СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Харків Справа № 922/2300/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп" (вх. №1450 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2022 у справі №922/2300/22, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Погореловою О.В., повний текст підписано 28.11.2022,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто", м. Первомайський, Лозівський район, Харківська область,

про стягнення 887928,30 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто" про стягнення 887928,30 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.11.2022 у справі №922/2300/22 повернуто позовну заяву разом з доданими до неї документами Товариству з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп" на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 ГПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "Ін Форс Груп" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області про повернення позовної заяви від 28.11.2022 у справі №922/2300/22 та направити справу на розгляд Господарського суду Харківської області.

Також, 22.12.2022 до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп" надійшла заява від 09.12.2022 вих.1-09/12-юр про долучення до матеріалів справи позовної заяви разом з доданими до неї документами, оскільки станом на дату подання апеляційної скарги заявник не отримав від суду першої інстанції вказану позовну заяву.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп" (вх. №1450 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2022 у справі №922/2300/22; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження - 15 днів з дня вручення даної ухвали; повідомлено учасників процесу, що апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2022 у справі №922/2300/22 буде розглядатися за правилами ст. 271 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи; витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали господарської справи №922/2300/22.

30.12.2022 до суду апеляційної інстанції від представника ТОВ "Ін Форс Груп" адвоката Йосипишина Р.В. надійшла заява про надання доступу до електронної справи № 922/2300/22 у підсистемі "Електронний суд".

10.01.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2300/22.

17.01.2023 до суду апеляційної інстанції від представника ТОВ "Ін Форс Груп" адвоката Йосипишина Р.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи виписки з ЄДР щодо актуальних даних про місцезнаходження та адреси для листування ТОВ "Ін Форс Груп"(у зв`язку з перейменуванням вулиці): вулиця Здановської Юлії, 71-Г, місто Київ, 03189.

Відповідно до частин 1, 2 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Пунктом 6 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Оскільки позивач оскаржує ухвалу про повернення йому позовної заяви, розгляд скарги здійснюється відповідно до частини 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи.

Учасники справи належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження у справі та розгляд даної апеляційної скарги в порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, а також інформацією щодо відстеження поштових відправлень з офіційного сайту АТ "Укрпошта" (трек-номер 727, 735), відповідно до якої вбачається, що ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 про відкриття провадження у даній справі відповідач отримав 12.01.2023, позивач 17.01.2023.

Крім того, довідкою про доставку електронного листа, сформованої в програмі Діловодство спеціалізованого суду, підтверджується, що ухвала Східного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 доставлена до електронного кабінету представника відповідача Йосипишина Ростислава Васильовича 03.01.2023 о 12:24 годині.

Враховуючи встановлений ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.12.2022 відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, то останнім днем строку для вчинення такої процесуальної дії є 27.01.2023.

З цих підстав колегія суддів дійшла висновку про необхідність здійснити розгляд даної апеляційної скарги поза межами строку, визначеного частиною 2 статті 273 ГПК України, з метою забезпечення прав учасників справи (зокрема, на подання відзиву) і принципів рівності всіх учасників перед законом та судом, а також створення сторонам необхідних умов для всебічного, повного, об`єктивного розгляду апеляційної скарги.

Слід зауважити, що за змістом пункту 10 частини третьої статті 2 та частин другої статті 114 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

З огляду на конкретні обставини цієї справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для розгляду даної справи в межах розумного строку, тобто такого, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав з урахуванням викладених вище обставин.

Таким чином, судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів задля повідомлення учасників процесу про хід розгляду справи, витримано розумні терміни, які навіть в умовах воєнного стану колегія суддів вважає достатніми для можливості реалізації заявником своїх процесуальних прав.

Проте, станом на час винесення даної постанови заяви, відзив, клопотання від відповідача не надходили.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджується належне повідомлення сторін про відкриття апеляційного провадження у справі та розгляд даної апеляційної скарги в порядку, передбаченому частиною 2 статті 271 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2022 року до Господарського суду Харківської області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп" Йосипишина Р.В. надійшла позовна заява про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс Авто", заборгованості у розмірі 887928,30 грн.

На підтвердження повноважень щодо підписання та подання даного позову до матеріалів позовної заяви додано копію довіреності ТОВ "Ін Форс Груп" б/н від 05.09.2022 на представника Йосипишина Ростислава Васильовича та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, видане Йосипишину Ростиславу Васильовичу.

З довіреності б/н від 05.09.2022 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп" (далі довіритель) в особі директора Новікової Ірини Миколаївни, яка діє на підставі статуту, уповноважує Йосипишина Ростислава Васильовича (далі повірений), представляти довірителя перед будь-якими фізичними та юридичними особами, у тому числі в судах, у правоохоронних органах і в органах державної виконавчої служби України, з будь-яких питань, що стосуються захисту прав та інтересів довірителя, без обмеження повноважень повіреного. Для виконання доручень довірителя і захисту його прав та інтересів повірений наділяється, зокрема, такими повноваженнями і правами, але не обмежуючись ними: вправі представляти (вести справи) довірителя в судових органах України, вчиняти від його імені всі процесуальні дії, які має право вчиняти довіритель, і користуватися всіма правами, що надані довірителю законодавством України як учаснику судового процесу, кримінального провадження, у тому числі: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, одержувати судові рішення та інші документи, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь в їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, підписувати будь-які процесуальні та інші необхідні документи, у тому числі позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, заяви про порушення справи про банкрутство, заяви з грошовими вимогами до боржника, протоколи засідання зборів/комітету кредиторів, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, змінювати підстави та предмет позову, збільшувати та зменшувати розмір позовних вимог, відмовлятися від позову, визнавати позов повністю чи частково, пред`явити зустрічний позов, закінчувати справу укладанням мирової угоди, досягненням примирення, оскаржувати судові рішення, одержувати виконавчі документи, платити судовий збір чи інші платежі за довірителя, засвідчувати копії будь-яких документів, що подаються повіреним для захисту прав та інтересів довірителя. Ця довіреність видана без права передоручення повноважень по ній третім особам строком до тридцять першого грудня дві тисячі двадцять другого року.

28.11.2022 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 ГПК України, відповідно до якої суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становищу якої не вказано.

Вказана ухвала суду першої інстанції з посиланням на приписи статей 56, 58, 60, 162 ГПК України та статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" мотивована тим, що звертатись до суду з позовом та підписувати позовну заяву від імені ТОВ "Ін Форс Груп" може в порядку самопредставництва її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами, а також адвокат, представник; позов підписано представником позивача Йосипишиним Р.В., проте, довіреність б/н від 05.09.2022, яку подано до позовної заяви, на підтвердження наявності у Йосипишина Р.В. повноважень представляти інтереси ТОВ "Ін Форс Груп", зокрема, у господарському суді Харківської області, не містить інформації, що вона видана Йосипишину Р.В. саме як адвокату, а отже місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що позовна заява підписана позивачем чи його повноважним представником.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом порушено норми процесуального права, оскільки жодна норма Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не встановлює, що в довіреності, виданій на ім`я фізичної особи - адвоката, обов`язково зазначається про те, що такий представник є саме адвокатом, не містить таких вимог ні ГПК, ні Цивільний кодекс України, яким врегульовано питання представництва за довіреністю. На підтвердження своєї правої позиції посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 по справі № 908/1101/17.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, зазначає наступне.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви та доданих до неї документів на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 ГПК України.

Право на судовий захист є конституційним правом кожної людини і громадянина, гарантованим статтею 55 Конституції України.

Згідно з позицією Конституційного Суду України, яка сформульована у рішенні від 25.12.1997 № 9-зп, частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші утиски прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене.

У рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), в тому числі, вимог стосовно оформлення позовних заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду.

Водночас, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - ГПК України.

Частиною другою статті 162 ГПК України встановлено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Отже, реалізація права на звернення до суду із позовом є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником. При цьому підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва. (Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 910/9150/21).

Відповідно до частин першої та третьої статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Відповідно до частини 5 статті 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частина перша статті 174 ГПК України встановлює загальне правило, згідно з яким у випадку, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви суд першої інстанції постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Поряд з цим, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.07.2020 у справі № 905/2203/19 та від 13.08.2021 у справі № 910/21107/20 зазначено, що процесуальний закон допускає дві форми поведінки суду у разі встановлення порушень/недоліків щодо особи/повноважень особи, яка підписала позовну заяву/заяву/скаргу тощо, а саме: залишення без руху позовної заяви/заяви/скарги із наданням заявнику строку для усунення відповідних недоліків або повернення цієї заяви.

З огляду на наведені положення процесуального закону, суд має залишити позовну заяву/заяву/скаргу без руху, відповідно до частини першої статті 174 ГПК України, у разі наявності у суду сумніву у достовірності, достатності та належності доказів стосовно повноважень особи, що її підписала, надавши заявнику строк для усунення відповідних недоліків.

