваної Договірної Сторони. У підтвердженні повинні бути зазначені спосіб, місце і час вручення, а також особа, якій вручено документи. Підтвердження вручення документів направляється запитуваній установі юстиції.

Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність звернення для надання правової допомоги шляхом направлення доручення про вручення документів Міністерству юстиції України, для їх подальшого спрямування до повноважного органу юстиції Республіки Узбекистан та вручення відповідачу з метою належного повідомлення його про дату, час та місце слухання справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача здійснити дії, необхідні для звернення судом із дорученням про надання правової допомоги вручення документів, до компетентної установи юстиції, а саме: надати Господарському суду Запорізької області в строк до 02.03.2023 офіційний (нотаріально посвідчений) переклад на узбецьку мову (прошитий, пронумерований та скріплений мокрою печаткою) наступних документів (у двох примірниках):

- позовної заяви ТОВ Науково-виробниче підприємство Зоря вх. №287/08-07/23 від 26.01.2023;

- ухвали Господарського суду Запорізької області від 30.01.2023 у справі № 908/1242/22(908/262/23);

- доручення про вручення документів та підтвердження про вручення документів в двох примірниках.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Згідно з п. 2.2 Інструкції у разі надіслання судом України доручення для виконання за кордоном цивільна справа, у зв`язку з якою складається доручення, призначається до розгляду з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном. У разі можливості судом України призначається дата наступного судового засідання, на яке може прибути особа, що викликається.

З огляду на вищевикладені обставини, у зв`язку із необхідністю надання достатнього часу для вчинення дій з метою належного повідомлення учасника судового процесу, що є суб`єктом господарювання іноземної держави, шляхом вручення за кордоном судових документів, суд вважає за необхідне призначити підготовче засідання на 25.07.2023.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 228 ГПК України провадження у справі № 908/1242/22(908/262/23) необхідно зупинити до дати підготовчого засідання.

Керуючись ст.ст. 11, 42, 120, 182, 228, 234, 365-368 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №908/1242/22(908/262/23).

2. Враховуючи клопотання позивача, відстрочити сплату судового збору у розмірі 113 105,15 грн до розгляду Господарським судом Запорізької області позову по суті.

3. Розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

4. Призначити підготовче засідання на 25.07.2023 р. о/об 10 год. 00 хв.

Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Запорізької області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4.

При направленні в засідання уповноважених представників, сторонам слід враховувати, що згідно з ч. 1 ст. 58 ГПК України, пп. 11 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України з 1 січня 2019 року у судах першої інстанції представництво в суді відповідно до статті 131-2 Конституції, здійснюється виключно адвокатами, крім малозначних спорів. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

5. Звернутися до Міністерства юстиції України через Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (проспект Дмитра Яворницького, 21А, Дніпро, Дніпропетровська область, 49027) для подальшої передачі до компетентної установи юстиції Республіки Узбекистан із дорученням про надання правої допомоги шляхом вручення відповідачу «UG'IT SAV'D О PLYUS» LTD адреса Республіка Узбекистан, м. Ташкент Мирзо Улугбекский р-н, м-в Феруза 2 5 документів: даної ухвали Господарського суду Запорізької суду від 30.01.2023 у справі № 908/1242/22(908/262/23) та копії позовної заяви ТОВ Науково-виробниче підприємство Зоря вх. №287/08-07/23 від 26.01.2023.

6. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Зоря» в строк до 02.03.2023 надати суду:

офіційний (нотаріально посвідчений) переклад на узбецьку мову (прошитий, пронумерований та скріплений мокрою печаткою) наступних документів (у двох примірниках):

- позовної заяви ТОВ Науково-виробниче підприємство Зоря вх. №287/08-07/23 від 26.01.2023;

- ухвали Господарського суду Запорізької області від 30.01.2023 у справі № 908/1242/22(908/262/23);

- доручення про вручення документів та підтвердження про вручення документів в двох примірниках.

7. Зупинити провадження у справі № 908/1242/22(908/262/23) до 25.07.2023 у зв`язку зі зверненням господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу іноземної держави.

8. Відповідно до ст. 165 ГПК України запропонувати відповідачу подати до суду відзив з документальним обґрунтуванням (доказами) протягом 20 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно з надісланням (наданням) до суду відзиву та доданих до нього документів направити їх позивачу, докази направлення/вручення надати суду (додати до відзиву).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

9. Суд наголошує, що відповідно до положень ч. 5 ст. 165, ч. 3 ст. 166 ГПК України та ч. 3 ст. 167 ГПК України, копія відзиву/відповіді на відзив/заперечення та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву/відповіді на відзив/заперечення до суду.

Звернути увагу учасників справи, що подання доказів у справі здійснюється учасниками справи на стадії підготовчого провадження. Копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи, крім випадків, передбачених ч. 9 ст.80 ГПК України.

Документи надаються завчасно до засідання (із супровідним листом) через службу діловодства суду. При поданні копій документів необхідно додержуватись вимог ч.ч. 2, 4, 5 ст. 91 ГПК України, пункту 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ4163-2003), затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, згідно з яким відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відповідно до ч. 8 ст. 42 ГПК України, документи, в тому числі заяви з процесуальних питань, які подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, скріплюються електронним цифровим підписом (ЕЦП) учасника справи (його представника). Документи не скріплені ЕЦП судом не реєструються, відповідні заяви та клопотання залишаються без розгляду.

Електронна адреса Господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

Єдиний Контакт-центр судової влади України 0-800-501-492.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/. Ознайомитись з процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала підписана 31.01.2023.

Суд звертає увагу сторін на те, що відповідно до ст. 135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу (п. 1); зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (п. 2); неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин (п. 3); невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк (п. 4); порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу (п. 5).

Суддя О.О. Юлдашев