ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" січня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3082/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

розглянувши справу № 916/3082/22

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради /, адреса - 65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, e-mail: /

до відповідача: приватного підприємства "Раціон Груп" /, адреса - 65059, м. Одеса, Люстдорфська дорога, 33, e-mail: /

про стягнення 1 770,06 грн, розірвання договору та виселення

ВСТАНОВИВ:

14.11.2022 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 3182/22/ до приватного підприємства "Раціон Груп" про:

- стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 1 729,94 грн та пені у розмірі 40,12 грн;

- розірвання договору оренди від 23.03.2018 року № 120Ш/2, укладений між сторонами;

- виселення відповідача з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 2,0 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 58 (Одеська загальноосвітня школа № 120 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області).

Позов обґрунтовано неналежним виконанням зобов`язань за договором оренди від 23.03.2018 року № 120Ш/2.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 143, 145 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 525, 526, 549, 611, 625, 651, 762, 773, 783, 785 ЦК України, ст.ст. 173, 193, 284, 286 ГК України, Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Ухвалою суду від 21.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3082/22; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

22.12.2022 року на адресу суду надійшов відзив /вх. № 29423/22/.

12.01.2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив /1108/23/, в якій позивач просить поновити строк на подання відповіді на відзив. В обґрунтування клопотання про поновлення строку позивач посилається на те, що отримав відзив лише 26.12.2022 року. Позивач вказує на відсутність можливості вчасно подати відповідь на відзив у зв`язку із введеними ДТЕК Одеські електромережі незапланованих відключень електроенергії.

13.01.2023 року відповідачем надано заперечення /вх. № 1319/23/.

Згідно ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, слід зазначити, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справі, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронним доказами.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивач отримав відзив 26.12.2022 року, що вбачається із штампу вхідної кореспонденції № 01-19/1723 на копії відзиву.

Ухвалою суду про відкриття провадження від 21.11.2022 року у п. 5 резолютивної частини ухвали зазначено, що позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом 5 днів з дня отримання відповідних заяв по суті справи.

Таким чином, враховуючи отримання позивачем відзиву 26.12.2022 року позивач мав право у строк до 02.01.2023 рок включно (5 день припадає на суботу) подати відповідь на відзив.

Разом із тим, господарський суд враховує, що внаслідок введення на території України воєнного стану, обумовленого військовою агресією Російської Федерації, постійними обстрілами інфраструктури України, ДТЕК Одеські електромережі введено незаплановані відключення електроенергії.

З урахуванням вказаного, аналіз зазначених викладених вище обставин, дає підстави стверджувати, що обставини, викладені в обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку об`єктивно свідчать про неможливість своєчасного надання позивачем відповіді на відзив. У зв`язку із чим господарський суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку. У зв`язку із чим клопотання позивача про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскільки провадження у справі № 916/3082/22 відкрито 21.11.2022 року, то у відповідності із положеннями ст. 248 ГПК України, справа має бути розглянута у строк до 20.01.2023 року.

За правилами ч. 6 ст. 250 ГПК України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Згідно до п.п. 4, 5 ч.5 ст.13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Так, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (ч.ч.3, 4, 5, 7 ст.12 ГПК України).

Проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи поновлення позивачу строку на подання відповіді на відзив, а також приймаючи до уваги, що у відповідності із положеннями ст. 248 ГПК України, справа має бути розглянута у строк до 20.01.2023 року, господарський суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 119, 176, 234, 250 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив - задовольнити.

2. Поновити позивачу строк на подання відповіді на відзив.

3. Справу № 916/3082/22 розглядати за правилами загального позовного провадження.

4. Підготовче засідання призначити на "21" лютого 2023 р. о 11:00 год.

5. Викликати сторін у підготовче засідання.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т. Шевченка, 29, в к. № 10 тел. 0(482)307-981.

6. Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України протягом 15 днів з дня вручення ухвали, з додаванням доказів направлення позивачу.

7. Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України протягом 7 днів з дня отримання відзиву, з додаванням доказів направлення відповідачу.

Інформацію по справі можна отримати за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua.

Ухвала складена та підписана 20.01.2023 року.

Ухвала набрала законної сили 20.01.2023 року та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д. Петренко