ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" січня 2023 р. Справа № 924/422/22

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Танасюк О.Є., секретар судового засідання Мироненко Н.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація", м. Київ

до Приватного сільськогосподарського підприємства „Обрій", с. Теліжинці Старосинявського району Хмельницької області

про стягнення 162000,15 грн. неустойки (штрафу)

за зустрічним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства „Обрій", с. Теліжинці Старосинявського району Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація", м. Київ

про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація" та Приватним сільськогосподарським підприємством „Обрій"

Представники сторін:

позивача (відповідач за зустрічним позовом): Савіна О.О. - директор згідно наказу №13/03/2021 від 13.03.2021 (в режимі відеоконференції)

відповідача (позивач за зустрічним позовом): Оніщук Є.О. - згідно ордера від 16.09.2022

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України прийнято вступну та резолютивну частину рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 15.08.2022 відкрито провадження у справі №924/422/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22.09.2022 судом постановлено ухвалу, якою продовжено відповідачу строк для подання відзиву; задоволено клопотання ПСП „Обрій" від 20.09.2022 та постановлено здійснювати розгляд справи №924/422/22 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23.09.2022 зустрічний позов Приватного сільськогосподарського підприємства „Обрій" до Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація" про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація" та Приватним сільськогосподарським підприємством „Обрій" прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі №924/422/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація" до Приватного сільськогосподарського підприємства „Обрій" про стягнення 162000,15 грн. неустойки (штрафу); об`єднано вимоги за зустрічним позовом у справі №924/707/22 в одне провадження з первісним позовом у справі №924/422/22.

Ухвалою суду від 02.11.2022 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

29.11.2022 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі №924/422/22 та призначення даної справи до судового розгляду по суті на 10:00 год. 21.12.2022.

В судовому засіданні 21.12.2022 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення перерви на 10:00 год. 26.12.2022.

26.12.2022 постановлено ухвалу про оголошення перерви на 16:00 год. 10.01.2023. Дана ухвала занесена до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 26.12.2022 позовну заяву ТОВ „Українська тютюнова корпорація" до початку розгляду справи по суті, судом поставлено ухвалу про залишення без руху з наданням строку для усунення недоліків.

27.12.2022 до суду надійшла заява про усунення недоліків та квитанція про сплату судового збору.

У зв`язку із знеструмленням приміщення Господарського суду Хмельницької області, що підтверджується актом щодо знеструмлення електромережі суду, що вплинуло на безперебійність та функціонування автоматизованої системи від 10.01.2023, судове засідання, призначене на 16:00 год. 10.01.2022 не відбулося.

Ухвалою суду від 11.01.2022 судове засідання у справі №924/422/22 призначено на 11:00 год. 16.01.2023.

Позиція позивача за первісним позовом.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем зобов`язань з поставки товару вартістю 1620001,56 грн. згідно договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, який укладено між сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем сервісу „Вчасно" з використанням цифрових підписів. Зазначає, що відповідачем не було поставлено товар до 08.02.2022 (включно), як це передбачено п. 2.1 договору, і не поставлений протягом наступних днів та на дату звернення із цим позовом, у зв`язку з чим, ПСП „Обрій", на підставі п. 4.3. договору зобов`язаний сплатити на користь позивача неустойку (штраф) у розмірі 10% від вартості товару, що становить 162000,15 грн.

Позиція відповідача за первісним позовом.

Відповідач у відзиві (від 20.09.2022) проти позову заперечує. Повідомляє, що серед документів первинного бухгалтерського обліку ПСП „Обрій" не вдалось знайти документів, які свідчать про укладення договору поставки з позивачем і документів первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують наявність зобов`язань у відповідача перед позивачем.

Звертає увагу, що з доданих до позовної заяви копій документів неможливо встановити автентичність підписів представників і печаток сторін, а в рамках візуального порівняння підпису керівника ПСП „Обрій", які проставленні на копії договору поставки, вбачається, що останні суттєво відрізняються одна від одної, що викликає сумніви у достовірності наданих копій документів, та взагалі укладення договору відповідачем. При порівнянні підписів керівника відповідача на договорі з іншими документами, на яких підпис достовірно виконано керівником ПСП „Обрій", вбачається суттєва різниця в стилі та розчерку підписів.

Вказує, що в матеріалах справи відсутній договір поставки, який скріплено кваліфікованим електронним підписом керівника та печаткою ПСП „Обрій", а договір у письмовій формі відповідачем не вчинявся, що на думку відповідача, свідчить про неукладеність договору поставки.

Також вважає, що у наданій суду копії договору поставки, відсутні істотні умови для даного виду договорів. Зокрема, вказує, що в договорі поставки визначену ціну товару за 1 тону з ПДВ - 8100,00 грн., проте договором не визначено умов поставки та адреси передачі товару, що суттєво впливає на вартість транспортування товару, і, відповідно, на вартість товару.

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову, а у разі задоволення позовних вимог, зменшити нарахований позивачем штраф у розмірі 162000,15 грн. на 90%.

Відповідь позивача на відзив відповідача за первісним позовом.

Позивач у відповіді на відзив (від 30.09.2022) зазначає, що твердження відповідача про те, що керівник ПСП „Обрій" або інші уповноважені керівником ПСП „Обрій" особи, не проводили переговорів з ТОВ „УТК" щодо поставки позивачу сільськогосподарської продукції, керівнику відповідача не відомо про будь-які домовленості щодо необхідності поставки ПСП „Обрій" кукурудзи для ТОВ „УТК" спростовуються наявністю електронних підписів керівників сторін та електронної печатки ПСП „Обрій" на договорі поставки сільськогосподарської продукції № 04/02/22 від 04.02.2022, та заявці №1 від 04.02.2022, що свідчить про погодження усіх істотних умов договору.

Також вказує, що наявність ЕЦП керівників сторін на договорі підтверджує, що між сторонами спору було досягнуто згоду по всім істотним умовам договору поставки (предмет договору - товар, строки передачі товару та ціна товару), оскільки ПСП "Обрій" проект договору розглядався, викладені в договорі умови задовольнили дане господарство, проект договору був погоджений та відповідно підписаний з боку керівника даного господарства, тобто договір був укладеним.

Звертає увагу суду, що відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з обставинами та доказами, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: претензії про поставку товару від 15.02.2022 (у квитанції до даної претензії зазначено дату та час отримання відповідачем); запиту №1/22 про підтвердження наявності товару від 15.06.2022р. (у квитанції до даного запиту зазначено дату та час отримання відповідачем); вимоги про сплату штрафу (неустойки) у розмірі 162000,15 грн. від 28.06.2022р. (у квитанції до вимоги зазначено дату та час отримання відповідачем).

Позиція позивача за зустрічним позовом.

В обґрунтування зустрічного позову ПСП „Обрій" посилається на те, що в момент вчинення правочину, сторонами не додержано вимог, які встановлені ч. 1-5 ст. 203 ЦК України, а тому вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, укладений між сторонами договір підлягає визнанню недійсним.

Зазначає, що керівник ПСП „Обрій" або інші уповноважені керівником ПСП „Обрій" особи, не проводили переговорів з ТОВ „УТК" щодо поставки позивачу сільськогосподарської продукції, керівнику відповідача не відомо про будь-які домовленості щодо необхідності поставки ПСП „Обрій" кукурудзи для ТОВ „УТК".

Повідомляє, що у зв`язку з виявленням в матеріалах справи, копії договору поставки, на якому наявні підпис, що виконаний нібито від імені директора ПСП „Обрій" ОСОБА_1 та відтиск печатки ПСП „Обрій", а також копії заявки ТОВ „УТК" №1 від 04.02.2022 до договору поставки №04/02/22 від 04.02.2022, на якій наявні відомості про проставлення у сервісі „Вчасно" електронної печатки ПСП „Обрій" та електронного підпису директора ПСП „Обрій" ОСОБА_1, та враховуючи наявність відомостей про обмін документами, здійснення листування з ТОВ „УТК" від імені ПСП „Обрій" у сервісі „Вчасно" і з використанням електронної пошти: , керівником ПСП „Обрій" 13.09.2022 створено комісію для проведення службового розслідування щодо причин наявності вказаних документів.

ПСП „Обрій" вважає, що особа, яка підписала спірний договір поставки, не мала необхідних повноважень на підписання договору поставки, що на думку позивача за зустрічним позовом, є підставою для визнання такого договору недійсним.

Також ПСП „Обрій" вважає, що договір поставки не відповідає вимогам добросовісності, суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає нормам чинного законодавства України, порушує права ПСП „Обрій", яке ставиться в завідомо нерівне та відверто дискримінаційне становище порівняно із іншою стороною правочину (первісним позивачем) та не спрямований на реальне настання правових наслідків обумовлених ним.

Зазначає, що договором не визначено умов поставки та адреси передачі товару, що суттєво впливає на вартість транспортування товару, і відповідно, на кінцеву вартість товару.

Звертає увагу, що згідно відкритої інформації за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23 (склад покупця) знаходяться ТОВ „Морський спеціалізований порт Ніка-Тера", ТОВ „Сімона М", ТОВ „Зерновий термінал Ніка-Тера", ТОВ „Атро корпорейшн Україна» та Митний пост „Октябрський" Миколаївської митниці ДФС, але відсутні відомості про наявність за цією адресою зернового складу ТОВ „УТК".

Також відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 310458946 від 21.09.2022 власником нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23, є ТОВ „Ліквід Карго Термінал" та ТОВ „Морський спеціалізований термінал Ніка-Тера", що свідчить про неможливість виконання умов пунктів 2.2. та 2.3. договору про поставку товару на зерновий склад покупця.

Вважає, що підтвердженням того, що ПСП „Обрій" ставиться в завідомо нерівне та відверто дискримінаційне становище порівняно із іншою стороною правочину є те, що вартість однієї тони кукурудзи на основі даних СРТ - умов доставки до воріт порту Миколаєва на 04.02.2022 становила 8231 грн., за одну тону, в той час як в спірному договорі визначено ціну 8100 грн. за одну тону з ПДВ.

Також, вказує, що всупереч п. 2.4. договору поставки, позивачем не додано до заявки довіреність про уповноваження певної особи на отримання товару по договору, доставка та розвантаження товару у строк визначений заявкою від 04.02.2022 фактично не була можливою, оскільки договір нібито укладено 04.02.2022, цього ж дня надіслана заявка про розвантаження товару в порту Миколаєва 07.02.2022, до якого відстань з с. Теліжинці Старосинявського району Хмельницької області 550 км., а 05-06 лютого 2022 вихідні дні. Вказані обставини, на думку ПСП „Обрій", підтверджують відсутність у ТОВ „УТК" намірів на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором поставки.

Позиція відповідача за зустрічним позовом.

ТОВ „УТК" у відзиві на зустрічний позов (від 05.10.2022) зазначає, що наявність електронно-цифрового підпису керівника (власника) ПСП „Обрій" та електронної печатки господарства на договорі та на заявці №1 від 04.02.2022 підтверджує, що керівник (власник) ПСП „Обрій" був усвідомлений про наявність домовленостей між ТОВ „УТК" та ПСП „Обрій".

Повідомляє, що на виконання взятих на себе зобов`язань покупець направив постачальнику 04.02.2022 заявку №1, в якій просив підтвердити готовність перейти до виконання передачі/поставки товару на 07.02.2022. Також покупець вказав адресу зернового складу на який постачальник мав поставити товар. Того ж дня постачальник підписав дану заявку чим остаточно запевнив покупця, що товар буде поставлено згідно умов договору.

ТОВ „УТК" вважає, що підстави для визнання недійсним укладеного між сторонами договору відсутні та просить відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Крім того у відзиві на зустрічний позов ТОВ „УТК" відповідно до ч. 1 ст. 90 ГПК України поставлено 10 запитань ПСП „Обрій":

„1. Коли (точна дата) та яким чином ви подавали останній Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур та ким було підписано даний документ?

2. Коли (точна дата) та яким чином ви подавали останній Звіт про площі та валові збори врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду та ким було підписано даний документ?

3. Коли (точна дата) та яким чином ви подавали останній Додаток 1 до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 „Спрощенна фінансова звітність" (пункт 5 розділ 1) та ким було підписано даний документ?

4. Чому отримавши 26.07.2022 поштове відправлення №776 (позовна заява із додатками) вами не було створено комісію для проведення службового розслідування?

5. Коли ви виконаєте обов`язок із поставки товару передбаченний договором?

6. Ви отримували електронний лист із додатком, направленний 30.09.2022 року 09:33 ТОВ „УТК" на електронну поштову адресу - ?

7. У лютому 2022 року, ви приступали до виконання зобов`язань передбаченних договором та що саме було зроблене?

8. Чи звертались ви у 2022 році до надавача електронних довірчих послуг про підозру або факт компрометації особистого ключа, коли та яким чином звертались?

9. Чому до комісії для проведення службового розслідування не долучено головного - бухгалтера Оксану Анатоліївну Козяр?

10. Чому вами не було подано зустрічний позов про визнання договору недійсним після отримання поштового відправлення № 776 (позовна заява із додатками)?".

Директором ПСП „Обрій" у заяві свідка від 24.10.2022 за №1237 надано наступні відповіді:

„Питання 1-3 щодо подання ПСП „Обрій" звітності не стосується обставин, що мають значення для справи, є внутрішніми питаннями ПСП „Обрій" щодо дотримання законодавства під час здійснення господарської діяльності, а тому відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 90 ГПК України директор ПСП „Обрій" відмовився надати відповіді на поставлені запитання.

Щодо питання 4 зазначив, що оскільки ухвали суду про відкриття провадження у справі ПСП „Обрій" не отримував, і не домовлявся про укладення та виконання договорів з ТОВ „УТК", відправлення позовної заяви ТОВ „УТК" вважав помилковим.

Питання 5 не стосується обставин, що мають значення для справи, а договір ПСП „Обрій" взагалі вважає неукладеним та таким, що має бути визнано недійсним у зв`язку з чим подано зустрічний позов.

По 6 питанню - обставини отримання/неотримання такого листа не стосується предмету доказування, оскільки такі обставини не мають значення для вирішення первісного та зустрічного позовів.

По 7 питанню повідомив, що про формування рахунку-фактури №12 від 04.02.2022, який додано ТОВ „УТК" до відзиву на зустрічний позов та проставлення на ньому ЕЦП ОСОБА_1, як керівника ПСП „Обрій", зазначив, що йому не було відомо, щодо даних обставин проводиться службове розслідування.

По 8 питанню зазначено, що за результатами службового розслідування будуть прийнятті відповідні рішення про подальші необхідні дії.

Питання щодо персонального складу комісії входить до компетенції керівника, який на власний розсуд визначає персональний склад комісії (питання №9).

У відповідь на 10 питання зазначено, що строки і порядок подання зустрічного позову врегульовано ст. 180 ГПК України, а питання щодо прийняття/неприйняття зустрічного позову вирішується судом. Зустрічний позов прийнято судом до розгляду, а тому дане питання не стосується обставин справи.".

У клопотанні від 05.11.2022 ТОВ „УТК" просив викликати свідка ОСОБА_1 , який є власником та керівником ПСП „Обрій" для допиту в судовому засіданні, посилаючись на те, що надані у заяві свідка відповіді не відповідають Господарському процесуальному законодавству та викликають сумніви щодо їхньої достовірності та повноти.

Під час розгляду даного клопотання суд враховує те, що відповідно до ч. 1 ст. 89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Однак відповіді, надані директором ПСП „Обрій" ОСОБА_1 у заяві свідка від 24.10.2022 за №1237 не суперечать іншим доказам, не викликають у суду сумнів, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ТОВ „УТК" про виклик свідка в засідання суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

04.02.2022 між ПСП „Обрій" (постачальник) та ТОВ „Українська тютюнова корпорація" (покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22, відповідно до умов п. 1.1. якого постачальник зобов`язується продати (передати у власність), а покупець - прийняти у власність та оплатити кукурудзу українського походження (далі - товар).

Згідно з п. 2.1. договору строк передачі/поставки товару постачальником покупцю - 08.02.2022 (включно), але не пізніше строку дії даного договору. Якщо кінцева дата передачі товару випадає на вихідний або святковий день, кінцева дата передачі товару автоматично переноситься на перший робочий день, що йде за кінцевою датою передачі.

У п. 2.1.1. договору визначено, що товар може передаватись покупцю окремими партіями (відповідно до кожної видаткової накладної, оформленої постачальником). Поставка товару партіями узгоджується сторонами шляхом обміну заявками на поставку та їх підтвердження. Обмін сторонами заявками та їх підтвердження проводиться сторонами засобами електронного зв`язку із використанням електронних поштових скриньок, відомості про які зазначені у даному договорі. Такий обмін визначається сторонами як офіційний. У будь-якому випадку загальна кількість товару (п. 1.3 договору) має бути передана постачальником покупцю з дотриманням терміну, встановленого у п. 2.1. даного договору.

Датою поставки товару вважається дата поставки товару на зерновий склад покупця, відомості про який зазначаються покупцем у відповідній заявці (п. 2.2. договору).

Товар, що передається за даним договором переходить у власність покупця після поставки/передачі (п. 2.3. договору).

Пунктом 2.6. договору передбачено, що постачальник приймає на себе зобов`язання забезпечити у строк передачі товару надання автомобільного транспорту під вантаження.

У п. 2.10. договору сторони домовились, що у разі виникнення спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару за даним договором та внаслідок яких товар не передано/не поставлено на користь покупця, такий товар має бути збережений постачальником у належній кількості та якості, до повного вирішення сторонами всіх спорів та розбіжностей. Постачальник зобов`язаний по запиту покупця надавати повну інформацію про збережений товар.

Оплата за товар здійснюється у наступному порядку: 100% вартості партії товару оплачується покупцем шляхом перерахування на банківський рахунок постачальника протягом 1 банківського дня з дати поставки/передачі товару.

Відповідно до п. 4.3. договору у разі порушення постачальником вимог пункту 2.10. даного договору, постачальник сплачує на користь покупця штраф у розмірі 10% від загальної вартості товару вказаного в п. 1.3. даного договору. Штраф сплачується протягом 5 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги покупця.

Сплата неустойки не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за даним договором (п. 4.7. договору).

Згідно з п. 5.3. договору листування між сторонами засобами електронного зв`язку (електрона пошта), вважається дійсним і таким, що не потребує подальшого обміну оригіналами документів (заявки/повідомлення про транспортні засоби), а також підтверджують право сторін на використання такого листування в якості доказів при виникненні спорів.

Відповідно до п. 6.1. строк дії договору встановлюється з дня його укладення сторонами і діє до 31.12.2022, а у випадку несвоєчасного виконання сторонами своїх договірних обов`язків - до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань.

Договір укладено у двох оригінальних примірниках, які знаходяться по одному у кожної із сторін (п. 6.7. договору).

У п. 6.12. договору передбачено, що до моменту отримання сторонами оригіналів належним чином оформленого даного договору, а також додаткових угод до нього у випадку їх укладання, мають силу договори, підписані сторонами і отримані одна від одної за допомогою електронного зв`язку.

Зазначений договір укладений за допомогою сервісу „Вчасно" з використанням електронних підписів: від ТОВ „УТК" договір підписав Савін О.О., час перевірки КЕП/ЕЦП 11:18 год. 04.02.2022, сертифікат діє, зазначено його серійний номер; від ПСП „Обрій" договір підписав директор ОСОБА_1, час перевірки КЕП/ЕЦП 11:32 год. 04.02.2022, сертифікат діє, зазначено його серійний номер. Також договір скріплено електронною печаткою ПСП „Обрій".

Савін О.О. призначений на посаду директора ТОВ „Українська тютюнова корпорація" згідно наказу №13/03/2021 від 13.03.2021.

ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора ПСП „Обрій" на підставі наказу №1 від 16.03.2021.

Як вбачається із поданого ТОВ „УТК" скріншоту з електронної пошти: , 03.02.2022 з електронної пошти: (Оксана Козяр) надійшли установчі документи ПСП „Обрій".

04.02.2022 ТОВ „УТК" направлено ПСП „Обрій" заявку №1 від 04.02.2022, в якій просив надати підтвердження про готовність 07.02.2022 передати/поставити товар, кукурудзу українського походження, у кількості 200 тонн. Зазначено адресу пункту розвантаження (зерновий склад): Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23.

ПСП „Обрій" на виконання умов договору виписало рахунок-фактуру №12 від 04.02.2022 на суму 1620001,56 грн., на якому міститься електронно-цифровий підпис головного бухгалтера Козяр О.А. та електронна печатка ПСП „Обрій".

У претензії від 15.02.2022 ТОВ „УТК" запропонувало ПСП „Обрій" здійснити у строк не більше 7 календарних днів з дати отримання даної претензії поставку товару - 200 тон кукурудзи ДСТУ 4525:2006 на загальну суму 1620001,56 грн., з ПДВ, попередньо повідомивши покупця (ТОВ „УТК") про дату поставки.

15.06.2022 ТОВ „УТК" направив ПСП „Обрій" запит №1/22 від 15.06.2022, в якому з метою недопущення виникнення збитків у постачальника (п. 4.3. даного договору) позивач просив протягом 3-х календарних днів із дати отримання даного запиту надати повну інформацію про збережений товар (копію звіту про залишки зернових та технічних культур на 01.06.2022 року, який подається щомісячно на Старосинявське управління ГУДПС у Хмельницькій області), який має бути поставлений на користь ТОВ „УТК".

У вимозі від 28.06.2022 ТОВ „УТК" вимагав сплатити 162000,15 грн. штрафу на підставі п. 4.3. договору.

До електронного листа від 30.09.2022 ТОВ „УТК" було додано запит від 28.09.2022 про готовність поставити товар. В даному запиті ТОВ „УТК" просило ПСП „Обрій" для оформлення покупцем заявки із зазначенням адреси зернового складу, покупцю необхідні дані перевізника, який буде здійснювати доставку товару:

- Реєстраційні документи на вантажівку і причіп (на кожний транспортний засіб);

- Ліцензію на перевезення видану Укртрансбезпекою;

- Виписка з ЄДПРОУ;

- Завірену нотаріусом копію реєстраційного свідоцтва;

- Книжка МДП (Сarnet TIR);

- Документ про освіту відповідальної за організацію перевезень особи (диплом про середньо-технічну або вищу освіту);

- Документи на володіння та управління (на кожний транспортний засіб);

- Талон техогляду (на кожний транспортний засіб);

- Трудовий договір водія (на кожний транспортний засіб);

- Обов`язковий страховий поліс (на кожний транспортний засіб);

- Договір перевезення;

- Санітарний паспорт (на кожний транспортний засіб).

У запиті ТОВ „УТК" просило протягом 14 робочих днів із дати його отримання надати відповідь та направити на поштову адресу позивача: 04128, місто Київ, вул. Академіка Туполєва, будинок 18-В, приміщення 4, відповідним чином завірені копії вказаних вище документів.

Додатково повідомлено, що для належного виконання обов`язку з приймання товару покупцем, постачальнику необхідно не пізніше 14 робочих днів до запланованої дати поставки, повідомити покупця про дату запланованої поставки у зв`язку з необхідністю бронювання покупцем місця (під товар) на складі та відрядження (Болгарія/Румунія) представника покупця для приймання товару за кількістю та якістю на вказаному складі згідно умов Договору та ДСТУ 4525:2006.

Вище вказані запити та електронний лист від 30.09.2022 ПСП „Обрій" залишено без відповіді.

Згідно наказу №29 від 13.09.2022 на ПСП „Обрій" створено комісію для проведення службового розслідування у зв`язку з виявленням в матеріалах справи №924/422/22, копії договору поставки, на якому наявні підпис, що виконаний нібито від імені директора ПСП „Обрій" ОСОБА_1 га відтиск печатки ПСП „Обрій", а також копії заявки ТОВ „УТК" №1 від 04.02.2022 до договору поставки №04/02/22 від 04.02.2022, на якій наявні відомості про проставлення у сервісі Вчасно електронної печатки ПСП „Обрій" та електронного підпису директора ПСП „Обрій" ОСОБА_1, та враховуючи наявність відомостей про обмін документами, здійснення листування з ТОВ „УТК" від імені ПСП „Обрій" у сервісі „Вчасно" і з використанням електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 . Комісії доручено провести службове розслідування та подати акт службового розслідування до 12.10.2022.

Наказом №34 від 12.10.2022 продовжено проведення службового розслідування згідно наказу директора ПСП „Обрій" від 13.09.2022 №29 „Про створення комісії для проведення службового розслідування" до 12.11.2022.

11.11.2022 комісією ПСП „Обрій" складено Акт службового розслідування, за результатами якого встановлено наступне:

1. ОСОБА_1 , як директор ПСП „Обрій", не підписував та не проставляв печатку ПСП „Обрій" на договорі поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, і не доручав будь-яким особам підписувати від його імені та проставляти печатку ПСП „Обрій" на договорі поставки.

2. ОСОБА_1 не використовував електронно-цифровий підпис та електронну печатку ПСП „Обрій" для підписання договору поставки, заявки ТОВ „УТК" №1 від 04.02.2022 до договору поставки, рахунку-фактури №12 від 04.02.2022, не доручав будь-яким особам підписувати вказані документи з використанням електронно-цифрового підпису та електронної печатки ПСП „Обрій" у сервісі Вчасно, і не доручав відправляти вказані документи з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Договір поставки у паперовій формі 04.02.2022 підписано і скріплено печаткою ПСП „Обрій" головним бухгалтером ПСП „Обрій" Козяр Оксаною Анатоліївною за відсутності вказівки від директора ПСП „Обрій" ОСОБА_1 та направлено скан-копію такого договору з електронної адреси ПСП „Обрій" на електронну адресу ТОВ „УТК".

4. Головний бухгалтер ПСП „Обрій" Козяр Оксана Анатоліївна пояснила, що в п`ятницю 04.02.2022 на робочий телефон ПСП „Обрій" НОМЕР_1 зателефонувала особа чоловічої статті, який вказав, що він представник ТОВ „УТК", побачив оголошення ПСП „Обрій" на сайті https://аgrо-ukraine.com/ua/ про продаж ПСП "Обрій" сільськогосподарської продукції, та запропонував купити в ПСП „Обрій" кукурудзу на вигідних умовах, за ціною, яка була вище ринкової, зазначивши, що для співпраці необхідно зареєструватись у сервісі Вчасно, після чого направити для ТОВ „УТК" підписаний і скріплений електронно-цифровим підписом проект договору поставки, який він направив на електронну адресу ПСП „Обрій" . При цьому, головний бухгалтер ПСП „Обрій" Козяр Оксана Анатоліївна зазначила, що вона погодилась на пропозицію представника ТОВ „УТК", але також повідомила його, що вона бухгалтер, і для розгляду та укладення договору поставки, йому необхідно спілкуватись та узгоджувати всі необхідні умови з директором ПСП „Обрій" ОСОБА_1 , який буде з понеділка 07.02.2022.

5. Головний бухгалтер ПСП „Обрій" Козяр Оксана Анатоліївна , маючи доступ до електронно-цифрового підпису і печатки ПСП „Обрій", оскільки вона виконуючи свої службові обов`язки на постійній основі використовує електронно-цифровий підпис і печатку ПСП „Обрій" для подання податкової, статистичної та фінансової звітності, за відсутності вказівки керівника ПСП „Обрій", повідомила, що в подальшому, після розмови з представником ТОВ „УТК" вона 04.02.2022 зареєструвалась у сервісі Вчасно, скріпила за допомогою електронно-цифрового підпису і печатки ПСП „Обрій" договір поставки, заявку ТОВ „УТК" №1 від 04.02.2022 до договору поставки, рахунок-фактуру №12 від 04.02.2022, пояснивши, що вона вважала, що підписання вказаних документів є лише підтвердженням отримання пропозиції ТОВ „УТК" на співпрацю, а не укладення договору поставки та прийняття його до виконання, оскільки директор ПСП „Обрій" ОСОБА_1 не повідомляв про будь-які домовленості щодо поставки товару для ТОВ „УТК". Також головний бухгалтер ПСП „Обрій" Козяр Оксана Анатоліївна повідомила, що оскільки всі вказані дії щодо підписання і обміну документами через сервіс Вчасно з ТОВ „УТК" вона здійснювала в п`ятницю 04.02.2022, а з понеділка директор ПСП „Обрій" ОСОБА_1 не повідомляв про наявність будь-яких домовленостей щодо поставки товару для ТОВ „УТК", вона не повідомляла ОСОБА_1 про обмін такими документами з ТОВ „УТК".

У заяві від 11.11.2022 за №49 директор ПСП „Обрій" ОСОБА_1 звернувся до ТОВ „Центр сертифікації ключів „Україна" із заявою про заблокування сертифікатів відкритих ключів, виданих ПСП „Обрій".

21.11.2022 ТОВ „УТК" направлено Державній податковій службі Україні запит на отримання роз`яснення стосовно відповідальності юридичних осіб, яка виникає при використанні та зберіганні електронного підпису та електронної печатки.

Листом від 12.12.2022 №16599/6/99-00-22-04-02-06 Державна податкова служба України повідомила, що згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України „Про електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону Користувачі електронних довірчих послуг зобов`язані, зокрема, забезпечувати конфіденційність та неможливість доступу інших осіб до особистого ключа, а також невідкладно повідомляти надавача електронних довірчих послуг про підозру або факт компрометації особистого ключа та не використовувати особистий ключ у разі його компрометації.

Міністерство фінансів України листом від 20.12.2022 за №41010-07-10/30367 на запит ТОВ „УТК" щодо деяких питань, пов`язаних з проведенням перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про бухгалтерський облік та фінансову звітність, повідомило, що відповідно до ст. 8 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

В матеріалах справи наявні відомості про підприємства, установи та організації, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд, 23; відомості з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд, 23; відомості про вартість кукурудзи в порту Миколаєва на 04.02.2022 з сайту: kurkul.соm; відомості про вартість кукурудзи в порту Миколаєва на 04.02.2022 з сайту: SuperAgronom.com.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Реалізуючи конституційне право, передбачене ст. 55 Конституції України, на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частковою (Правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03.02.2020 у справі №910/16236/18).

Зі змісту ст. 4 ГПК України слідує, що особа має право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Спірні правовідносини виникли на підставі договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, який укладено між сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем сервісу „Вчасно" з використанням цифрових підписів ТОВ „УТК" ( Савін О.О. ) та ПСП „Обрій" (ОСОБА_1).

Так, позивач за первісним позовом (ТОВ „УТК") посилаючись на невиконання відповідачем за первісним позовом (ПСП „Обрій") зобов`язань за даним договором, просить стягнути з останнього неустойку (штраф). У свою чергу позивач за зустрічним позовом (ПСП „Обрій") просить визнати недійсним договір поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, посилаючись на те, що в момент вчинення правочину, сторонами не додержано вимог, які встановлені ч. 1-5 ст. 203 ЦК України.

Щодо визнання договору недійсним.

Правовідносини щодо визнання правочинів недійсними регулюються положеннями статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами 1, 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частин 1, 2 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. При цьому, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання правочину недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання договорів недійсними.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (Правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17, у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №916/918/21).

ПСП „Обрій" у зустрічному позові стверджує, що керівник ПСП „Обрій" або інші уповноважені керівником особи, не проводили переговорів з ТОВ „УТК" щодо поставки останньому сільськогосподарської продукції, керівнику ПСП „Обрій" не відомо про будь-які домовленості щодо необхідності поставки ПСП „Обрій" кукурудзи для ТОВ „УТК". Зазначає, що серед документів первинного бухгалтерського обліку не вдалось знайти документів, які свідчать про укладення договору поставки з ТОВ „УТК". Вважає, що особа, яка підписала спірний договір, не мала необхідних повноважень на його підписання, що є підставою для визнання такого договору недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, договір поставки від 04.02.2022 укладений за допомогою сервісу „Вчасно" з використанням електронних підписів: від ТОВ „УТК" договір підписав директор Савін О.О., від ПСП „Обрій" - директор ОСОБА_1 Також договір скріплено електронною печаткою ПСП „Обрій".

Згідно положень ч. ч. 4, 5 ст. 18 Закону України „Про електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Кваліфікована електронна печатка має презумпцію цілісності електронних даних і достовірності походження електронних даних, з якими вона пов`язана.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 12 даного Закону користувачі електронних довірчих послуг зобов`язані, зокрема, забезпечувати конфіденційність та неможливість доступу інших осіб до особистого ключа.

Тому, посилання позивача за зустрічним позовом на те, що договір поставки скріплений за допомогою електронно-цифрового підпису і печатки ПСП „Обрій" головним бухгалтером ПСП „Обрій" Козяр О.А. (встановлено в акті службового розслідування від 11.11.2022) не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Таким чином, наявність кваліфікованого електронного підпису керівника (власника) ПСП „Обрій" та електронної печатки підприємства на договорі поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022 свідчить про те, що керівник (власник) ПСП „Обрій" був усвідомлений про наявність домовленостей з ТОВ „УТК" з приводу поставки кукурудзи та підтверджує підписання договору поставки №04/02/22 від 04.02.2022 уповноваженою особою.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 12 Закону України „Про електронні довірчі послуги" передбачено, що користувачі електронних довірчих послуг зобов`язані, зокрема, невідкладно повідомляти надавача електронних довірчих послуг про підозру або факт компрометації особистого ключа та не використовувати особистий ключ у разі його компрометації.

Однак, директор ПСП „Обрій" ОСОБА_1 не звертався до надавача електронних довірчих послуг про підозру або про факт компрометації особистого ключа, як це передбачено п. 2 ч. 2 ст. 12 Закону України „Про електронні довірчі послуги".

Лише після складення Акту службового розслідування від 11.11.2022 (через чотири місяці після подання позову) директор ПСП „Обрій" звернувся до ТОВ Центр сертифікації ключів „Україна" із заявою про заблокування сертифікатів відкритих ключів (власники сертифікатів: ПСП „Обрій", Козяр О.А , ОСОБА_1 ).

В матеріалах справи також наявна паперова копія договору, на якій міститься підпис директора ПСП „Обрій" ОСОБА_1 , який за твердженням позивача за зустрічним позовом відрізняється від підписів керівника ПСП „Обрій", що містяться на інших документах підприємства.

ПСП „Обрій" надано Акт службового розслідування від 11.11.2022, в якому вказано, що договір поставки у паперовій формі 04.02.2022 підписано і скріплено печаткою ПСП „Обрій" головним бухгалтером ПСП „Обрій" Козяр О.А. за відсутності вказівки від директора ПСП „Обрій" ОСОБА_1 та направлено скан-копію такого договору з електронної адреси ПСП „Обрій" на електронну адресу ТОВ „УТК".

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю та дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (ч. 3 ст. 92 ЦК України).

Дефекти в компетенції, обсязі повноважень виконавчого органу товариства, коли цей орган вступає в правовідносини із третіми особами, можуть залежати від дефектів реалізації учасниками товариства корпоративних прав. У такому випадку дефекти волі товариства, обмеження повноважень його виконавчого органу можуть перебувати поза межами розумного контролю з боку третьої особи, не викликаючи в третьої особи обґрунтованих сумнівів у правомірності дій виконавчого органу товариства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.03.2017 у справі №760/8121/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №668/13907/13-ц.

Враховуючи, що договір поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022 як в паперовому, та і в електронному вигляді підписаний директором ПСП „Обрій" ОСОБА_1, який є власником товариства, а також скріплений печаткою ПСП „Обрій", посилання позивача на підписання договору неуповноваженою особою не може бути підставою для визнання договору недійсним.

З приводу посилання ПСП „Обрій" на те, що в договорі поставки відсутні істотні умови для даного виду договорів, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, істотними умовами договору поставки є предмет договору - товар, строки передачі та ціна товару.

У договорі поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022 сторони погодили усі істотні умови: предмет договору - кукурудза фуражна (ІІІ клас) ДСТУ 4525:2006, строк передачі/поставки - 08.02.2022 (включно), але не пізніше строку дії даного договору, ціну товару - 1620001,56 грн., порядок розрахунків.

У заявці №1 від 04.02.2022 погоджено строк передачі/поставки - 07.02.2022, а також містяться відомості про пункт розвантаження (зерновий склад): Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23 (як це визначено п. 2.2. договору).

Умови поставки/передачі товару визначені у розділі 2 договору.

Тому твердження ПСП „Обрій" про те, що сторонами не визначено умов поставки та адреси передачі товару, що суттєво впливає на вартість транспортування товару і на кінцеву вартість товару є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

Судом також враховується, що ПСП „Обрій" на виконання умов договору виписало рахунок-фактуру №12 від 04.02.2022, на якому міститься електронно-цифровий підпис головного бухгалтера Козяр О.А. та електронна печатка ПСП „Обрій". Даний рахунок-фактура має всі обов`язкові реквізити первинного документа: назву документа (форми); назву підприємства, від імені якого складено документ; назву підприємства, на ім`я якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, ціну; назву документа на підставі якого виписано рахунок-фактуру; дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, що узгоджується зі ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Твердження позивача за зустрічним позовом про те, що спірний договір поставки не відповідає вимогам добросовісності, суперечить моральним засадам суспільства, не відповідає нормам чинного законодавства України, порушує права ПСП „Обрій", яке ставиться в завідомо нерівне та відверто дискримінаційне становище порівняно із іншою стороною правочину (первісним позивачем), а також не спрямоване на реальне настання правових наслідків обумовлених ним є необґрунтованим та спростовуються положеннями договору.

Зокрема, у договорі поставки №04/02/22 від 04.02.2022 сторони погодили, що ПСП „Обрій" бере на себе зобов`язання продати (передати у власність) товар (п. 1.1.), надати транспорт для поставки товару (п. 2.6.), виконати поставку до 08.02.2022 (включно), але не пізніше строку дії даного договору (п. 2.1.).

У свою чергу ТОВ „УТК" зобов`язалося: прийняти у власність та оплатити товар (п. 1.1. договору), надати відомості про зерновий склад (п. 2.2. договору). Після отримання від постачальника копій товарно-транспортних накладних на кожну завантажену одиницю транспорту (п. 2.7. договору), Покупець мав направити на зерновий склад, узгоджений сторонами в заявці, представника для приймання товару за довіреністю (п. 2.4. договору) із подальшим обміном первинної документації та проведенням оплати (п. 3.1. договору).

Враховуючи вище викладене, у договорі поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022 сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, договір підписаний директорами товариств, що свідчить про укладення даного договору відповідно до норм чинного законодавства.

При цьому, посилання ПСП „Обрій" на висновки, зроблені судами у справах №906/399/21 та №924/15/22 до уваги не приймається, оскільки дані справи відрізняються від справи №924/422/22 фактичними обставинами справи та підставами позову, тому не є подібними.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норми ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Такої позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.10.2020 у справі №910/12787/17.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

При цьому, відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19).

З огляду на встановлені судом обставини справи, враховуючи, що позивачем не надано доказів того, що договір поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022 суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також не доведено порушення прав ПСП „Обрій" з боку ТОВ „УТК" внаслідок укладення вказаного договору, у суду відсутні підстави для визнання недійсним оспорюваного договору.

Тому у зустрічному позові необхідно відмовити.

Щодо первісного позову.

Позивачем за первісним позовом заявлено до стягнення 162000,15 грн. неустойки (штрафу) на підставі п. 4.3. договору поставки сільськогосподарської продукції.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно положень ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.1. договору передбачено строк передачі/поставки товару постачальником покупцю - 08.02.2022 (включно), але не пізніше строку дії даного договору.

Датою поставки товару вважається дата поставки товару на зерновий склад покупця, відомості про який зазначаються покупцем у відповідній заявці (п. 2.2. договору).

У заявці №1 від 04.02.2022 ТОВ „УТК" просило ПСП „Обрій" надати підтвердження про готовність 07.02.2022 передати/поставити товар, кукурудзу українського походження, у кількості 200 тонн. Зазначено адресу пункту розвантаження (зерновий склад): Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23.

Як вбачається з Акту службового розслідування ПСП „Обрій", заявка ТОВ „УТК" №1 від 04.02.2022 до договору поставки була скріплена за допомогою електронно-цифрового підпису і печатки ПСП „Обрій" головним бухгалтером ПСП „Обрій" Козяр О.А., яка мала до них доступ в силу своїх службових обов`язків.

Таким чином, ПСП „Обрій" (постачальник) шляхом підписання вказаної заявки електронним цифровим підписом підтвердив готовність передати/поставити товар ТОВ „УТК" у визначений в заявці строк - 07.02.2022.

Також ПСП „Обрій" на виконання умов договору виписало рахунок-фактуру №12 від 04.02.2022 на суму 1620001,56 грн., на якому міститься електронно-цифровий підпис головного бухгалтера Козяр О.А. та електронна печатка ПСП „Обрій".

Однак у визначений сторонами строк, а також станом на дату розгляду справи ПСП „Обрій" не здійснив поставку товару ТОВ „УТК".

Положеннями ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Положення аналогічного змісту міститься в ст. 526 ЦК України.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Вимога ТОВ „УТК" про стягнення з ПСП „Обрій" 162000,15 грн. неустойки (штрафу) заявлена на підставі п. 4.3. договору поставки. Позивач за первісним позовом зазначає, що товар не було поставлено на склад покупця, тому вважає, що у постачальника виникли зобов`язання по збереженню товару відповідно до п. 2.10. даного договору.

Пунктом 4.3. договору поставки передбачено, що у разі порушення постачальником вимог пункту 2.10. даного договору, постачальник сплачує на користь покупця штраф у розмірі 10% від загальної вартості товару вказаного в п. 1.3. даного договору. Штраф сплачується протягом 5 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги покупця.

Тобто, умовою застосування штрафу на підставі п. 4.3. договору є порушення постачальником (ПСП „Обрій") вимог пункту 2.10. договору.

У п. 2.10. договору сторони домовились, що у разі виникнення спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару за даним договором та внаслідок яких товар не передано/не поставлено на користь покупця, такий товар має бути збережений постачальником у належній кількості та якості, до повного вирішення сторонами всіх спорів та розбіжностей. Постачальник зобов`язаний по запиту покупця надавати повну інформацію про збережений товар.

Зі змісту п. 2.10. договору слідує, що передумовою виникнення обов`язку відповідача (ПСП „Обрій") щодо збереження у належній кількості та якості товару є наявність обставин, які мають існувати одночасно та носять імперативний характер: наявність спорів та розбіжностей щодо якості, кількості товару та внаслідок яких товар не передано/не поставлено на користь покупця.

З матеріалів справи слідує, що відповідач за первісним позовом не виконав обов`язку з поставки товару у визначений строк, однак будь-яких спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару між сторонами не виникало.

Отже, обов`язок збереження товару на підставі п. 2.10 договору виникає у постачальника у разі виникнення спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару за даним договором та внаслідок яких товар не передано/не поставлено на користь покупця. Однак такі передумови в даному випадку відсутні.

Також позивач за первісним позовом зазначає, що передумовою застосування штрафних санкцій є наявність претензій, вимог, запитів, які залишені без відповіді.

Так, у претензії від 15.02.2022 ТОВ „УТК" запропонувало ПСП „Обрій" здійснити у строк не більше 7 календарних днів з дати отримання даної претензії поставку товару - 200 тон кукурудзи ДСТУ 4525:2006 на загальну суму 1620001,56 грн., з ПДВ, попередньо повідомивши покупця (ТОВ „УТК") про дату поставки.

15.06.2022 ТОВ „УТК" направив ПСП „Обрій" запит №1/22 від 15.06.2022, на підтвердження товару, в якому з метою недопущення виникнення збитків у постачальника (п. 4.3. даного договору) позивач за первісним позовом просив протягом 3-х календарних днів із дати отримання даного запиту надати повну інформацію про збережений товар (копію звіту про залишки зернових та технічних культур на 01.06.2022 року, який подається щомісячно на Старосинявське управління ГУДПС у Хмельницькій області), який має бути поставлений на користь ТОВ „УТК".

У вимозі від 28.06.2022 ТОВ „УТК" вимагав сплатити 162000,15 грн. штрафу на підставі п. 4.3. договору. Зазначав, що товар не було поставлено на склад покупця, тому вважає, що у постачальника виникли зобов`язання по збереженню товару відповідно до п. 2.10. даного договору. Звертав увагу, що на дату складання даної вимоги ТОВ „УТК" не отримало від ПП „Обрій" інформацію про збережений товар.

У запиті від 28.09.2022 ТОВ „УТК" просив ПСП „Обрій" повідомити про готовність поставити товар.

Як вбачається із вище зазначених запитів та вимог, з моменту виникнення обов`язку щодо поставки товару (07.02.2022) до моменту звернення з запитом про надання інформації про збережений товар (15.06.2022) пройшло більше чотирьох місяців.

ПСП „Обрій" не надавав відповіді на вище вказані листи, які були направлені на електронну пошту підприємства. Однак відсутність інформації та відповіді на запити не свідчить про наявність між сторонами спорів та розбіжностей щодо якості, кількості або передачі/поставки товару за договором поставки. Тому в даному випадку відсутні передумови для виникнення у ПСП „Обрій" обов`язку зі збереження товару, передбаченого п. 2.10 договору поставки.

З огляду на вищезазначене, з урахуванням фактичних обставин справи та положень договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування до постачальника - ПСП „Обрій" відповідальності у вигляду штрафу на підставі п. 4.3. договору поставки за порушення вимог пункту 2.10. даного договору.

З огляду на вище викладене, у первісному позову необхідно відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на ТОВ „УТК" у зв`язку з відмовою у позові, витрати зі сплати судового збору за зустрічним позовом покладаються на ПСП „Обрій" у зв`язку з відмовою у зустрічному позові.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація", м. Київ до Приватного сільськогосподарського підприємства „Обрій", с. Теліжинці Старосинявського району Хмельницької області про стягнення 162000,15 грн. неустойки (штрафу) відмовити.

У зустрічному позові Приватного сільськогосподарського підприємства „Обрій", с. Теліжинці Старосинявського району Хмельницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація", м. Київ про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарської продукції №04/02/22 від 04.02.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Українська тютюнова корпорація" та Приватним сільськогосподарським підприємством „Обрій" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 25.01.2023.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи;

2 - ТОВ „Українська тютюнова корпорація" - ел. пошта: ;

3 - ПСП „Обрій" - ел. пошта: ; ІНФОРМАЦІЯ_2