УХВАЛА

м. Київ

17.01.2023Справа № 910/14940/22

Суддя Господарського суду міста Києва Літвінова М.Є., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-сервісна компанія"

про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-сервісна компанія" (далі - заявник) звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Український будівельно-інвестиційний банк" здійснювати будь-яку виплату на виконання банківської гарантії від 22.09.2021 №BGV/U/03-2-12608 по вимозі Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до набрання законної сили судовим рішенням по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-сервісна компанія" про визнання припиненим зобов`язання за Договором поставки № 21Т-115 від 24.09.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2022 вказану заяву передано на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Разом з тим, суддя Літвінова М.Є. у період з 02.01.2023 по 13.01.2023 перебувала на лікарняному.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-сервісна компанія" про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на наведені нижче обставини.

Банківською гарантією №300/702 від 22.09.2022 було гарантовано належне виконання ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» (далі - ТОВ "ТСК") зобов`язань по виконанню договору за результатами закупівлі з Акціонерним товариством «Укргазвидобування» (далі - АТ "УГВ"). Гарант Акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк» зобов`язався виплатити бенефіціару на його вимогу суму в межах 492 000, 00 грн протягом 5 робочих днів з дати отримання вимоги, що містить вказівку на те, в чому полягає порушення принципалом зобов`язань.

24 вересня 2021 року між Акціонерним товариством «Укргазвидобування» та ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» укладено договір поставки №21T-115. Згідно Додатку №1 - Специфікації, предметом договору є паливозаправники UAKAП3-5М1 в кількості 4 штуки на загальну суму 9840 000, 00 грн. із ПДВ. Згідно Додатку №3 - строк поставки до 31.03.2022.

Однак, виконанню зобов`язань за договором зашкодили об`єктивні обставини. У зв`язку з чим наразі готується позовна заява про визнання зобов`язання припиненим.

Незаважаючи на тривалі перемовини щодо шляхів можливого виконання договору та поставки товару, АТ "УГВ" звернулося до АТ «Український будівельно-інвестиційний банк» для стягнення суми банківської гарантії. З метою недопущення виплати зазначеної суми заявник звернувся до суду з даною заявою.

Згідно електронного листа від 26.12.2022 від Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк», повідомлено про надходження свіфт-повідомлення про отримання вимоги від 21.12.2022 року про сплату 492 000.00 грн, у зв`язку з настанням гарантійного випадку згідно умов Гарантії № BGV/U/03-2-12608 від 22.09.2021 року. Банк просить, для забезпечення компенсації суми вимоги, сплатити АТ "УКРБУДІНВЕСТБАНК" до « 28» грудня 2022 року суму в розмірі 492 000,00 грн.

Заявник зазначає, що наразі через військові дії ТОВ "ТСК" не має фінансової можливості по внесенню на рахунок банка суми гарантії. Отже, при сплаті банківської гарантії буде запущено механізм кредитування під 28% річних, а також нарахування штрафу, пені, індексу інфляції. Зазначене призведе до неможливості ефективного захисту прав заявника.

Предметом майбутнього спору є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК" про захист його прав шляхом внесення змін до договору поставки. У випадку не вжиття заходів забезпечення позову, гарант (АТ "Український будівельно-інвестиційний банк") може в безспірному порядку перерахувати на користь бенефіціара (АТ "Укргазвидобування") суму банківської гарантії, яка є забезпеченням договірних зобов`язань у справі за майбутнім позовом, а відтак, ефективний захист в даному судовому процесі втрачає свій зміст, оскільки виплата коштів гарантом за банківською гарантією, знівелює значення судового рішення У випадку задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК" про визнання припиненим зобов`язання за договором поставки. В такому випадку для ефективного захисту Товариству з обмеженою відповідальністю "ТСК" необхідно буде ініціювати новий судовий спір про стягнення з бенефіціара безпідставно отриманих грошових коштів в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України. У разі сплати гарантом на користь бенефіціара грошових коштів по банківській гарантії гарант набуває право на зворотну вимогу (регрес) до боржника (принципала) в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з положеннями якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до усталеної практики господарських судів при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Проте, як вбачається з поданої до суду заяви, заявником жодними належними доказами не обґрунтовано та не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

Посилання заявника, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову він буде вимушений звертатись з іншими позовами не свідчить про неможливість виконання рішення суду у даній справі, у випадку задоволення майбутніх позовних вимог.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-сервісна компанія" про вжиття заходів забезпечення позову.

У разі виникнення дійсних належним чином підтверджених обставин, які були б достатніми для забезпечення позову, заявник не позбавлений права та можливості звернутись з відповідною заявою до суду в процесі розгляду спору.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-сервісна компанія" про забезпечення позову до подання позовної заяви.

2. Ухвала набирає законної сили 17.01.2023 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

СуддяМ.Є. Літвінова