РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.01.2023Справа № 910/11287/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Улахли О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн Комплекс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвенрайс"

про стягнення 655 008,25 грн

Представники сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Бала Ю.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Концерн Комплекс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвенрайс" про стягнення 655 008,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором оренди сільськогосподарської техніки №03/09/21-03 від 03.09.2021, право вимоги за яким було відступлено позивачу за договором про відступлення права вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн Комплекс" прийнято судом до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 29.11.2022.

До Господарського суду міста Києва 22.11.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечує позовні вимоги та просить зменшити розмір неустойки, посилаючись на погіршення фінансового стану підприємства, у зв`язку із початком збройної агресії Російської Федерації проти України.

У судовому засіданні 29.11.2022 судом задоволено усне клопотання відповідача про оголошення перерви для надання можливості мирного врегулювання спору.

У судовому засіданні 13.12.2022 судом задоволено клопотання сторін про оголошення перерви для надання часу на укладання мирової угоди.

До Господарського суду міста Києва 12.01.2023 від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи та заява про збільшення позовних вимог, у зв`язку із збільшенням періоду нарахування штрафних санкцій на суму 111 778,61 грн.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на те, що позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог з порушенням процесуального строку, суд залишив вказану заяву без розгляду та долучив до матеріалів справи клопотання позивача.

Відповідачем, 16.01.2023 подано зустрічну позовну заяву, яка ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 повернута без розгляду, на підставі частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем, 16.01.2023 подано клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку із хворобою представника. Вказане клопотання не містить доказів у підтвердження викладеного, а відтак, суд не вбачав належних підстав для відкладення судового засідання та відмовив у його задоволенні.

Перед судовим засіданням 17.01.2023 відповідачем подано пояснення з додатковим доказами. Судом долучено вказані пояснення до матеріалів справи, додаткові докази не приймаються судом до розгляду, на підставі частини восьмої статті 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із пропуском строку.

У судове засідання 17.01.2023 з`явився представник відповідача та надав пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 17.01.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Кагарлик Зернопродукт" (орендодавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Івенрайс" (орендар за договором) укладено договір оренди сільськогосподарської техніки від 03.09.2021 № 03/09/21-03, відповідно до умов якого орендодавець зобов`язався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування сільськогосподарську техніку. Склад, вартість, технічні та інші характеристики майна погоджуються сторонами у додатках до даного договору.

Згідно з пунктом 2.1. договору орендар вступає у користування майном з моменту передачі його в оренду за актом здачі-прийняття робіт.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що розмір плати за користування майном, порядок її нарахування і строки сплати визначається сторонами у додатках до договору.

Відповідно до пункту 3.4. договору датою внесення орендної плати за цим договором є дата сплати орендарем грошових коштів на поточний банківський рахунок орендодавця.

Пунктом 4.2. договору сторони погодили, що орендар зобов`язався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з пунктом 6.1. договору орендодавець зобов`язався передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором за актом здачі-прийняття робіт разом з екіпажем до дати, визначеної відповідним додатком до договору.

Пунктами 3. та 4. додатку № 1 від 03.09.2021 до договору № 03/09/21-03 оренди від 03.09.2021 сторони погодили, що термін передачі майна в оренду: не пізніше 15 вересня 2021 року. Строк оренди: 3, 5 місяці з моменту передачі майна орендареві.

Відповідно до пункту 5.4. додатку № 1 від 03.09.2021 до договору № 03/09/21-03 оренди від 03.09.2021 орендна плата, розрахована за правилами договору на підставі погоджених сторонами зведених облікових документів, скоригована на суму перевитрати технікою орендодавця пального, сплачується орендарем щомісячно, не пізніше 25-го числа місяця, що слідує за звітним.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до норм частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В силу норм статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до норм частини першої та другої статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною третьою статті 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як єдині майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з нормами частин 1, 3, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору оренди від 03.09.2021 № 03/09/21-03 орендодавець та орендар підписали акт здачі-прийняття робіт № 87 від 31.10.2021 відповідно до якого було надано послуги з оренди трактора колісного Challenger MT665C з екіпажем на загальну суму 800 819 грн 52 коп.

Враховуючи умови пункту 5.4. додатку № 1 до договору орендар зобов`язаний сплатити орендну плату орендодавцю за вересень 2021 року по вказаному акту до 25.10.2021.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач частково вносив орендні платежі у період з 19 жовтня 2021 року по 12 травня 2022 року на загальну суму 623 726 грн 87 коп.

Також сторонами, на виконання умов укладеного договору оренди від 03.09.2021 № 03/09/21-03, підписано акт здачі-прийняття робіт № 102 від 27.11.2021 разом із коригуючим актом № 1 від 27.11.2021 до акту здачі-прийняття робіт № 102 від 27.11.2021 відповідно до якого було надано послуги з оренди трактора колісного Challenger MT665C з екіпажем на загальну суму 322 907 грн 35 коп.

Пунктом 5.4. додатку № 1 до договору передбачено, що орендар зобов`язаний сплатити орендну плату орендодавцю за жовтень 2021 року по вказаному акту до 25.11.2021.

Враховуючи той факт, що вказані акти підписані з обох сторін, можна дійти висновку, що умови пункту 3. додатку № 1 від 03.03.2021 до договору № 03/09/21-03 оренди від 03.09.2021 виконані (майно передано в оренду в строк). Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн Комплекс" (новий кредитор за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кагарлик Зернопродукт" (первісний кредитор за договором) 01.11.2021 укладено договір про відступлення права вимоги № 109/2021/КК, в порядку та на умовах якого первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги, належні первісному кредитору та стає новим кредитором за договором оренди сільськогосподарської техніки № 03/09/21-03 від 03.09.2021 (далі - основний договір), укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Івенрайс" (далі - боржник).

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн Комплекс" (новий кредитор за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кагарлик Зернопродукт" (первісний кредитор за договором) 17.02.2022 укладено договір про відступлення права вимоги № 55/2022/КК/О, в порядку та на умовах якого первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги, належні первісному кредитору та стає новим кредитором за договором оренди сільськогосподарської техніки № 03/09/21-03 від 03.09.2021 (далі - основний договір), укладеного між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Івенрайс" (далі - боржник).

Пунктами 1.2. договорів визначено, що за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за основним договором, а саме оплати наданих первісним кредитором послуг боржнику за весь період дії основного договору.

Відповідно до пунктів 1.3. договорів право вимоги первісного кредитора до боржника підтверджується договором оренди сільськогосподарської техніки № 03/09/21-03 від 03.09.2021 року та актами виконаних робіт.

Пунктами 3.1. договорів визначено, що підписанням цих договорів сторони підтверджують передачу первісним кредитором новому кредитору всіх необхідних документів, які засвідчують право вимоги, а також відомості, що мають значення для здійснення новим кредитором своїх прав за основним договором.

Згідно з пунктами 3.3. договорів з моменту укладення цих договорів первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право вимоги, визначені в пункті 1.1. даного договору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 статті 513 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору оренди сільськогосподарської техніки № 03/09/21-03 від 03.09.2021 та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати орендних платежів, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла загальна заборгованість за договором у розмірі 500 000 грн 00 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати орендних платежів на суму 500 000 грн 00 коп.

Відповідач зазначає, що позивачем, як новим кредитором, не було надано всіх необхідних документів відповідачу, в обґрунтування чого посилається на приписи частини першої статті 517 Цивільного кодексу України, якими визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Суд зазначає, що оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт належного повідомлення боржника про перехід до нового кредитора прав у зобов`язанні за договором оренди сільськогосподарської техніки від 03.09.2021 № 03/09/21-03, у позивача наявні підстави для пред`явлення вимоги до відповідача про здійснення оплати орендних платежів у розмірі 500 000,00 грн. Крім того, з прохальної частини вищезазначених пояснень вбачається, що відповідач не заперечує суму основної заборгованості у розмірі 500 000,00 грн та просить задовольнити позовні вимоги в цій частині. Відтак заперечення відповідача, викладені у поясненнях спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Також відповідач посилається на те, що йому стало відомо про перехід права вимоги на суму 322 907,35 грн тільки 11 січня 2023 року, а отже зобов`язання щодо здійснення розрахунку виникло з цієї дати. Проте суд не приймає до уваги вказані доводи, оскільки провадження у даній справі відкрито 31.10.2022, про що відповідач був повідомлений належним чином, докази вказаного наявні в матеріалах справи.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву із запереченнями проти задоволення позовних вимоги, які обґрунтовано скрутним фінансовим становищем підприємства, у зв`язку із початком збройної агресії Російської Федерації проти України, судом не приймаються до уваги, оскільки кожний суб`єкт господарювання несе відповідальність за невиконання своїх договірних зобов`язань.

Положеннями статті 617 Цивільного кодексу України зазначено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Крім того, суд зазначає, що прострочення відповідачем сплати орендних платежів за договором відбулося до настання воєнного стану в Україні, та нараховані позивачем пеня, інфляційні втрати і 3% річних за період ще до настання форс-мажорних обставин зумовлених військовою агресією Російської Федерації.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту неналежного виконання відповідачем обов`язку з оплати орендних платежів за договором оренди сільськогосподарської техніки № 03/09/21-03 від 03.09.2021 та факту наявності заборгованості, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором у розмірі 500 000 грн 00 коп., підлягають задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 14 406 грн 09 коп. пені, 16 683 грн 85 коп. 3 % річних та 123 918 грн 30 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 Господарського кодексу України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Пунктом 8.5. договору визначено, що у випадку порушення строків внесення орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі 0,01% від суми боргу, за кожний день такого порушення.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені) відповідно до умов пункту 8.5. договору та захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

В той же час, пунктом 7 Розділу Прикінцевих положень Господарського кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний пункт був введений в дію на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX), який набрав чинності з 2 квітня 2020 року.

Наразі на всій території України триває карантин, який установлений згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" № 211 з 12 березня 2020 року та продовжений згідно постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2022 року № 928 до 31 грудня 2022 року.

За таких обставин, дія Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX надає можливість нараховувати штрафні санкції більше, ніж за шість місяців.

Судом перевірено розрахунки пені у розмірі 14 406,09 грн, встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Судом перевірено розрахунки 3 % річних на суму 16 683 грн 85 коп. та інфляційних нарахувань на суму 123 918 грн 30 коп. та встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

Твердження відповідача стосовно невірно здійсненого розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних в частині заявленого позивачем періоду прострочення та суми заборгованості не приймаються судом до уваги, оскільки, умовами пункту 1.2. договору про відступлення права вимоги визначено, що позивач одержує право вимагати від відповідача належного виконання зобов`язань за договором оренди № 03/09/21-03 від 03.09.2021, а саме оплати наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Кагарлик Зернопродукт" (первісний кредитор) послуг відповідачу за весь період дії договору оренди, а враховуючи встановлений факт порушення відповідачем зобов`язання зі сплати орендних платежів у розмірі 500 000,00 грн, суд вважає, що позивач звернувся з вимогою про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, яка не суперечить нормам чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних на суму 16 683 грн 85 коп. та інфляційних нарахувань на суму 123 918 грн 30 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвенрайс" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 106-Б, ідентифікаційний код 40816031) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн Комплекс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського, 3, ідентифікаційний код 42971976) заборгованість у розмірі 500 000 (п`ятсот тисяч) грн 00 коп., 14 406 (чотирнадцять тисяч чотириста шість) грн 09 коп. пені, 16 683 (шістнадцять тисяч шістсот вісімдесят три) грн 85 коп. 3 % річних, 123 918 (сто двадцять три тисячі дев`ятсот вісімнадцять) грн 30 коп. інфляційних втрат та 9 825 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн 12 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 23.01.2023

Суддя Т.Ю.Кирилюк