ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24.01.2023 м. Харків Справа № 905/850/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши справу № 905/850/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівництво та цивільна інженерія»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Логістік Сістем»

про стягнення 667 050 грн,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Будівництво та цивільна інженерія» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «Глобал Логістік Сістем» основного боргу у розмірі 667 050 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення зобов`язань за договором про надання послуг великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів № ЗЗПТ011021 від 01.10.2021 в частині оплати послуг.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2022 матеріали позовної заяви розподілені судді Левшиній Я.О.

08.11.2022 господарським судом (суддя Левшина Я.О.) постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/850/22 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження 30 днів з дати отримання даної ухвали.

01.12.2022 господарський суд одержав відзив на позов, в якому відповідач просить суд: - залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (ч. 11 ст. 176 ГПК України); - витребувати у позивача оригінали долучених ним до позовної заяви копій письмових доказів з метою вирішення питання про можливість призначення судово економічної та/або судово технічної експертизи (ч. 6 ст. 91 ГПК України); - у випадку усунення позивачем недоліків позовної заяви розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (ст. 12, ч. 5 ст. 252 ГПК України); - у задоволенні позовних вимог відмовити.

06.12.2022 господарський суд одержав відповідь на відзив на позов, в якій позивач підтримав позовні вимоги.

У зв`язку з перебуванням судді Левшиної Я.О. у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 21.12.2022 № 02-01/47 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 905/850/22, за результатами якого справа розподілена судді Ніколаєвій Л.В. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022).

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що на момент зміни складу суду не вирішено питання щодо встановлення відповідачу строку для подання заперечень на відповідь на відзив та не розглянуто клопотання відповідача, які заявлені у відзиві на позов, справа приймається до провадження судді Ніколаєвої Л.В. із здійсненням її розгляду спочатку.

Щодо клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін суд виходить з нступного.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст.252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Приймаючи до уваги те, що предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та призначити справу до розгляду у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Щодо клопотання відповідача про розгляд справи в загальному позовному провадженні суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У ч.2 ст.247 ГПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.3 ст.247 ГПК України).

В силу норм п. 4 ст. 250 ГПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Приймаючи до уваги те, що справа не віднесена переліку справ, які мають розглядатись виключно в порядку загального позовного провадження, зокрема, ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 4 ст. 247 ГПК України), з огляду на обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів та кількість сторін, а також те, що для справ незначної складності є пріоритетним їх швидке вирішення судом (ч. 3 ст.12 ГПК України), заперечення відповідача проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, які ґрунтуються лише на тому, що ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визнано необґрунтованими та відповідне клопотання відхилено судом.

Щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви суд виходить з наступного.

В обґрунтування цього клопотання відповідач посилається на подання позовної заяви без дотримання вимог ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України з огляду на те, що:

- ордер на надання правничої (правової) допомоги не містить конкретної назви суду, в якому представник позивача має право надавати правову допомогу;

- додатки до позовної заяви, які надіслані на адресу відповідача, не засвідчені відповідно до вимог ДСТУ 4163:2020, затв. наказом ДП «УКРНДНЦ» від 01.07.2020 № 144;

- позовна заява не містить офіційних електронних адрес та/або адрес електронної пошти сторін, номерів засобів зв`язку відповідача або інформації щодо їх відсутності чи відсутності інформації про це у позивача.

Згідно з ч.5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

У ч. 3 ст. 56 ГПК України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі, зокрема, через представника, яким згідно з ч. 1 ст. 58 цього Кодексу може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі, він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. ч. 4, 8 ст. 60 ГПК України).

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом (ч.ч. 1 - 3 ст. 26 вказаного вище Закону).

Рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, яким серед іншого визнано таким, що втратило чинність Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №36 від 17.12.2012, із змінами та доповненнями, крім Додатка №1 до Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №36 від 17 грудня 2012 року, та п. 18 Положення, які діють до 01.01.2022.

Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затверджене Рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 (з урахуванням подальших змін), встановлює єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів. Ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1). Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (п.п. 1 5, 11 Положення).

Ордер містить наступні реквізити, зокрема: назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо) (пп. 12.4 п.12 Положення).

У постанові Верховного Суду від 13.04.2022 у справі № 756/334/21 (провадження № 61-1019св22), на підставі аналізу, зокрема, п. 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, яке затверджене рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 (з урахуванням подальших змін), зроблено правовий висновок про те, що вказівка в ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» на те, що правова допомога надається у судах всіх інстанцій незалежно від спеціалізації, є достатнім і необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнтам та представляти їх інтереси в будь-яких судах України, а тому не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів.

Подібні правові висновки викладено Верховним Судом також і у постановах від 15.04.2020 у справі № 361/4347/17, від 03.08.2020 у справі № 428/3851/19, від 29.11.2021 у справі № 754/3233/20.

На підтвердження повноважень представника позивача адвоката Ан І.М. на представництво інтересів ТОВ «Будівництво та цивільна інженерія» у даній справі подано до суду ордери на надання правничої (правової) допомоги (сформовані в підсистемі «Електронний Суд»: від 28.10.2022, в якому зазначено, що правова допомога надається у судах, та від 01.11.2022, в якому зазначено, що правова допомога надається у судах по справі з єдиним унікальним номером справи № 905/850/22, що є достатнім для висновку про наявність у адвоката відповідних повноважень з огляду на пп. 12.4 п. 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, яке затверджене рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 (з урахуванням подальших змін) та наведені вище правові висновки Верховного Суду.

Посилання відповідача на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 17.08.2020 у справі № 911/2636/19 (в якій містяться посилання на правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справах № 9901/847/18 та № 9901/939/18) щодо обов`язковості зазначення в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» ордера конкретної назви органу державної влади, зокрема, суду, не прийняті до уваги, оскільки ці висновки ґрунтуються на підставі аналізу, зокрема, п. 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012, яке на момент подання позову у даній справі втратило чинність.

При цьому, на відміну від п. 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, яке затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012, п. 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, яке затверджене рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 (з урахуванням подальших змін) та яке діє на теперішній час, містить роз`яснення, що під назвою органу, у якому надається правова допомога адвокатом, розуміється як безпосередньо назва конкретного органу, так і назва групи органів наприклад: судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів. Позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

У ст. 91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У Правилах організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом МЮУ від 18.06.2015 № 1000/5, визначено, що копія документа повинна відповідати оригіналу, тобто повністю відтворювати інформацію оригіналу і всі його зовнішні ознаки або їх частину. Копія набуває юридичної сили лише у разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії та проставляється нижче реквізиту документа «Підпис». Напис про засвідчення копії скріплюється печаткою установи (без зображення герба) або печаткою структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) установи (за наявності).

У п. 5.26 Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163:2020» також визначено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа.

Отже, процесуальним законом визначено обов`язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів листом з описом вкладення. Такий обов`язок позивача не ставиться в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи і, на думку суду, вважається належно виконаним у разі їх направлення засвідченими в порядку, встановленому чинним законодавством.

На підтвердження відправлення відповідачу копій позовної заяви і доданих до неї документів до суду надано опис вкладення у цінний лист від 01.11.2022, фіскальний чек від 01.11.2022, поштову накладну 860 від 01.11.2022, роздруківку з сайту Укрпошта щодо відстеження відповідного поштового відправлення.

Ці документи відправлено позивачем у копіях без засвідчення їх відповідності оригіналам, про що посилається відповідач у відзиві на позов і що не заперечується позивачем у відповіді на відзив.

У постанові Верховного Суду від 13.04.2022 у справі № 160/11095/20 (адміністративне провадження № К/9901/25099/21) викладено висновок, відповідно до якого залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Недоліки можуть стосуватися як позовної заяви (змісту та форми), так і порядку подання. При цьому, оцінка позовної заяви та констатація недоліків у ній є суб`єктивною. Водночас, беручи до уваги завдання суду забезпечити розгляд і вирішення справи в розумний строк, суд може не залишати позовну заяву без руху, якщо недоліки є неістотними, і можуть бути усунуті в процесі підготовки справи до судового розгляду.

Приймаючи до уваги те, що цей недолік позовної заяви є таким, що може бути усунуто в процесі підготовки справи до судового розгляду, суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без руху відповідно до приписів ч.11 ст. 176 ГПК України, та у даному випадку, вважає за доцільне надати позивачу можливість направити на адресу відповідача належним чином засвідчені копії доданих до позовної заяви документів та подати до суду відповідні докази такого направлення із встановленням строку для вчинення вказаних дій.

Посилання відповідача на недолік позовної заяви в частині відсутності офіційних електронних адрес та/або адрес електронної пошти сторін, номерів засобів зв`язку відповідача або інформації щодо їх відсутності чи відсутності інформації про це у позивача (п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України), судом до уваги не прийняті, виходячи з того, що у позовній заяві не зазначено офіційну електронну адресу ТОВ «Будівництво та цивільна інженерія», оскільки останнє її не має (про це посилається позивач у відповіді на відзив), але у ній зазначено електронну адресу адвоката Ан І.М., яка є представником позивача та діє у суді від його імені.

Не зазначення у позовній заяві офіційної електронної адреси та/або адреси електронної пошти, номеру засобу зв`язку відповідача є неістотним недоліком позовної заяви, який фактично усунуто позивачем шляхом зазначення у відповіді на відзив електронної пошти та номеру засобу зв`язку адвоката Трофимова С.О., який є представником відповідача та діє у суді від його імені.

При цьому, у відзиві на позов самим відповідачем не зазначено своєї офіційної електронної адреси, яка за наявності має міститися у ньому відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 165 ГПК України, що дає підстави для висновку про відсутність її у нього.

Одночасно, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на наступне:

- позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.2 ст. 80 ГПК України);

- позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 2 ст. 164 ГПК України).

За змістом позову позивач посилається на здійснення відповідачем часткових оплат за договором про надання послуг великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів № ЗЗПТ011021 від 01.10.2021, а також на виставлення відповідачу рахунків на оплату відповідних послуг, на підтвердження чого надано опис вкладення у цінний лист від 16.09.2022 та фіскальний чек від 16.09.2022.

Між тим, до позову не додано доказів здійснення відповідачем часткових оплат наданих позивачем послуг та самих рахунків на оплату послуг, пояснень щодо неможливості їх подання до суду не наведено, що є також недоліком позовної заяви, усунення якого можливе в процесі підготовки справи до судового розгляду.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне встановити позивачу строк і для подання до суду належним чином засвідчених копій доказів здійснення відповідачем часткових оплат (платіжні доручення, банківські виписки тощо) та рахунків на оплату відповідних послуг, які надіслані на адресу відповідача згідно опису вкладення у цінний лист від 16.09.2022 та фіскального чеку від 16.09.2022.

Щодо клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналів долучених ним до позовної заяви копій письмових доказів з метою вирішення питання про можливість призначення судово економічної та/або судово технічної експертизи суд виходить з наступного.

В обґрунтування цього клопотання відповідач посилається на наявність сумнівів у нього у відповідності наданих позивачем копій документів оригіналам та неможливість переконатися у такій відповідності через втрату доступу до власних документів внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, блокування та тимчасової окупації м. Маріуполь, де знаходилось підприємство відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Приймаючи до уваги обставини, на які посилається відповідач в обґрунтування клопотання, а також з огляду на предмет та підстави позову, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної справи, суд вважає за необхідне витребувати у позивача для огляду оригінали доданих до позовної заяви документів (з подальшим їх поверненням після закінчення розгляду справи).

Керуючись ст. ст. 32, 56, 58, 60, 80, 91, 121, 162, 164, 167, 172, 176, 234, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Прийняти справу № 905/850/22 до свого провадження.

2. Розгляд справи здійснювати спочатку.

3. Призначити судове засідання на 21.02.2023 о 14:30 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Донецької області за адресою: м. Харків, пр-т Науки, 5, каб. № 416 (4-ий поверх).

4. Встановити відповідачу строк для подання до заперечень на відповідь на відзив протягом 7 днів з дня одержання даної ухвали.

5. Відмовити у задоволенні клопотань відповідача: про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви; про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

6. Зобов`язати позивача надати до суду для огляду оригінали доданих до позовної заяви документів - протягом 7 днів з дня одержання даної ухвали.

7. Встановити позивачу строк для подання до суду доказів направлення на адресу відповідача належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви; доказів здійснення відповідачем часткових оплат за договором про надання послуг великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів № ЗЗПТ011021 від 01.10.2021 (платіжні доручення, банківські виписки тощо), а також рахунків на оплату відповідних послуг - протягом 7 днів з дня одержання даної ухвали.

8. Звернути увагу на те, що в умовах дії на території України воєнного стану з урахуванням наказу голови Господарського суду Донецької області від 28.02.2022 № 20, розпорядження голови Господарського суду Донецької області від 15.04.2022 № 9-р, рішення зборів суддів Господарського суду Донецької області №2 від 13.06.2022 та положень ст. 3 Конституції України:

- участь представників учасників справи у судовому засіданні можлива виключно в режимі відеоконференції (з попереднім поданням відповідної заяви в порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України);

- учасники справи мають право подати заяву про розгляд справи за відсутності їх представників;

- проведення судового засідання у призначені дату та час буде залежати від реальної поточної ситуації у країні, зокрема, у м. Харкові, та у випадку виникнення об`єктивних обставин, які унеможливлять його проведення, розгляд справи може бути відкладений;

- заяви/клопотання та інші документи, що стосуються справи, можуть бути подані до суду шляхом їх надіслання на офіційну електронну адресу суду або через систему «Електронний суд».

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили 24.01.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Ніколаєва