ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 січня 2023 року Справа № 2/61-57

Суддя Господарського суду Волинської області Слободян О.Г., розглянувши скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства Дружба

на бездіяльність Луцького відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)

по справі № 2/61-57

за позовом: Волинського обласного управління Пенсійного фонду України

до відповідача: Сільськогосподарського приватного підприємства Дружба

про стягнення стягнення 1516грн 11 коп

встановила: Сільськогосподарське приватне підприємство Дружба звернулося до господарського суду із скаргою на бездіяльність начальника Луцького відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) по справі № 2/61-57, в якій скаржник просить:

- визнати бездіяльність начальника Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Войтовича Олександра Васильовича щодо невчинення дій із зняття арештів з майна боржника СГПП Дружба (код за ) неправомірною;

- зобов`язати начальника Луцького відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Войтовича Олександра Васильовича зняти арешт з майна СГПП Дружба (код за ), накладений постановою про арешт коштів боржника на суму 5405,27грн від 26.05.2003 року б/н, винесеної державним виконавцем О.В. Поперецьким ВДВС Луцького районного управління юстиції Волинської області при примусовому виконанні наказу Господарського суду №2/61-1 від 27.04.2002 р. про стягнення з СГПП Дружба на користь Пенсійного фонду України 1383грн. 46коп.

Згідно ст.339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарги, заяви, клопотання мають відповідати загальним процесуальним вимогам щодо форми та змісту, передбаченими положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Порядок подання та розгляду скарг врегульовано розділом VI ГПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень".

Водночас, даний розділ не містить вимог щодо форми та змісту скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

У відповідності до ч.3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову (п.5); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8).

Відповідно до ч.4 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити, зокрема, викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги (п.5), що кореспондується з нормою п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Як передбачено ч. 10 ст. 11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

У відповідності до ч. 1, 2 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Обгрунтовуючи свої вимоги, скаржник не зазначає номера виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на кошти боржника, не додає постанов про відкриття та закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області; не зазначає та не надає доказів щодо повного фактичного виконання рішення суду, а також доказів про звернення до стягувача з метою підтвердження відсутності заборгованості перед стягувачем.

У скарзі СГПП "Дружба" зазначає обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, проте не зазначає та не надає доказів, якими вони обгрунтовуються.

Скаржник просить зняти арешт з майна СГПП "Дружба", накладений постановою про арешт коштів боржника на суму 5405,27грн від 26.05.2003 року б/н, винесеною державним виконавцем О.В. Поперецьким ВДВС Луцького районного управління юстиції Волинської області при примусовому виконанні наказу Господарського суду №2/61-1 від 27.04.2002 р. Проте згідно зазначеного наказу суду до стягнення з СГПП Дружба на користь Пенсійного фонду України підлягає лише 1383,46грн.

Доказів щодо повного фактичного виконання наказів Господарського суду Волинської області, зазначених у постанові державного виконавця О.В. Поперецького ВДВС Луцького районного управління юстиції від 26.05.2003 року б/н про арешт коштів боржника, а також доказів звернення скаржника (боржника) до стягувачів з метою підтвердження відсутності заборгованості перед стягувачами, скаржником не зазначено та суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скаржник не дотримався приписів п. 5, 8 ч.3 ст.162 ГПК України, у зв`язку з чим скарга підлягає залишенню без руху в порядку ст.174 ГПК України, для усунення недоліків скарги.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Суд вважає за необхідне, зобов`язати скаржника надати суду докази щодо повного фактичного виконання наказів Господарського суду Волинської області, зазначених у постанові державного виконавця О.В. Поперецького ВДВС Луцького районного управління юстиції від 26.05.2003 року б/н про арешт коштів боржника та/або доказів звернення скаржника (боржника) до стягувачів з метою підтвердження відсутності заборгованості перед стягувачами.

У разі неможливості скаржником надати такі докази, надати суду письмові пояснення з обгрунтуванням неможливості подання доказів.

З огляду на зазначене, скарга підлягає залишенню без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 170, 174, 234, 235, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Залишити без руху скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства Дружба на бездіяльність Луцького відділу Державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) по справі № 2/61-57.

2. Надати скаржнику строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків скарги, а саме: надати суду докази щодо повного фактичного виконання наказів Господарського суду Волинської області, зазначених у постанові державного виконавця ВДВС Луцького районного управління юстиції Поперецького О.В. від 26.05.2003 року б/н про арешт коштів боржника та/або доказів звернення скаржника (боржника) до стягувачів з метою підтвердження відсутності заборгованості перед стягувачами.

Роз`яснити, що якщо скаржник усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу.

Якщо скаржник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із даною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О. Г. Слободян