РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 м. КиївСправа № 910/11874/22

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА";

до: приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ";

про: стягнення 5.016,30 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (далі - відповідач) про стягнення 5.016,30 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11874/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив та повідомив суд про те, що останнім виконано зобов`язання за договором обов`язкового страхування щодо дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як страховиком, та гр. ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено сертифікат добровільного страхування наземного транспорту від 06.09.2021 № 001366/4605/0000246 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу, що належить страхувальникові, а саме "Volkswagen Jetta" із державним знаком НОМЕР_1 (далі - застрахований автомобіль).

16.01.2022 у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля та транспортного засобу "Citroen C 8" із державним знаком НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2 .

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21.04.2022 у справі № 756/1651/22 (провадження № 3/756/1475/22 встановлено, що ДТП трапилось внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм ОСОБА_2 .

Внаслідок зазначеного ДТП застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Транспортний засіб - "Citroen C 8" із державним знаком НОМЕР_2 , яким керувала винна у настанні ДТП особа, зазначений у Страховому полісі ЕР 203299864 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Договір обов`язкового страхування) (ліміт за шкоду заподіяну майну становить 130.000,00 грн., а франшиза - 0 грн.). Страховиком за Договором обов`язкового страхування, станом на момент ДТП, є - відповідач.

Як стверджує позивач, на підставі заяви страхувальника, страхового акту від 26.01.2018 № 00921-02, платіжним дорученням від 26.01.2018 № 2148 здійснив перерахування суми страхового відшкодування в розмірі 9.066,68 грн.

Спір між сторонами судового процесу, на думку позивача, виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов`язання за Договором обов`язкового страхування. Як вказує позивач, відповідачем не здійснено сплати суми страхового відшкодування в розмірі 5.016,30 грн. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 5.016,30 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 7.38 Методики визначено, що значення ЕЗ (де ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію застрахованого автомобіля дата випуску - 2014.

Відтак, станом на момент ДТП (16.01.2022) строк експлуатації застрахованого автомобіля перевищує 7 років.

Так відповідачем, поданий до суду звіт від 16.01.2022 № 70-R/11/31 (складений ОСОБА_3 , сертифікат ФДМУ від 08.09.2022 № 807/20) відповідно до якого, коефіцієнт фізичного зносу застрахованого автомобіля становить 49,40 %.

Приймаючи до уваги подану позивачем до суду ремонтну калькуляцію, коефіцієнт фізичного зносу застрахованого автомобіля та франшизу за Договором добровільного страхування, сума страхового відшкодування, яку має сплатити відповідач на користь позивача становить 2.032,54 грн.

Відповідачем подане до суду платіжне доручення від 22.12.2022 № 9073, відповідно до якого відповідач сплатив на користь позивача 2.032,54 грн. ( ОСОБА_1 -потерпілий).

Приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги сплату відповідачем встановленої вище суми страхового відшкодування після відкриття провадження у справі суд дійшов висновку, що провадження справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 31.12.2020 № 1/20ю, укладений між позивачем та адвокатським бюро "АДВОКАТСЬКЕ БЮРО ОЛЕКСАНДРА ЛИСОВА "ЕКВІТ" та додаток від 18.10.2022 № 1 до такого Договору.

Так позивачем, в підтвердження надання послуг та здійснення оплати таких послуг за вказаним договором подані до суду: розрахунок витрат на правову допомогу у суді першої інстанції (у фіксованому розмірі) (7.000,00 грн.); рахунок на оплату від 19.10.2022 № 176 на суму 7.000,00 грн.; акт надання послуг від 03.11.2022 № 176 на суму 7.000,00 грн.; платіжне доручення від 21.10.2022 № 3617 на суму 7.000,00 грн.

Приписами частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем, в поданому до суду відзиві викладена заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу зазначено про необґрунтованість заявленої до стягнення суми витрат позивача на правничу допомогу.

Приймаючи до уваги приписи статті 126 Господарського процесуального кодексу України та заперечення відповідача на заявлену позивачем до стягнення суму витрат на правову допомогу, суд вказує, що дана справа є справою незначної складності в розумінні пунктів 1, 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про те, що розмір заявлених представником позивача витрат на правову допомогу підлягає зменшенню до 500,00 грн., в розумінні пунктів 1, 4 частини 4, частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 231, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Провадження у справі - закрити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (Україна, 01033, місто Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 77, ідентифікаційний код: 22945712) на користь приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (Україна, 04112, місто Київ, вул.Теліги Олени, будинок 6 літ.В, ідентифікаційний код: 20033533) витрати на правову допомогу в сумі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац