ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.01.2023м. СумиСправа № 920/961/22

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна виробничо- комерційна компанія «Федорченко»

до - Товариства з обмеженою відповідальністю «Корона-Суми»,

про стягнення 108515 грн 23 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі.

Суд звертає увагу сторін на те, що позивачем у позовній заяві помилково було зазначено загальну суму боргу в розмірі 106146 грн 69 коп., оскільки вірна загальна сума позовних вимог, заявлених до стягнення, складає 108515 грн 23 коп.

Позивач 16.11.2022 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 108515 грн 23 коп., з яких: 64434 грн 40 коп. заборгованості з орендної плати та відшкодування витрат за комунальні послуги, 10032 грн 54 коп. пені, 31800 грн 10 коп. штрафу, 973 грн 93 коп. 3% річних, 1274 грн 26 коп. інфляційних збитків, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем укладеного між сторонами 01.12.2021 договору оренди нежитлового приміщення №363 (надалі Договір).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що між сторонами було укладено Договір оренди. Позивач передав у користування відповідачу майно, проте відповідач має несплачену заборгованість по орендній платі та відшкодуванню комунальних витрат. Тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості з орендної плати та відшкодування комунальних витрат, пені, штрафу, інфляційних збитків та 3% річних.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Ухвалою суду від 22.11.2022 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання. Копія зазначеної ухвали була направлена відповідачу, однак була повернута на адресу суду.

Розгляд зазначеної справи по суті не відбувся у зв`язку з відпусткою судді Резніченко О.Ю.

Ухвалою суду від 30.12.2022 розгляд справи відкладено на 24.01.2023 без проведення судового засідання.

19.01.2023 судом був зроблений Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 30064084, з якого вбачається, що ухвала суду направлялась на адресу відповідача підтверджену даними реєстру, а тому відповідач вважається належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, оскільки судом вчинені всі дії, які передбачені ст. 120 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна виробничо-комерційна компанія «Федорченко» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корона-Суми» (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №363, згідно з яким орендодавець зобов`язався передати орендарю за плату на певний строк на умовах цього Договору у користування нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею, що орендується, 233,1 кв.м. для організації діяльності орендаря, не забороненої чинним законодавством України. Вищезазначене підтверджується копією Договору (а.с.7-8).

Позивач передав відповідачу зазначене майно, що підтверджується копією відповідного акту (а.с.9).

Відповідно до п. 5.1. Договір набирає чинності з 01.01.2022 року і діє до 31.12.2022, а в частині взаємних розрахунків та відповідальності сторін до повного виконання умов цього Договору.

Згідно з умовами п. 4.1. Договору орендар за користування майном сплачує орендну плату 13254 грн 00 коп. за місяць.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що орендна плата перераховується (сплачується) орендарем орендодавцю не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним.

Вартість комунальних послуг не входить до орендної плати. Орендар відшкодовує орендодавцю витрати, понесені ним на оплату комунальних послуг, спожитих орендарем, у строк не пізніше останнього числа місяця. наступного за звітним, на підставі наданих орендодавцем рахунків (п. 4.3. Договору).

15.06.2022 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, у якій сторони домовились про те, що тимчасово, з 01 червня 2022 по 31 серпня 2022 року орендар сплачує орендодавцю орендну плату в розмірі 50% від розміру орендної плати, передбаченої п. 4.1. Договору.

Зменшення орендної плати, вказане у п. 1 цієї Додаткової угоди, не звільняє Орендаря від сплати комунальних послуг в повному обсязі (п. 2 Додаткової угоди до Договору).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору щодо внесення орендної плати та відшкодування комунальних послуг позивач надіслав відповідачу вимогу-попередження №09/334 від 22.09.2022 про сплату у строк до 30.09.2022 заборгованості в розмірі 51180 грн 40 коп. та про дострокове розірвання договору та звільнення приміщення.

04.10.2022 орендоване приміщення було повернуто відповідачем позивачу відповідно до Акту приймання-передачі нежитлового приміщення (а.с. 11), проте заборгованість не сплачена.

Оскільки відповідач з 01.01.2022 по 04.10.2022 заборгованість в розмірі 64434 грн 40 коп. не сплатив, то позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини доведені позивачем перед судом належними та допустимими доказами, про які зазначено вище та є такими, що встановлені судом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Щодо стягнення основної суми боргу та відшкодування витрат за спожиті комунальні послуги.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Сторони при виконанні договорів повинні діяти добросовісно і справедливо по відношенню до іншої сторони договору, повинні фактично виконувати умови договору, а не ухилятись від виконання обов`язків з формальних причин.

Відповідно до п.п. 3.1.5., 3.1.6. Договору орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату на рахунок орендодавця; своєчасно і в повному обсязі відшкодовувати орендодавцю витрати, понесені ним на оплату комунальних послуг, спожитих орендарем.

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 64434 грн 40 коп. (55551 грн 00 коп. орендної плати та 8883 грн 40 коп. відшкодування витрат на комунальні послуги) (період з 16.03.2022 по 15.11.2022). Як вже зазначалось, вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 64434 грн 40 коп. боргу є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення пені та штрафу.

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно з п. 6.4. Договору за порушення зобов`язань щодо оплати відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення зобов`язання, від суми не виконаного (несвоєчасно або не в повному обсязі виконаного) зобов`язання за кожний день прострочення.

Позивачем розрахунок пені (період з 16.03.2022 по 15.11.2022) та штрафу додано до позовної заяви (а.с.17).

Враховуючи порушення строків виконання відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 10032 грн 54 коп. пені (за загальний період з 16.03.2022 по 15.11.2022) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що при простроченні оплати орендних платежів більш ніж на 10 календарних днів від граничного строку оплати, крім пені, орендар сплачує на користь орендодавця штраф у розмірі 10% від суми орендної плати за кожне порушення.

Частиною 2 та 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Враховуючи те, що загальна сума простроченого зобов`язання з орендної плати встановлена судом і складає 55551 грн 00 коп., розмір штрафу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 5555 грн 10 коп.

У задоволенні позову в частині стягнення 26245 грн 00 коп. штрафу суд відмовляє у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Стосовно вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних збитків.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1274 грн 26 коп. інфляційних збитків та 973 грн 93 коп. - 3% річних за загальний період з 01.03.2022 по 15.11.2022.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем розрахунок інфляційних збитків та 3% річних додано до позовної заяви (а.с.17).

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1274 грн 26 коп. інфляційних збитків та 973 грн 93 коп. - 3% річних за загальний період з 01.03.2022 по 15.11.2022 є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені частково, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору в розмірі 1880 грн 96 коп.; витрат зі сплати судового збору в розмірі 600 грн 04 коп. покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.123, 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна виробничо-комерційна компанія «Федорченко» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корона-Суми» про стягнення 108515 грн 23 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корона-Суми» (вул. Соборна, буд. 29Б, м. Суми, 40000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна виробничо-комерційна компанія «Федорченко» (вул. Тополянська, буд. 26/1, м. Суми, 40022, ) 64434 грн 40 коп. заборгованості з орендної плати та відшкодування витрат за комунальні послуги, 10032 грн 54 коп. пені, 5555 грн 10 коп. штрафу, 973 грн 93 коп. 3% річних, 1274 грн 26 коп. інфляційних збитків, 1880 грн 96 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні позову в частині стягнення 26245 грн 00 коп. штрафу відмовити.

4. Витрати зі сплати судового збору в розмірі 600 грн 04 коп. покласти на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна виробничо-комерційна компанія «Федорченко».

5. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна виробничо-комерційна компанія «Федорченко» наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Судове рішення складено 24.01.2023.

Суддя О.Ю. Резніченко