ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року Справа № 906/77/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Миханюк М.В. , суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання Олійник Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.10.2022 (повний текст - 24.10.2022) у справі №906/77/22 (суддя Сікорська Н.А.)

за позовом Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд"

про стягнення 575764,62 грн

за участю представників:

Прокурор - Манжюк Д.Л. - посвідчення від 20.04.2021 №063412;

Відповідача - Вдовиченко Б.В. - ордер серія АМ №1043672 від 25.01.2023;

- Григорук А.М. - директор згідно наказу від 12.12.2019;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.10.2022 у справі №906/77/22 задоволено позов Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд" про стягнення 575764,62 грн. Стягнуто з відповідача на користь Державної екологічної інспекції Поліського округу 575764,62 грн шкоди завданої навколишньому природному середовищу внаслідок перевищення встановлених нормативів ГДС з подальшим перерахуванням: 172729,39 грн (30%) до спеціального фонду Державного бюджету України; 115152,92 грн (20%) до спеціального фонду обласного бюджету Житомирської обласної ради; 287882,31 грн (50%) до спеціального фонду місцевого бюджету Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області. Стягнуто з відповідача на користь Житомирської обласної прокуратури 8636,47 грн судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

В скарзі, зокрема, зазначає, що в діях TOB "Комплекс екологічних споруд" відсутній склад правопорушень на яке вказує позивач, тому що підприємство, як суб`єкт господарювання здійснює очищення стічних вод і саме не продукує забруднюючих речовин, та не є суб`єктом перевищення ГДС в результаті своєї господарської діяльності чи бездіяльності. Відповідач проводить очистку стічних вод, згідно за вимогами технологічного регламенту «біологічної очистки стічних вод», розроблений, погоджений та виданий дозвільним органом водного господарства та екологічного контролю, який з боку відповідача жодним чином не порушено, що підтверджується матеріалами справи. Біологічна очистка стічних вод, згідно з технологічного регламенту не передбачає очищення стічних вод від речовин (марганець, мідь, свинець та цинк), через це їх і немає в ГДС, що також підтверджується матеріалами справи. Тому правопорушення по забрудненню навколишнього природнього середовища потрібно шукати в діях інших суб`єктів господарювання.

Звертає увагу, що в акті перевірки в розділі (Опис виявлених порушень) зазначено, що підприємством здійснюється скид стічних вод у р.Гнилоп`ять з показниками що перевищують встановлені ГДС, однак жодних доказів які підтвердили ці обставини в акті №577 від 27.09.2021 не зазначено, тобто встановлює, що визначення (t) може дорівнювати 1 год. - 144 год. - час проведення перевірки в годинах виходячи з 6/24 год. В свою чергу в обґрунтованому розрахунку від 25.10.2021 значення t взагалі не визначено, як і фактичні витрати зворотних вод, м3/год - Qіф який зазначено в м3, а не в м3/год. Також показник (Cід) - дозволена для скиду концентрація і-ї забруднюючої речовини, визначена при затвердженні ГДС, г/м3, але в затверджених ГДС речовин (марганець, мідь, свинець, цинк) не має, тому розрахунок проводиться за формулою, як за самовільний скид, якщо дійсно ці речовини наявні по випуску №1, що перевірити не представляється можливим.

Таким чином, без визначення всіх необхідних показників (Сід, Qіф та t) правильний розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, неможливий.

Тому апелянт вважає, що наведений розрахунок розміру збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, не можна вважати правильним з огляду на невстановлення всіх необхідних для такого розрахунку показників відповідно до Методики №389.

Також, апелянт зазначає, що суд першої інстанції вказав на можливість позивача об`єднувати та спрощувати формули Методики, хоча остання прямо вказує у пункті 1.3. розділу І про встановлення єдиних вимог до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів фізичними особами, фізичними особами - підприємцями та юридичними особами.

Апелянт посилається на положення ст.33 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п.2.1, 2.13 Інструкції про порядок розробки та затвердження гранично допустимих скидів (ГДС) речовин у водні об`єкти із зворотними водами №116, зареєстровану в МЮУ від 22.12.1994 за № 313/523, п.п.2.1, 2.2, 7.1 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджену наказом Мінприроди України від 20.07.2009 №389, постанови Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №826/4/16 та від 23.09.2020 у справі №640/2911/19, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 у справі №902/669/20.

