У Х В А Л А

30 січня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/784/22

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А. В., розглянувши заяву Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури про забезпечення позову в справі

за позовом: Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури, в інтересах держави, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000; e-mail: ;

в особі позивача: Чернігівської міської ради,

вул. Магістрацька, 7, м. Чернігів, Чернігівська область, 14000;

e-mail: ;

до відповідача 1: Комунального підприємства "Чернігівбудінвест" Чернігівської міської ради, пр. Миру, 263, м. Чернігів, 14007; e-mail: ;

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Денар-Люкс",

вул. Стрілецька, 88, оф. 4, м. Чернігів, 14033;

до відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Домен-Буд",

вул. Стрілецька, 88, оф. 4, м. Чернігів, 14033;

предмет спору: про визнання недійсним договорів; зобов`язання привести земельну ділянку до стану, в якому вона була до надання її в фактичне користування; зобов`язання викупу земельної ділянки

без виклику (повідомлення) учасників справи

В С Т А Н О В И В

28.09.2022, Заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради, звернувся з позовом до Комунального підприємства "Чернігівбудінвест" Чернігівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Денар-Люкс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Домен-Буд" з проханням:

- визнати недійсним договір на співробітництво №01-10/17 від 03.04.2017, укладений між КП "Чернігівбудінвест" ЧМР та ТОВ "Денар-Люкс";

- визнати недійсним договір №01-16/17 від 29.05.2017, укладений між КП "Чернігівбудінвест" ЧМР, ТОВ "Денар-Люкс", ТОВ "Домен-Буд";

- зобов`язати ТОВ "Денар-Люкс" викупити у Чернігівської міської ради земельну ділянку площею 0,2770га, кадастровий номер :02:050:0614 у м. Чернігові по вул. Гетьмана Полуботка, 36 та 36а, вартість якої складає 1 095 541,83грн.

- зобов`язати ТОВ "Денар-Люкс" привести земельну ділянку площею 0,1202га, кадастровий номер :02:050:0612 у м. Чернігові по вул. Гетьмана Полуботка, 36 та 36-а до стану, в якому вона перебувала до надання її в фактичне користування.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2022 справа № 927/784/22 передана на розгляд судді Ноувен М.П.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, учасникам справи встановлено строки для подачі до суду заяв по суті заявлених вимог.

Ухвалою суду від 12.12.2022 визнано обґрунтованою та задоволено заяву головуючого судді Ноувен М.П. про самовідвід у справі №927/784/22. Матеріали справи передано для визначення головуючого судді, в порядку статті 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

13.12.2022, за розпорядженням Господарського суду Чернігівської області №02-01/163/22 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №927/784/22", відповідно до п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого справу передано на розгляд судді Романенко А.В., про що сформовано протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою суду від 19.12.2022 справу 927/784/22 прийнято до розгляду судом у новому складі; підготовче засідання призначено на 11.01.2023.

У підготовчому засіданні представником відповідача 1 заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи копії витягу з рішення Чернігівської міської ради від 27.10.2022 №23/VIII-11 (пункти 20, 21.1. та 21.2.), а також витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29.12.2022 (перелічені документи залучено до матеріалів справи 16.01.2023, після надання відповідачем 1 належних доказів на підтвердження направлення копій цих документів на адресу позивача).

Судом, у порядку п.3 частини 2 статті 183 ГПК України, відкладено підготовче засідання в справі на 16.01.2023, для надання учасникам справи можливості ознайомитись з поданими відповідачем 1 доказами.

16.01.2023, за результатами підготовчого засідання, судом, у порядку п.3 частини 2 статті 185 ГПК України, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 08.02.2023.

27.01.2023, на адресу суду, від прокурора надійшла заява про забезпечення позову в справі, з проханням:

- накласти арешт на земельну ділянку площею 0,2770га кадастровий номер :02:050:0614, яка розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Гетьмана Полуботка, 36 та 36-а;

- накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1202га кадастровий номер :02:050:0612, яка розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Гетьмана Полуботка, 36;

- заборонити КП «Чернігівбудінвест», ТОВ «Денар-Люкс», ТОВ «Домен-Буд», залученим вказаними юридичними особами підрядним організаціям проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,1202га, кадастровий номер :02:050:0612, яка розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Гетьмана Полуботка, 36 та 36а.

Мотивуючи необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову на цьому етапі судового розгляду спору, вказав, що Чернігівська міська рада (позивач), будучи розпорядником спірних земельних ділянок, 27.10.2022, тобто після відкриття провадження в справі, прийняла рішення про передачу речових прав на спірні земельні ділянки.

Так, відповідно до пунктів 20, 21.1. та 21.2. рішення Чернігівської міської ради №23/VIII-11 «Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам» від 27.10.2022:

- КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради припинено право постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер :02:050:0525) площею 0,3972га, по вул. Гетьмана Полуботка, 36 та 36а, за згодою Підприємства;

- затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки (кадастровий номер :02:050:0525) площею 0,3972га, по вул. Гетьмана Полуботка, 36 та 36а; КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради передано земельну ділянку (кадастровий номер :02:050:0612) в постійне користування, площею 0,1202га, по вул. Гетьмана Полуботка, 36 та 36а, для будівництва та обслуговування житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури;

- ураховуючи акт приймання-передачі багатоквартирного будинку від 02.08.2021, рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 01.04.2021 №177 «Про погодження присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна» та наказ управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 01.04.2021 №100-А «Про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна», ТОВ «Стрілецька Набережна» передано земельну ділянку (кадастровий номер :02:050:0614) в оренду, строком до 27.10.2024, площею 0,2770га по вул. Гетьмана Полуботка, 36, для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.

На підставі вказаного рішення:

- відповідачем 1 - КП «Чернігівбудінвест» Чернігівської міської ради, 27.12.2022, зареєстровано речове право - право постійного користування земельною ділянкою, кадастровий номер :02:050:0612, площею 0,1202га;

- ТОВ «Стрілецька Набережна», 26.12.2022, зареєстровано речове право - право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:050:0614, площею 0,2770га.

Наведені обставини, на думку прокурора, створюють реальну загрозу вчинення фактичними користувачами, за згодою власника, дій щодо поділу спірних земельних ділянок, зміни їх цільового призначення, передачі в суборенду іншій особі тощо. В той час як накладення судом арешту на ці земельні ділянки забезпечить неможливість вчинення перелічених дій, зокрема, унеможливить припинення спірних земельних ділянок як об`єктів цивільного права в результаті їх подальшого поділу. Просив взяти до уваги, що заборона проводити будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер :02:050:0612, площею 0,1202га, забезпечить можливість захисту прав позивача на повернення цієї земельної ділянки до стану, що передував неправомірній забудові та одночасно не спричинить невідновлювальної шкоди, що може бути понесена відповідачами чи третіми особами.

За частинами 1 та 2 статті 136 ГПК України господарський суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалено на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За частиною 1, 3 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню в зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі №921/40/20.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні в випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 73, частини 1 статті 74, частини 1 статті 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься в справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на положення статей 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Наприклад, вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Це може бути продаж майна або підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання та інше.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, на стадії розгляду спору по суті, прокурор посилається на рішення Чернігівської міської ради (позивача) №23/VIII-11 «Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам» від 27.10.2022, на підставі якого власником спірних земельних ділянок передано речове право - право постійного користування до КП «Чернігівбудінвест» ЧМР на земельну ділянку, кадастровий номер :02:050:0612, та право оренди до ТОВ «Стрілецька Набережна» на земельну ділянку, кадастровий номер :02:050:0614. Наведене, на думку прокурора, створює загрозу для подальшого поділу указаних земельних ділянок та, як наслідок, припинення їх як об`єктів цивільних прав.

Проте, такі припущення прокурора суперечать чинним нормам земельного законодавства та не ґрунтуються на наявних матеріалах справи.

За частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин 1-5 статті 79-1 цього Кодексу формування земельної ділянки полягає в визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

За частинами 6, 9 указаної статті формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває в заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває в користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально. Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Таким чином, формування земельної ділянки, зокрема, шляхом поділу вже сформованих, здійснюється виключно, за згодою власника, на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

У даній справі власником спірних земельних ділянок є Чернігівська міська рада, позивач.

Доводи прокурора проте, що рішення Чернігівської міської ради про передачу речових прав на спірні земельні ділянки КП «Чернігівбудінвест» ЧМР та ТОВ «Стрілецька Набережна» є передумовою для подальший дій фактичних користувачів щодо припинення цих земельних ділянок як об`єкту цивільних прав, не ґрунтується ані на нормах чинного законодавства, ані на будь-яких доказах у справі, відтак, прокурором не доведено доцільність вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки, виходячи з тих обставин, про які він зазначає в заяві про забезпечення позову.

Також прокурор просив суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачам та будь-якими третіми особами проводити будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер :02:050:0612, площею 0,1202га, з метою захисту прав позивача на повернення цієї земельної ділянки до стану, що передував неправомірній забудові, та одночасно попередження невідновлювальної шкоди, що може бути понесена відповідачами чи третіми особами.

Натомість, прокурором не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що на даний час на земельній ділянці, кадастровий номер :02:050:0612, площею 0,1202га, що знаходиться в КП «Чернігівбудінвест» ЧМР на праві постійного користування, проводяться будь-які роботи щодо її забудови, або що такі роботи заплановані на майбутнє (розроблена та затверджена технічна документація, надано дозвіл на проведення будівельних робіт тощо).

У позовній заяві прокурор зазначав, що вказана ділянка створена в результаті поділу раніше сформованої земельної ділянки, кадастровий номер :02:050:0525, площею 0,3972га, та використовується для зберігання виконавцем будівельних робіт нашарувань ґрунту із котловану, що утворений в результаті будівництва багатоквартирного житлового будинку, що побудований на земельній ділянці, кадастровий номер :02:050:0614, площею 0,2770га.

Суд констатує, що саме лише припущення прокурора в заяві про забезпечення позову щодо потенційної можливості ускладнення виконання судового рішення в разі невжиття судом заходів забезпечення позову шляхом заборони проводити відповідачам та будь-яким третім особам будівельних робіт на земельній ділянці, кадастровий номер :02:050:0612, площею 0,1202га, не є достатньою підставою для задоволення даної заяви. В матеріалах поданих до суду відсутні будь-які докази на підтвердження наміру відповідачів забудовувати вказану земельну ділянку, в той час як наявність спору між сторонами відносно цієї ділянки, створює загрозу саме для відповідачів щодо ймовірних збитків, у результаті виконання будь-яких робіт, а не для територіальної громади в особі міської ради.

Враховуючи, що прокурор не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів до забезпечення позову вказаним в заяві шляхом може істотно ускладнити або унеможливити виконання судового рішення або ефективний захист (поновлення) порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких останній звернувся до суду, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 13, 14, 74-80, 86, 136-140, 233-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури про забезпечення позову в справі №927/784/22, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 30.01.2023.

Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строки, визначені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 30.01.2023.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко