ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2023м. ДніпроСправа № 904/4981/22

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 3 447,60 грн,-

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на свою користь збір за переадресацію вантажу в сумі 2 386,20 грн, збір за маневрову роботу в сумі 1 061,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 30.06.2020 у лютому 2022 року по накладним №№ 45586856, 45586872. 45586880, 455586898, 455868906, 45586849 вагонів №№ 63065825, 63196265, 65294282, 66240367, 67178707, 62151402.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2022 у справі №904/4981/22, яка була направлена на адресу Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" вручена 17.01.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали) № 081, яке надійшло на адресу Господарського суду 20.01.2023.

26.01.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області від представника Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" надійшло повідомлення № 9289 про надання адвокату доступу до справи за допомогою Електронного кабінету користувача ЄСІТС.

26.01.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області від представника Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі у сумі 3 447,60 грн. та просить застосувати приписи частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України при розподілі судових витрат.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2020 Акціонерне товариство "Українська залізниця" засвідчило прийняття від Акціонерного товариства"Нікопольський завод феросплавів" заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом відповідно до повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №45-00186520/2020-001.

Таким чином, 30.06.2020 між Акціонерним товариством"Українська залізниця" та Акціонерним товариством"Нікопольський завод феросплавів" було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, що знаходиться у публічному доступі на вебсайтіhttp://uz-сагgо.соm/ (договір про надання послуг).

Так, у лютому 2022 року по накладним №№ 45586856, 45586872, 45586880, 45586898, 45586906,45586849 на адресу Акціонерного товариства"Нікопольський завод феросплавів"були прийняті до перевезення вагони №№ 63065825, 63196265, 65294282, 66240367, 67178707, 62151402 станція призначення - Херсон Одеської залізниці.

Після прийняття вантажу на перевезення на підставі листа Акціонерного товариства"Нікопольський завод феросплавів" даний вантаж був переадресований зі станції призначення - Херсон Одеської залізниці на станцію Нікополь Придніпровської залізниці, за що були нараховані збори за переадресацію вантажу та маневрову роботу.

Відповідно до статті 44 Статуту залізниць України залізниця може на заяву відправника одержувача змінити станцію призначення вантажу, прийнятого до перевезення (переадресувати вантаж), з оплатою витрат за договірним тарифом.

Пунктами 2, 3 та 4 правил переадресування вантажів визначено, що переадресування вантажу дозволяється посадовою особою Укрзалізниці або її структурного підрозділу, на ім`я якої надається заява. Перелік уповноважених осіб Укрзалізниці та її структурних підрозділів, посадовимиобов`язками яких передбачено надання дозволу на переадресування, визначається Укрзалізницею.

Заява може надаватися через начальника станції відправлення або станції, на якій буде переадресовуватися вантаж. У цьому разі начальник станції звертається за дозволом переадресування до відповідного підрозділу Укрзалізниці або її відповідного структурного підрозділу.

У заяві вказуються такі дані: найменування вантажу, номери вагона або контейнера і накладної, найменування (прізвище, ім`я та по батькові) відправника, станція і залізниця відправлення, станція і залізниця попереднього призначення, найменування (прізвище, ім`я та по батькові) першого одержувача, станція і залізниця нового призначення, найменування (прізвище, ім`я та по батькові) нового одержувача, індекс негабаритності (для негабаритних вантажів), за якими перевізними документами (новими або первинними) здійснюється переадресування, та станція (переадресування або призначення), на якій сплачуються належні залізниці платежі, пов`язані з переадресуванням, найменування (прізвище, ім`я та по батькові) та код платника.

Заява на переадресування може бути надана в електронному вигляді (з накладанням електронного цифрового підпису) за домовленістю сторін.

Дозвіл на переадресування вантажу у вигляді наказу надається начальникові станції, яка оформляє переадресування засобами телеграфного зв`язку, телефонограмою або в електронному вигляді.

Так, листом №2022.03.22/11-30 Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось до начальника СП "Криворізька дирекція залізничних перевезень" із заявою про переадресування спірних вагонів.

На підставі даного листа було видано накази про переадресацію.

Пунктом 2.6 правил розрахунків за перевезення вантажів визначено, що усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції івантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

У підпункті 8.1. пункту 8 розділу III Збірника тарифів зазначено, що за оформлення переадресування вантажів нараховується збір у розмірі:

- 154,3 грн - за один вагон з вантажем;

- 149,0 грн - за один порожній власний чи орендований вагон;

- 100,7 грн - за кожний вагон при переадресуванні одночасно одним вантажовласником двох і більше вагонів з вантажем або порожніх власних чи орендованих вагонів, оформлених окремими відправками;

- 395,0 грн - за маршрутну відправку завантажених або порожніх вагонів;

- 351,3 грн - за групову відправку завантажених або порожніх вагонів;

- 116,0 грн - за один контейнер;

- 42,9 грн - за відправку при переадресуванні домашніх речей.

Для порожніх власних вагонів перевізника збір не нараховується.

Спірні вагони затримувались двома наказами: №214 від 22.03.2022, №213 від 22.03.2022.

Збір за переадресування вантажу за наказом №214 від 22.03.2022 складає: 154,3 * 3,023 = 466,40 грн без ПДВ, де 3,023 - коефіцієнт, що застосовується до тарифів збірника тарифів.

Збір за переадресування вантажу за наказом №213 від 22.03.2022 складає: 100,7 * 3,023 * 5 = 1 522,10 грн без ПДВ, де 3,023 - коефіцієнт, що застосовується до тарифів збірника тарифів, 5 - кількість переадресованих вагонів.

Підпунктом 1.8 пункту 1 розділу III Збірника тарифів визначено, що за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці не одночасно з подачею або забиранням вагонів на вимогу власника під`їзної колії, вантажовласника або порту, яка оформлена пам`яткою про подавання/забирання вагонів (форми ГУ-45), із зазначенням у ній часу, протягом якого виконувалась маневрова робота, нараховується збір у розмірі 292,6 грн за кожні півгодини роботи локомотива, рахуючи неповні півгодини за повні. До такої роботи належать:

- переставляння вагонів з одного вантажного фронту на інший, переміщення вагонів на фронті

- подача вагонів на ваги і для дозування;

- прибирання вагонів після зважування та дозування;

-у випадках, коли навантаження або вивантаження виконується в присутності локомотива

залізниці(подача стисненого повітря від локомотива тощо);

- інша маневрова робота з вагонами на станціях, під`їзних коліях та інших місцях незагального користування.

Пунктом 4 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що плата за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу нараховується за відомостями плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу.

Пунктом 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів визначено, що усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості складаються за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції івантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Так, актом загальної форми ГУ-23 №598 було засвідчено час маневрових операцій на станції Нікополь.

На підставі наказів №№213, 214 від 22.03.2022 та акту загальної форми ГУ-23 №598 від 22.03.2022 станцією Нікополь була заведена накопичувальна картка ф. ФДУ-92 №30039001, де відповідачу був нарахований збір за переадресацію вантажу у сумі 2 386,20 грн та збір за маневрову роботу у розмірі 1061,40 грн на загальну суму 3 447,60 грн разом з ПДВ.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" посилається на несплату Акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" збору за переадресацію вантажу в сумі 2 386,20 грн, та збору за маневрову роботу в сумі 1 061,40 грн, що разом складає 3 447,60 грн., що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 3 447,60 грн заборгованості за договором про надання послуг від 30.06.2020 (збору за переадресацію вантажу в сумі 2 386,20 грн, та збору за маневрову роботу в сумі 1 061,40 грн,).

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факт перевезення вагонів, прийняття вантажу, строк оплати, строк дії договору, наявність підстав для стягнення нарахованого збору.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з положеннями частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положенням частини 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 17 Статуту залізниць України визначено, що перевезення вантажів залізничним транспортом організовується на договірних засадах.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3 447,60 грн, з яких 2 386,20 грн. збір за переадресацію вантажу та 1 061,40 грн. збір за маневрову роботу.

Відповідач доказів оплати збору за переадресацію вантажу у сумі 2386,20 грн та збору за маневрову роботу у розмірі 1061,40 грн до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині не спростував, позовні вимоги визнав.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (частини 4, 5 статті 191 Господарського процесуального кодексу України).

26.01.2023 до Господарського суду Дніпропетровської області від представника Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Відзив на позовну заяву, в якому визнано позов підписано представником Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" Василюхою Тетяною Олександрівною, повноваження якої підтверджуються ордером серії АЕ № 1176147 від 26.01.2023.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов до висновку, що заява Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про визнання позову (викладена у відзиві на позов) не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

За таких обставин є правомірними та підлягають задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача збору за переадресацію вантажу в сумі 2 386,20 грн та збору за маневрову роботу в сумі 1 061,40 грн за договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 30.06.2020.

За положеннями частин 1, 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (частина 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що заява про визнання позовних вимог подана відповідачем до початку розгляду справи по суті (раніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі), відповідно до статей 129, 130 Господарського процесуального кодексу України, статті 7 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 240,50 грн. судового збору; судовий збір у сумі 1 240,50 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету на підставі ухвали господарського суду.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про стягнення 3 447,60 грн задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310, ідентифікаційний код 00186520) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) 2 386,20 грн (дві тисячі триста вісімдесят шість гривень 20 коп.) збору за переадресацію вантажу, 1 061,40 грн (одну тисячу шістдесят одну гривню 40 коп.) збору за маневрову роботу, 1 240,50 грн. (одну тисячу двісті сорок гривень 50 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Акціонерному товариству "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) із Державного бюджету України 1 240,50 грн. (одну тисячу двісті сорок гривень 50 коп.) судового збору, перерахованого платіжним дорученням № 171 від 12.09.2022, про що постановити ухвалу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.01.2023

Суддя Ю.А. Бажанова