РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 м. КиївСправа № 910/11725/22

За позовом: акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО";

до: акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

про: стягнення 308.662,34 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Акціонерне товариство "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення 308.662,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем здійснене порушення правил перевезення вантажу, що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням комерційних актів та виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 308.662,34 грн. грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11725/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням відсутності в матеріалах справи податкової накладної, як доказу вартості відправленого вантажу. Також відповідачем зазначено, що позивач не здійснено звернення до правоохоронних органів з приводу визнання позивача потерпілою особою. Крім того, позивачем не долучено до матеріалів справи договір від 20.04.2016 № 1-1-2016, який свідчить про належність вугілля позивачу.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138), накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Так, товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ", як відправником передано відповідачу для перевезення вантаж "вугілля кам`яне марки г-газовий" за накладними: № 51457323 від 30.10.2021, № 51460673 від 30.10.2021, № 51496503 від 01.11.2021, № 51480754 від 01.11.2021, № 51481992 від 01.11.2021, № 51483519 від 01.11.2021, № 51484715 від 01.11.2021, № 51487320 від 01.11.2021, № 51499804 від 02.11.2021, № 51525079 від 03.11.2021, № 51532612 від 03.11.2021, № 47968037 від 03.11.2021 (досилочна), № 51537280 від 04.11.2021, № 47871637 від 04.11.2021 (досилочна), № 47871611 від 04.11.2021 та № 47871629 від 10.11.2021 (досилочна),

Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

На станціях призначення були складені комерційні акти про недостачу вантажу у вагонах, а саме:

- від 03.11.2021 № 476906/1573 про недостачу у вагоні № 53536033 на 1.150 кг.;

- від 03.11.2021 № 476906/1566 про недостачу у вагоні № 62610688 на 1.250 кг.;

- від 03.11.2021 № 476906/1567 про недостачу у вагоні № 56335219 на 3.050 кг.;

- від 03.11.2021 № 476906/1568 про недостачу у вагоні № 56952906 на 2.600 кг.;

- від 03.11.2021 № 476906/1569 про недостачу у вагоні № 58940735 на 3.000 кг.;

- від 03.11.2021 № 476906/1570 про недостачу у вагоні № 53590048 на 1.050 кг.;

- від 03.11.2021 № 476906/1571 про недостачу у вагоні № 56040959 на 1.500 кг.;

- від 03.11.2021 № 476906/1572 про недостачу у вагоні № 59954156 на 1.650 кг.;

- від 03.11.2021 № 476906/1565 про недостачу у вагоні № 60352952 на 3.100 кг.;

- від 04.11.2021 № 460005/1785/1606 про недостачу у вагоні № 62966247 на 3.900 кг.;

- від 04.11.2021 № 476906/1577 про недостачу у вагоні № 60725454 на 2.350 кг.;

- від 05.11.2021 № 476906/1588 про недостачу у вагоні № 26469127 на 4.100 кг.;

- від 05.11.2021 № 476906/1584 про недостачу у вагоні № 56973464 на 1.500 кг.;

- від 05.11.2021 № 476906/1585 про недостачу у вагоні № 53577524 на 2.600 кг.;

- від 05.11.2021 № 476906/1586 про недостачу у вагоні № 52370236 на 1.350 кг.;

- від 05.11.2021 № 476906/1587 про недостачу у вагонах: № 53516373 на 3.700 кг., № 63523963 на 7.000 кг., № 62112370 на 3.250 кг., № 53528519 на 8.150 кг., № 56743743 на 3.550 кг., № 62258272 на 8.700 кг., № 53530879 на 4.600 кг., № 53516621 на 5.850 кг., № 52185394 на 2.950 кг., № 56558471 на 7.000 кг., № 54752035 на 5.550 кг. та № 62053053 на 7.000 кг.

- від 06.11.2021 № 476906/1592 про недостачу у вагоні № 62610720 на 3.300 кг.;

- від 06.11.2021 № 476906/1591 про недостачу у вагоні № 61014155 на 2.050 кг.;

- від 06.11.2021 № 476906/1593 про недостачу у вагоні № 59600932 на 1.300 кг.;

- від 07.11.2021 № 476906/1598 про недостачу у вагоні № 62200746 на 2.750 кг.;

- від 10.11.2021 № 476906/1610 про недостачу у вагоні № 65476103 на 4.750 кг.;

- від 10.11.2021 № 476906/1611 про недостачу у вагоні № 54750724 на 8.100 кг.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем правил перевезення вантажу що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням комерційних актів та виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 308.662,34 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Згідно з п. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно статті 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Положеннями п. 114 Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затвердженими наказом міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Таким чином, факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 308.662,34 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними (враховуючи норми природної втрати під час перевезення та вартості тони відвантаженого вантажу).

Твердження відповідача викладені в поданому до суду відзиві судом відхилені з огляду на наступне.

Приписами статті 127 Статуту, зокрема, встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

При цьому, як встановлено вище, вантаж прибув до станцій призначення з недостачею, що в розумінні приписів статті 127 Статуту є відповідальністю відповідача.

Відсутність в матеріалах справи податкових накладних, як доказів дійсної вартості втраченого при перевезенні вантажу судом відхилені з урахуванням наявних в матеріалах справи довідок про вартість вантажу, який був відправлений за залізничними накладними, в результаті перевезення якого виявлено недостачу вантажу, що зафіксовано у вказаних вище комерційних актах. Крім того, податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість та надає можливість віднести суму сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту. Відтак, податкова накладна не може слугувати виключним доказом дійсної вартості втраченого вантажу.

Звернення позивача до правоохоронних органів з приводу нестачі вантажу жодним чином не відноситься ні до предмету спору ні до предмету доказування у даній справі.

Договір від 20.04.2016 № 1-1-2016 про належність позивачу вантажу не впливає на вирішення спору по суті, оскільки відповідно до вказаних вище залізничних накладних відповідач прийняв вантаж до перевезення, за який залізниця (відповідач) несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження відповідно до приписів статті 127 Статуту.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) на користь акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" (Україна, 69006, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ ДОБРОЛЮБОВА, будинок 20, ідентифікаційний код: 00130872) заборгованість в сумі 308.662 (триста вісім тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 34 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 4.629 (чотири тисячі шістсот двадцять дев`ять) грн. 94 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац