ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року Справа № 925/435/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача Бовшик М.Ю. - адвокат,

Скорина Н.М. особисто,

від відповідача Гресько Л.А. особисто,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи-підприємця Скориної Наталії Миколаївни,

м. Канів, Черкаської області

до фізичної особи-підприємця Гресько Любові Анатоліївни,

м. Канів, Черкаської області

про стягнення 1 024 366 грн. 00 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулась фізична особа-підприємець Скорина Наталія Миколаївна до фізичної особи-підприємця Гресько Любові Анатоліївни про стягнення з відповідача майнової шкоди у розмірі 1 024 366 грн. 00 коп. заподіяної внаслідок пожежі.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30 травня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11 год. 30 хв. 30 червня 2022 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 30 червня 2022 року суд відклав розгляд справи в підготовчому засіданні на 10 год. 30 хв. 26 липня 2022 року.

У судовому засідання, яке відбулося 26 липня 2022 року суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та оголосив перерву до 11 год. 30 хв. 04 серпня 2022 року.

Ухвалою суду від 04 серпня 2022 року суд відклав розгляд справи в підготовчому засіданні на 10 год. 00 хв. 23 вересня 2022 року.

Ухвалою суду від 23 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 10 год. 30 хв. 13 жовтня 2022 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 13 жовтня 2022 року суд відклав розгляд справи по суті на 11 год. 30 хв. 08 листопада 2022 року.

08 листопада 2022 року під час розгляду справи в приміщенні Господарського суду Черкаської області зникло електропостачання, що підтверджується актом про тимчасові перебої в функціонуванні автоматизованої системи діловодства Господарського суду Черкаської області від 08 листопада 2022 року.

В зв`язку з чим, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 10 год. 30 хв. 23 листопада 2022 року, про що повідомлено представників сторін під розписку.

В судовому засіданні, яке відбулося 23 листопада 2022 року суд оголосив перерву до 10 год. 00 хв. 05 грудня 2022 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 05 грудня 2022 року суд відклав розгляд справи по суті на 10 год. 30 хв. 11 січня 2023 року.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, однак відзиву на позов суду не надав.

В судовому засіданні, яке відбулося 11 січня 2023 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/435/22.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

В обґрунтування своїх вимог позивач при зверненні до суду вказував, що 11 липня 2020 року внаслідок пожежі на території кафе Шашличний край, власником якого є фізична особа-підприємець Гресько Любов Анатоліївна було знищено приміщення магазину Природа, власником якого є фізична особа-підприємець Скорина Наталія Миколаївна, а також знищено наявні в приміщенні магазину товарно-матеріальні цінності та торгівельне обладнання, чим завдано позивачеві майнової шкоди, яка відповідачем не відшкодована.

13 липня 2020 року позивач звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення працівниками павільйону Шашличний край, за фактом порушення 11 липня 2020 року встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що призвело до заподіяння майнової шкоди у особливо великому розмірі та інші тяжкі наслідки ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.1, 2 ст.270 КК України.

21 липня 2020 року позивач звернувся до Канівського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність органів досудового розслідування.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду від 27 липня 2020 року по справі №697/1335/20, скаргу ОСОБА_1 про зобов`язання СВ Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задоволено повністю.

Зобов`язано СВ Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області невідкладно зареєструвати та внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_1 від 13 липня 2020 року про обставини, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 та ч.2 ст.270 КК України.

03 серпня 2020 року СВ Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.270 КК України.

ОСОБА_1 визнано потерпілою в кримінальному провадженні №0000420.

25 січня 2022 року на адресу Черкаського районного управління Головного управління ДСНС України в Черкаській області направлено адвокатський запит №03 з клопотанням надати копію справи про пожежу магазину Природа, яка сталася 11 липня 2020 року по вул. Олега Кошового в м. Каневі Черкаської області.

У відповідь на адвокатський запит отримано лист №68-18-198/68-18 від 04 лютого 2022 року зі змісту якого вбачається наступне.

На запит, щодо надання справи по пожежі, яка сталася 11 липня 2020 року по вул. Олега Кошового в м. Каневі, Черкаське районне управління Головного управління ДСНС України у Черкаській області повідомляє, що у відповідності до акту, який був складений під час пожежі встановлено, що дана подія мала місце за адресою: м. Канів вул.206-ї Дивізії (територія міського ринку). В результаті пожежі, було пошкоджено торгівельний павільйон Природа (власник фізична особа-підприємець Скорина Н.М.).

У відповідності до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2003 року №2030 Про затвердження порядку обліку пожеж та їх наслідків документом, який засвідчує факт пожежі, є акт, що підписується комісією, до складу якої входить не менш як три особи, у тому числі представник територіального органу ДСНС, представник адміністрації (власник) об`єкта, потерпілий.

Відповідно до розділу 5, п. 3 спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24 липня 2017 року №621 Про затвердження Порядку спільних дій Національної поліції України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України під час проведення огляду місця пожежі, виявлення, припинення, попередження та розслідування кримінальних правопорушень та інших подій, пов`язаних з пожежами посадова особа територіального органу ДСНС виїжджає на місце події у складі слідчо - оперативної групи, де за результатами роботи, для здійснення слідчим попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, на місці події оформляє, та у визначені законодавством терміни надає слідчому акт про пожежу.

З акту про пожежу від 11 липня 2020 року вбачається наступне:

Акт про пожежу складено комісією у складі провідного інспектора Канівського РВ Управління ДСНС України у Черкаській області майора служби цивільного захисту Хорошун О.М., гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_3 , ФОП Можиловською Н.І., ФОП Скориною Н.М., ФОП Синенко О.М., ФОП Гурманович В.В.

Пожежа виникла 11 липня 2020 року о 15 год. 20 хв. на об`єкті кафе Шашличний край за адресою м. Канів, вул. 206 Дивізії (територія міського ринку).

Місце виникнення пожежі - котельня.

Пожежу виявлено 11 липня 2020 року о 15 год. 25 хв. гр. ОСОБА_4 . Пожежу ліквідовано 11 липня 2020 року о 17 год. 17 хв. Пожежею знищено перекриття на площі 150 м.кв., стіни 130 м.кв., торгове обладнання, товар.

Пожежею пошкоджено торговельний павільйон Кип`яток, торговельний павільйон М`ясо від виробника, торгівельний павільйон Природа, торгівельне приміщення Піцерія.

Орієнтовні прямі збитки від пожежі 4 301 000 грн.

Орієнтовні побічні збитки від пожежі 4 339 500 грн.

Причина пожежі порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації печей.

Акт про пожежу підписано членами комісії без зауважень.

З огляду на Технічний висновок №17/13/20.07.2020 щодо ймовірної причини виникнення пожежі торгівельного павільйону Шашличний край за адресою: Черкаська обл., м. Канів, вул.206-ї Дивізії, територія міського ринку, зробленого дослідно-випробувальною лабораторією Аварійно рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Черкаській області 20 липня 2020 року вбачається наступне.

Дослідження пожежі проводилося після її ліквідації 11 липня 2020 року з 23 год. 00 хв. до 00 год. 30 хв. при штучному освітленні на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 24 липня 2017 року №621 Про затвердження Порядку спільних дій Національної поліції України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України під час проведення огляду місця пожежі, виявлення, припинення, попередження та розслідування кримінальних правопорушень, пов`язаних з пожежами, а також згідно вимог Настанови з організації роботи дослідно-випробувальної лабораторії територіального органу Держтехногенбезпеки України, затвердженої наказом Держтехногенбезпеки України №273 від 21 грудня 2012 року.

Пожежа виникла в приміщенні котельні торгівельного павільйону Шашличний край 11 липня 2020 року орієнтовно о 15 год. 20 хв. за адресою: Черкаська обл., м. Канів, вул.206-ї Дивізії, територія міського ринку.

Власник павільйону фізична особа-підприємець Можиловська Н. І.

Об`єкт пожежі являє собою одноповерхову будівлю, яка складається з кількох павільйонів.

Стіни та перегородки виконані частково з піноблоків, гіпсокартону, ззовні оздоблені металопрофілем, утепленим скловатою, зсередини приміщення оздоблені фактурною штукатуркою, перекриття дерев`яне по металевих конструкціях. Стеля в приміщенні для приготування їжі підбита пластиковою вагонкою, в інших залах для відвідувачів оздоблено плівковою натяжною стелею. Покрівлю виконано металопрофільними листами по металевих фермах та дерев`яній обрешітці. Освітлення електричне. Опалення в приміщеннях від твердопаливного котла, який розташований в приміщенні котельні. Пожежне навантаження в кожному з приміщень різне, складається з меблів, торгового обладнання, товару. План будівлі в додатку №2.

Пожежею знищено: продукцію, товар, внутрішнє оздоблення стін (дерев`яна вагонка) кафе Шашличний край, товар в магазині Природа, перекриття на площі 9 м.кв. кав`ярні Кип`яток.

Пошкоджено вогнем: стіни та перекриття на площі 150 м.кв. кафе Шашличний край ФОП Можиловська Н.І., товар, стіни та перекриття на площі 50 м.кв. магазину Природа ФОП Скорина Н.М., товар кав`ярні Кип`яток ФОП Гурманович В.В., покрівлю на М`ясо від виробника ФОП Синенко О.М., перекриття на площі 20 м.кв. неексплуатуємого приміщення ФОП Можиловська Н.І. Загальна сума збитків відповідно до заяв потерпілих становить 2 530 000 грн.

Випадків загибелі та травмування співробітників підрозділу Управління ДСНС України у Черкаській області та інших осіб на пожежі не допущено.

За результатами огляду місця пожежі та з урахуванням обставин виникнення і розвитку пожежі встановлено:

1. Осередок пожежі, що виникла 11 липня 2020 року в торгівельному павільйоні Шашличний край за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул.206-ї Дивізії, територія міського ринку, знаходиться в місці проходження димового каналу через перекриття приміщення котельні.

2. Пожежа торгівельного павільйону Шашличний край, що виникла 11 липня 2020 року за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул.206-ї Дивізії, територія міського ринку, найімовірніше виникла внаслідок порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні та експлуатації печей.

Як вбачається з показів працівника кафе Шашличний край гр. ОСОБА_4 остання використовувала котел з метою утилізації побутового сміття.

Водночас в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_6 є її матір`ю, а підприємницьку діяльність в приміщенні кафе ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювала саме ФОП Гресько Л.А.

Згідно паспортів на торгівельні кіоски (т.2 а.с. 56,57) дані тимчасові споруди розташовані на земельній ділянці КП Міський ринок на АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_5 .

Згідно паспорту прив`язки тимчасової споруди для підприємницької діяльності на території КП Міський ринок Канівської міської ради власником тимчасової споруди також є Гресько Любов Анатолівна.

Також в матеріалах справи знаходяться копії договорів оренди торговельного місця укладених між КП Міськимй ринок Канівської міської ради (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Гресько Любов`ю Анатолівною (орендар) №132 від 18 жовтня 2016 року (а.с. 51-52 т.2), №6 від 08 травня 2015 року (а.с. 54-55 т.2), №4Б від 24 березня 2018 року (а.с. 58-59 т.2).

Відповідно до схеми установки тимчасових споруд для підприємницької діяльності на території КП Міський ринок Канівської міської ради магазин Природа розташований в об`єднаних приміщеннях торгівельних кіосків №5 та №6. Кафе Шашличний край розташований в приміщенні торгівельного кіоску №4.

Торгівельний кіоск №5 площею 20 м.кв. та торгівельний кіоск №6 площею 30 м.кв., розташовані на земельній ділянці КП Канівський міський ринок по вулиці Олега Кошового побудовані за власні кошти підприємця Скорини Н.М.

З огляду на договір оренди торговельного місця №5 від 18 грудня 2018 року вбачається, що предметом договору є торговельне місце №5 загальною площею 20 м.кв., що розташоване на території ринку та надається орендодавцем у тимчасове користування орендареві для провадження торговельної та іншої, незабороненою законом діяльності.

Пунктом 2 договору визначено, що об`єкт оренди облаштовано тимчасовою нестаціонарною спорудою, право власності на яку має - орендар.

З огляду на договір оренди торговельного місця №6 від 18 грудня 2018 року вбачається, що предметом договору є торговельне місце №6 загальною площею 30 м.кв., що розташоване на території ринку та надається орендодавцем у тимчасове користування орендареві для провадження торговельної та іншої, незабороненою законом діяльності.

Пунктом 2 договору визначено, що об`єкт оренди облаштовано тимчасовою нестаціонарною спорудою, право власності на яку має орендар.

Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром було проведено судову металографічну експертизу на виконання постанови слідчого в кримінальному провадженні.

На вирішення експертизи було поставлено наступні питання:

1. Чи є на даних провідниках оплавлення, які відповідають таким, що виникли внаслідок короткого замикання?

2. Якщо є, то в яких умовах виникло дане коротке замикання?

За наслідками проведення судової металографічної експертизи Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром було складено висновок експерта від 17 січня 2020 року за №СУ-19-20/31824-МРВ згідно якого на перше питання було вказано, що на наданих фрагментах електричних провідників (об`єкти №№ 1,3,4) оплавлень, які відповідають таким, що виникли внаслідок струмів короткого замикання немає. На наданому фрагменті електричного провідника (об`єкт №2) виявлені оплавлення, які відповідають таким, що виникли внаслідок короткого замикання.

Оплавлення А, Б на об`єкті №2 виникли в результаті короткого замикання, яке відбувалося в умовах розжареного зовнішнього середовища з недостатнім вмістом кисню в атмосфері, що відповідає вторинному короткому замиканню (по другому питанню).

Водночас, Черкаським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром було проведено судову пожежно-технічну експертизу, на вирішення експертизи було поставлено наступні питання:

- Де саме знаходився осередок пожежі?

- Яке джерело запалювання?

- Яка причини виникнення пожежі?

За наслідками проведення судової пожежно-технічної експертизи Черкаським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром було складено висновок експерта за №СЕ-19/124-21/4972-ПТ від 04 червня 2021 року.

Згідно висновків по першому питанню було вказано:

Осередок пожежі 11 липня 2020 року знаходився всередині котельної павільйону Шашличний край в межах огороджувальних конструкцій даного приміщення;

Найбільш ймовірним джерелом запалювання слід вважати нагріту до високої температури поверхню незахищеної ділянки димохідної металевої труби діаметром 125 мм твердопаливного котла в приміщенні котельної павільйону Шашличний край, що знаходилась в контакті з горючим середовищем (2 питання).

Найбільш ймовірною причиною пожежі став контакт горючих речовин матеріалів з нагрітою поверхнею незахищеної ділянки димохідної металевої труби діаметром 125 мм в приміщенні котельної павільйону Шашличний край (3 питання).

14 липня 2020 року наказом №17 власника магазину Природа ОСОБА_1 вирішено проведення наступних заходів, з метою встановлення матеріальної шкоди внаслідок пожежі 11 липня 2020 року в магазині Природа, розташованого на привокзальній площі по АДРЕСА_1 :

- провести інвентаризацію торгівельного обладнання, пошкодженого внаслідок пожежі;

- провести інвентаризацію матеріальних цінностей, пошкоджених внаслідок пожежі;

- інвентаризацію розпочати 17 липня 2020 року;

- визначити склад інвентаризаційної комісії: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

- результати інвентаризації відобразити у формі актів та посвідчити підписами членів комісії;

- попередити членів комісії про вимоги закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань, визначених ст.384 КК України.

Позивач у своєму позові вказував, що внаслідок пожежі, яка відбулася 11 липня 2020 року було завдано майнової шкоди в розмірі 1 024 366,00 грн., що водночас є ціною даного позову.

З огляду на Акт інвентаризації матеріальних цінностей в магазині Природа, розташованого на привокзальній площі по АДРЕСА_1 вбачається наступне.

З метою встановлення матеріальної шкоди внаслідок пожежі 11 липня 2020 року в магазині Природа, розташованого на привокзальній площі по АДРЕСА_1 комісією в складі власника магазину ОСОБА_1 , продавців магазину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 проведено інвентаризацію майна, яке знаходилось в приміщенні магазину Природа перед пожежею 11 липня 2020 року.

Інвентаризація розпочата 17 липня 2020 року.

Інвентаризація завершена 25 вересня 2020 року.

За результатами інвентаризації виявлено 888 найменувань товару на суму 548 914,00 грн., пошкодженого внаслідок пожежі 11 липня 2020 року до стану, що позбавляє його використовувати за призначенням.

Позивач стверджує, що дані інвентаризації також підтверджуються частиною накладних про закупівлю товару, що залишилися неушкодженими після пожежі.

З журналу обліку приходних документів, видаткових операцій, товарного залишку, вбачається, що господарська діяльність позивачем велася починаючи з 01 листопада 2017 року по 11 липня 2020 року.

Станом на кінець дня 10 липня 2020 року товарний залишок магазину Природа відповідно до відомостей журналу становив 548 915,50 грн.

З огляду на Акт інвентаризації торгівельного обладнання, розташованого в магазині Природа, розташованого на привокзальній площі по АДРЕСА_1 вбачається наступне.

З метою встановлення матеріальної шкоди внаслідок пожежі 11 липня 2020 року в магазині Природа, розташованого на привокзальній площі по АДРЕСА_1 комісією в складі власника магазину ОСОБА_1 , продавців магазину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 проведено інвентаризацію торгівельного обладнання, яке знаходилось в приміщенні магазину Природа перед пожежею 11 липня 2020 року.

Інвентаризація розпочата 24 вересня 2020 року.

Інвентаризація завершена 25 вересня 2020 року.

За результатами інвентаризації виявлено 10 найменувань обладнання на суму 170 450,00 грн., пошкодженого внаслідок пожежі 11 липня 2020 року до стану, що позбавляє його використовувати за призначенням.

Водночас, позивач вказує, що на момент звернення до суду, майнові втрати позивача, які мають бути понесені в зв`язку з необхідністю закупівлі торгівельного обладнання становлять 224 421,00 грн., що підтверджується:

- рахунком-фактурою №СФ-0000173 від 22 квітня 2022 року на суму 91 200,00 грн.;

- рахунком на оплату №ШV-833 від 25 квітня 2022 року на суму 133 221,00 грн.

Згідно довідки від 25 вересня 2020 року позивача з метою відновлення приміщення магазину Природа, розташованого на привокзальній площі по вул. О.Кошового у м. Каневі, який був пошкоджений внаслідок пожежі 11 липня 2020 року необхідно придбати матеріалів та виконати робіт на суму 305 935,00 грн.

Довідка складена та підписана позивачем в односторонньому порядку.

Водночас, з огляду на Висновок про визначення вартості збитків завданих внаслідок пожежі магазину Природа, за адресою: Черкаська область, м. Канів, територія КП Міський ринок Канівської міської ради, складеного 07 лютого 2022 року приватним підприємством Інформаційно-консультаційний центр вбачається наступне.

Приватне підприємство Інформаційно - консультаційний центр (надалі -виконавець), що діє на підставі Статуту, а також на підставі домовленості про надання консультаційних послуг від 07 лютого 2022 року зі ОСОБА_1 (надалі - замовник), здійснило роботи по визначенню вартості збитків завданих внаслідок пожежі нежитлового приміщення.

Згідно замовлення визначалась вартість збитків завданих внаслідок пожежі магазину Природа, за адресою: Черкаська обл., м. Канів, територія КП Міський ринок Канівської міської ради.

Дата оцінки - станом на 07 лютого 2022 року.

Об`єкт оцінки - магазин Природа, на території КП Міський ринок Канівської міської ради (по вул. 206 Дивізії неподалік магазину SРАR).

Адреса об`єкта оцінки - Черкаська обл., м. Канів, територія КП Міський ринок Канівської міської ради.

Мета оцінки - визначення збитків завданих внаслідок пожежі нежитлового приміщення.

Час та дата огляду об`єкту оцінки - 12 год. 00 хв., 07 лютого 2022 року.

Розрахунок вартості ремонтних робіт, будівельних матеріалів, та пошкодженого майна проводився на підставі методичного підходу, що базується на зіставленні цін продажу подібних послуг, та матеріалів необхідних при проведенні ремонту нежитлового приміщення, відповідно до Національний стандарт №1, Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10 вересня 2003 року, Національний стандарт №2 Оцінки нерухомого майна від 28 жовтня 2004 року, Методика оцінки майна, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року №1891.

ПП Інформаційно-консультаційний центр встановило, що вартість збитків завданих внаслідок пожежі магазину Природа, за адресою: Черкаська область, м. Канів, територія КП Міський ринок Канівської міської ради, станом на 07 лютого 2022 року складає 251 031,00 грн.

Відтак, позивач вважає, що завдана йому майнова шкода внаслідок пожежі, яка відбулася 11 липня 2020 року в розмірі 1 024 366,00 грн. підтверджена належним чином, в належний спосіб, на підставі належних та допустимих доказів.

Судом враховано, що предметом спору у даній справі є відшкодування на підставі ст. 1166 ЦК України шкоди, яку позивачу заподіяно внаслідок пожежі, що сталась на території приміщення, що використовувалося у своїй підприємницькій діяльності відповідачем.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 ЦК України. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 ЦК України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом даної норми закону, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює Кодекс цивільного захисту України.

За приписами ст. 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

За змістом п.п. 21, 23 ч. 1 ст. 20, ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить, зокрема забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

За приписами п. 5 розділу 1 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417 (далі - Правила №1417), особи, відповідальні за забезпечення пожежної безпеки на підприємствах та об`єктах, їх права та обов`язки визначаються відповідно до законодавства.

У ч. 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Тобто, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Фізична особа-підприємець Гресько Любов Анатолівна, як суб`єкт господарювання, що використовувала приміщення (тимчасову споруду) кафе Шашличний край у своїй підприємницькій діяльності, де було виявлено осередок пожежі, враховуючи приписи Кодексу цивільного захисту України, Цивільного кодексу України та Правил пожежної безпеки в Україні зобов`язана була належно виконувати обов`язок щодо забезпечення збереження об`єкта, яке перебуває у її користуванні, тобто саме відповідач несе повну відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки.

Протиправна поведінка відповідача полягає у бездіяльності щодо забезпечення пожежної безпеки власної території та майна, яке використовувалося у господарській діяльності. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що саме внаслідок невиконання вимог Правил пожежної безпеки в Україні та незабезпечення пожежної безпеки на території відповідача відбулася пожежа, яка в подальшому призвела до пожежі приміщення позивача і завдала останньому майнової шкоди (збитків).

При цьому судом було враховано відповідні висновки, що наведені в постанові Верховного Суду від 24 червня 2019 року під час розгляду аналогічної справи №902/435/18, а також висновки Верховного Суду наведені в постанові від 03 травня 2022 року зі справи № 521/14202/14-ц.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц).

Відповідач відзиву на позов суду не надав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Таким чином, суд не приймає до уваги усні заперечення відповідача, наведені останнім під час розгляду справи.

Відповідач у встановленому законом порядку не спростував доводи позивача, що пожежа, яка сталася на території кафе Шашличний край та в подальшому у приміщенні магазину Природа, виникла не з її вини.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи (бездіяльністю відповідача, щодо забезпечення пожежної безпеки власної території та майна, яке використовувалося у господарській діяльності) та завданою шкодою позивачу є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

В даному випадку з урахуванням наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що між протиправною поведінкою (бездіяльністю) відповідача і шкодою є причинний зв`язок.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим судом враховано, що відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України (допустимість доказів) обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Отже, допустимість доказів означає, що у певних випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування (постанови Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №913/38/20, від 25.02.2021 у справі № 904/7804/16, від 26.02.2021 у справі №908/2847/19, від 14.04.2021 у справі № 910/7431/19).

Водночас, за змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належність доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Тобто з усіх наявних у справі доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню при вирішенні спору. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.

Належність, як змістовна характеристика та допустимість, як характеристика форми, є властивостями доказів, оскільки вони притаманні кожному доказу окремо і без їх одночасної наявності жодний доказ не може бути прийнятий судом.

Статтею 349 ЦК України передбачено, що право власності на майно припиняється в разі його знищення.

Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. При цьому, перелік документів, на підставі яких можна встановити факт знищення майна, не є вичерпними.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 17.01.2019 у справі № 708/254/18, від 26.06.2019 у справі № 334/16303/15-ц, від 01.08.2019 у справі № 915/406/18, від 25.09.2019 у справі № 272/62/15-ц.

В даному випадку позивачем належними та допустимими доказами доведено факт знищення як самого приміщення (тимчасової споруди), так і обладнання та товару, який знаходився в магазині Природа.

При цьому судом враховано, що на даний час діючим законодавством не визначено для фізичних осіб підприємців окремого нормативно-правового акту щодо оформлення результатів інвентаризації. Тому фізичні особи підприємці під час проведення інвентаризації основних засобів, ТМЦ, коштів, зняття залишків ТМЦ, готівки можуть використовувати зразки форм первинних документів, які передбачені для використання юридичними особами.

Разом з тим, частиною першою статті 225 ГК України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Механізм визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, крім дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей, установлений Порядком визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 116.

Даний Порядок є чинним.

Так, розмір збитків від нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей відповідно до п. 2 Порядку № 116 визначають шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки.

У разі ж визначення розміру збитків, що завдали майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб`єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, розмір збитків визначають відповідно до Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року № 1891, а виконавець оцінки в такому разі обирається на конкурсних засадах.

Обов`язок доведення факту наявності збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками законодавством покладено на позивача.

Проте, позивач не звертався до суб`єктів оціночної діяльності для проведення незалежної оцінки для визначення розміру збитків спричинених знищенням обладнання та товару, який знаходився в магазині Природа під час пожежі.

Також до суду не надходило будь-яких клопотань про призначення судової експертизи для визначення розміру збитків.

Незалежну оцінку було проведено ПП Інформаційно-консультаційний центр лише щодо вартості збитків завданих внаслідок пожежі безпосередньо приміщенню магазину Природа.

Станом на 07 лютого 2022 року розмір збитків від знищення приміщення становить 251 031,00 грн.

При цьому відповідачем під час розгляду справи визначений шляхом проведення незалежної оцінки розмір збитків не було спростовано іншими доказами, зокрема, висновком експерта.

Отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, позивачем під час розгляду справи допустимими доказами не доведено розмір збитків спричинених внаслідок знищення (пошкодження) товару та торгівельного обладнання.

Зокрема, наявні в справі копії видаткових накладних про закупівлю товару та копія пошкодженого від пожежі журналу обліку накладних та товарного залишку, в даному випадку, не є допустимим доказами, що підтверджують саме розмір збитків.

Крім того, згідно видаткових накладних (т.1 а.с. 104-109; 184-190) покупцем товару є не позивач.

У видаткових накладних (т.1 а.с. 77-103; 110-129; 150 (на звороті) - 155; 157-161; 184-190) відсутні підписи та (або) прізвище постачальників товару, тощо.

Акт інвентаризації не містить даних про товар, які відображено у видаткових накладних (артикулів, виробника, поставщика, повного найменування товару, кодів УКТ ЗЕД, тощо).

Тобто, позивачем не доведено ціни товару, та обладнання, що було знищено внаслідок пожежі.

За таких обставин, позов в частині вимог про стягнення з відповідача 773 335 грн. 00 коп. (548 914,00 грн., вартості знищеного товару + 224 421,00 грн. торгівельного обладнання) задоволенню не підлягає.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат враховується наступне:

розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно п. 4.2. договору про надання правової допомоги №96 від 22 січня 2022 року укладеного між позивачем та адвокатом Бовшиком Миколою Юрійовичем розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п. 2.1.5, п. 2.1.6 цього договору у справах (спорах), зщо мають майновий характер, встановлюється в розмірі 10% від суми позову, повідомлення-рішення (іншого акту суб`єкта владних повноважень), рішення за якими прийнято уповноваженим органом на користь клієнта.

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт від 18 травня 2022 року роботи надані на загальну суму 100 000 грн. 00 коп.

За положеннями п. 4 ст. 1, ч.ч. 3 та 5 ст. 27 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).

При встановленні розміру гонорару відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви, пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Частина 4 ст. 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 ГПК України).

Також судом враховано, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis рішення ЄСПЛ у справі East/West проти України від 23 січня 2014 року (East/West., заява № 19336/04, § 268)).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд врахував, що в цілому розмір адвокатських витрат (10% від ціни позову) є пропорційним до предмета спору, відступати від загального правила розподілу витрат на правову допомогу суд не вбачає, водночас будь-яких клопотань від відповідача про їх зменшення до суду не надходило, а тому з відповідача підлягає стягненню 24 510 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Гресько Любові Анатоліївни, АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь фізичної особи-підприємця Скориної Наталії Миколаївни, АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 251 031 грн. 00 коп. збитків, 3 766 грн. 08 коп. судового збору та 24 510 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті вимог в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 23 січня 2023 року.

Суддя А.В.Васянович