У протилежному випадку, зокрема за відсутності доказів повноважень особи, що підписала позовну заяву/заяву/скаргу, у суду відсутні підстави для залишення її без руху відповідно до положень частини першої статті 174 ГПК України, а суддя у цьому випадку, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 174 цього Кодексу, повертає позовну заяву і додані до неї документи.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що реалізація особою права на подання позову до суду здійснюється шляхом дотримання визначеної процесуальним законом процедури (порядку) захисту порушених прав, яка передбачає виконання чітких та передбачуваних вимог ГПК України щодо форми, змісту позовної заяви, документів, які додаються до неї, недотримання яких має негативні наслідки для позивача, зокрема, передбачені частиною п`ятою статті 174 ГПК України (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.08.2019 у справі №910/17650/18).

Повертаючи позовну заяву на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 174 ГПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що позовна заява підписана позивачем чи його повноважним представником.

Тому для правильного вирішення справи необхідно з`ясувати наявність у представника ТОВ "Ін Форс Груп" права на здійснення такого представництва.

Статтею131-2 Конституції України передбачено, що обов`язковою вимогою для здійснення представництва іншої особи у суді є те, що таке представництво може здійснювати виключно адвокат (за винятком випадків, встановлених законом).

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 58 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), яка є спеціальною статтею процесуального закону щодо належного підтвердження повноважень представника в суді, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3 ст. 60 ГПК України).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 3 статті 26 вказаного Закону встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 12.10.2018 у справі №908/1101/17 зазначено про те, що Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не встановлює, що в довіреності, виданій на ім`я фізичної особи - адвоката, обов`язково зазначається про те, що такий представник є саме адвокатом. Не містить таких вимог ні Господарський процесуальний кодекс України, ні Цивільний кодекс України, яким врегульовано питання представництва за довіреністю.

Відтак, у цій постанові об`єднана палата Касаційного господарського суду відступила від висновку Верховного Суду, здійсненому в раніше ухваленій постанові у справі №914/2414/17 про те, що довіреність, на підставі якої адвокат здійснює представництво інтересів клієнта у суді, повинна обов`язково містити вказівку, що представник є адвокатом.

В даному випадку визначальним є те, що особа, яка здійснює представництво за довіреністю, має статус адвоката та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. При цьому, довіреність визначає лише повноваження адвоката, межі наданих представникові прав та перелік дій, які він може вчиняти. (Близька за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.10.2018 у справі №908/1101/17, від 30.08.2021 у справі № 915/253/20).

Згідно частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак, суд першої інстанції в порушення частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України не врахував зазначені вище висновки Верховного Суду, про що обґрунтовано зазначив позивач у апеляційній скарзі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представник ТОВ "Ін Форс Груп" на підтвердження своїх повноважень надав, зокрема копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, що підтверджує наявність у нього статусу адвоката, а також копію довіреності, якою визначено перелік повноважень такої особи, в тому числі на здійснення представництва в суді та підписання будь-яких процесуальних документів, зокрема позовних заяв.

Отже, адвокат Йосипишин Ростислав Васильович є таким, що може представляти інтереси ТОВ "Ін Форс Груп" в суді та має повноваження на звернення до суду із даним позовом.

Колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята всупереч висновку в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 12.10.2018 у справі №908/1101/17, з порушенням норм процесуального права, а саме частини четвертої статті 60 та пункту 1 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу, оскільки суд першої інстанцій, дослідивши повноваження представника позивача, дійшов невірного висновку щодо застосування зазначених норм у зв`язку з тим, що особа, яка здійснювала представництво за довіреністю, мала статус адвоката та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Зазначене (наявність статусу адвоката і отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю) відповідно до вказаних висновків Верховного Суду є достатнім для здійснення представництва за довіреністю (незалежно від зазначеного в ній статусу представника).

Відтак доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 280 ГПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (ч.3 ст. 271 ГПК України).

З огляду на наведені норми процесуального права, виходячи з повноважень суду апеляційної інстанції, враховуючи порушення місцевим господарським судом норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали про повернення позовної заяви, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з переданням справи на розгляд суду першої інстанції на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 269, 271, 273, 275, 280, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ін Форс Груп" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2022 у справі №922/2300/22 скасувати.

Справу №922/2300/22 передати на розгляд Господарського суду Харківської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.01.2023.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль