УХВАЛА

20.01.2023м. ХарківСправа № 922/153/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411)
боржник фізична особа-підприємець Щуцька Катерина Анатоліївна ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 5894,80 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (надалі - заявник) надало Господарському суду Харківської області заяву №СНЗ/45 від 03.01.2023 до фізичної особи-підприємця Щуцької Катерини Анатоліївни (надалі - боржник) про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з фізичної особи-підприємця Щуцької Катерини Анатоліївни (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, 13) заборгованість за договором №029386-ХВ1 про надання кредиту від 25.04.2019 та додатковою угодою №1 про надання кредиту, що становить 5894,80 грн, яка складається з:

- суми прострочених платежів по тілу кредиту - 4693,11 грн;

- суми прострочених платежів по процентах - 1201,69 грн;

- суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн;

та суму сплаченого судового збору за подання заяви на отримання судового наказу в розмірі 268,40 грн.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною ч. 3 ст. 150 ГПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Заявником не дотримано вимог п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України, оскільки в порушення вимог зазначеної норми до заяви не додано доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, в обґрунтування заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Щуцької Катерини Анатоліївни заборгованості у сумі 5894,80 грн заявник посилається на те, що ним за договором №029386-ХВ1 про надання фінансового кредиту від 25.04.2019 та додатковою угодою №1 від 25.04.2019 про надання кредиту до вказаного договору були виконані свої зобов`язання та надано позичальнику (боржнику) грошові кошти в сумі 10000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних), що підтверджується довідкою (або платіжним дорученням) про видачу коштів.

Як зазначає заявник у поданій заяві, до теперішнього часу боржник лише частково сплатив заборгованість за договором №029386-ХВ1 про надання фінансового кредиту від 25.04.2019, розрахунок та розмір якої зазначені у розрахунку заборгованості за договором №029386-ХВ1-001 позичальника - ОСОБА_1 , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором, у зв`язку з чим у боржника станом на 21.12.2022 утворилась заборгованість в розмірі 5894,80 грн.

На підтвердження заявлених вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" надало суду копії: договору №029385-ХВ1 про надання фінансового кредиту від 25.04.2019; додаткової угоди №1 від 25.04.2019 про надання кредиту до вказаного договору; анкети-заяви позичальника від 25.04.2019 та довідки ТОВ "ФК "Елаєнс" від 29.12.2022.

Так, в якості доказів видачі боржнику кредиту на суму 10000,00 грн заявник надав довідку ТОВ "ФК "Елаєнс" від 29.12.2022, а на підтвердження наявності заборгованості, її розміру та її часткової сплати боржником, заявник подав до суду розрахунок заборгованості за кредитом.

Згідно з положеннями ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020 у справі 278/2177/15-ц.

Жодних первинних документів, що підтверджують суму заборгованості, а саме: докази видачі заявником боржнику кредиту, часткову сплату боржником кредитних коштів, заявником суду не надано.

Вищевказана копія довідки ТОВ "ФК "Елаєнс" від 29.12.2022 не може вважатися належним і допустимим доказом, що підтверджує факт видачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" кредиту боржнику на суму 10000,00 грн та наявність у боржника заборгованості перед заявником (стягувачем), оскільки вона не є первинним документом.

Доказів здійснення боржником часткових оплат за договором, зокрема, платіжних доручень, платіжних квитанцій, банківських виписок, тощо, заявник суду також не надав.

Розрахунок заборгованості, сам по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів боржником від заявника, не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру, адже будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок боржника заявником не надано, і нічим іншим не підтверджується та його правильність неможливо перевірити.

Інших доказів, що підтверджували б заборгованість фізичної особи-підприємця Щуцької Катерини Анатоліївни перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" за договором №029386-ХВ1 про надання фінансового кредиту від 25.04.2019, заявником господарському суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Тобто, Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість задоволення заяви про видачу судового наказу за умови безспірності вимог, відповідно, заявник, крім іншого, має додати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових сум.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 78 ГПК України).

Заявник не надав докази, які підтверджують факт видачі боржнику кредиту, його часткової сплати та наявність у боржника заборгованості перед заявником.

Заявлена до стягнення сума 5894,80 грн є непідтвердженою, тому виходячи зі змісту наданих доказів суд позбавлений можливості визначити суму залишку несплаченої боржником заборгованості.

Відповідно до п. 1 та п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Щуцької Катерини Анатоліївни заборгованості за договором №029386-ХВ1 про надання кредиту від 25.04.2019 та додатковою угодою №1 від 25.04.2019 у сумі 5894,80 грн.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, відмова судом у видачі судового наказу не позбавляє заявника права звернутися до суду у позовному провадженні до ФОП Щуцької К.А.

Частиною 2 ст. 151 ГПК України встановлено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 12, 147, 148, 150 - 153, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Щуцької Катерини Анатоліївни заборгованості за договором №029386-ХВ1 про надання кредиту від 25.04.2019 та додатковою угодою №1 від 25.04.2019 у сумі 5894,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Порядок і строк її оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 20.01.2023.

Суддя В. І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.