На підставі викладеного апелянт просить суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду Житомирської області від 03.10.2022 у справі №906/77/22 скасувати та ухвалити нове рішення, згідно з яким у задоволенні позовних вимог керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс екологічних споруд» 575764,62 грн збитків, заподіяних порушенням природоохоронного законодавства, відмовити в повному обсязі.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/77/22 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Миханюк М.В., суддя Коломис В.В.

Апеляційна скарга надійшла безпосередньо на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Листом від 15.11.2022 матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.

Належним чином оформлені матеріали справи надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 28.11.2022.

Ухвалою від 29.11.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.10.2022 у справі №906/77/22 залишено без руху. Запропоновано скаржнику протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, а саме: подати до Північно-західного апеляційного господарського суду докази надіслання учасникам справи копії скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

14.12.2022 на адресу суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої долучено квитанції АТ "Укрпошта" на підтвердження направлення апеляційної скарги сторонам у справі.

16.12.2022 на електронну адресу суду від апелянта надійшли сканкопії накладних АТ "Укрпошта" та описів вкладення на підтвердження направлення апеляційної скарги сторонам у справі.

19.12.2022 на поштову адресу суду від апелянта надійшли оригінали накладних АТ "Укрпошта" та описів вкладення на підтвердження направлення апеляційної скарги сторонам у справі.

Розпорядженням керівника апарату суду від 19.12.2022 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №906/77/22 - Коломис В.В. у період з 19.12.2022 по 13.01.2023 включно, відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №906/77/22.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2022 визначено колегію суддів для розгляду справи №906/77/22 у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Миханюк М.В., суддя Тимошенко О.М.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.10.2022 у справі №906/77/22 та призначено розгляд апеляційної скарги призначити на 25.01.2023 об 10:30год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4. Запропоновано учасникам провадження у строк до 12.01.2023 подати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України, та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам провадження.

13.01.2023 до суду від Бердичівської окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу (лист від 10.01.2023).

У відзиві прокурор, зокрема, зазначає, що доказів відсутності вини TOB "Комплекс екологічних споруд" у заподіянні стягнутої шкоди в суді першої інстанції відповідач не надавав, а також не зазначає про це в апеляційній скарзі.

Щодо проведеного розрахунку, то судом першої інстанції вірно зазначено, що розмір збитків обраховано відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом №389 від 20.07.2009 Міністерства охорони навколишнього природного середовищ

Прокурор вважає, що судом надано оцінку і вірно зазначено, що у розрахунку збитків формула маси наднормативного скиду викладена у спрощеному вигляді і відразу використано добуток Qіф х t, який становить 1262599 куб.м, чим спростовується твердження відповідача про те, що в обґрунтованому розрахунку від 25.10.2021 значення t в год. взагалі не визначено, як і фактичні витрати зворотних вод Qіф, який зазначено в м3, а не в м3/год.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що формула 12 п.7.1 Методики застосовується у випадку наявності у суб`єкта господарювання дозволу на спеціальне водокористування та в разі перевищення ним нормативів ГДС забруднюючих речовин під час здійснення діяльності, а Формула, вказана у п.7.3 Методики визначає розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам (крім морських вод) внаслідок аварійного або самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами, тобто за відсутності дозволу на спеціальне водокористування.

Також прокурор зазначає, що розрахунок збитків в сумі 575764,62 грн, заподіяних водному об`єкту - р.Гнилоп`ять внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС, є арифметично вірним та таким, що відповідає матеріалам справи.

На підставі викладеного прокурор просить суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні апеляційної скарги TOB «Комплекс екологічних споруд», а рішення Господарського суду Житомирської області від 03.10.2022 у справі №906/77/22 - залишити без змін.

16.01.2023 на адресу суду від Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Апеляційні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд" не визнає та просить в їх задоволенні відмовити.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 25.01.2023, представники відповідача підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, надали пояснення по справі. Просили скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 03.10.2022 у справі №906/77/22 та прийняти нове, яким у позові відмовити.

Прокурор заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, надав пояснення по справі, просив суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд".

Інші учасники провадження наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання 25.01.2023 не забезпечили явку повноважних представників.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у даному судовому засіданні.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

Державною екологічною інспекцією Поліського округу на підставі Доручення прем`єр-міністра України від 07.09.2021, доручення Державної екологічної інспекції України від 14.09.2021 №159 та направлення від 17.09.2021 №630, в період з 22.09.2021р. по 27.09.2021 проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України ТОВ "Комплекс екологічних споруд" (арк.справи 19, 209-210, 215).

Під час перевірки було складено протокол №89-21/1 від 27.09.2021, відповідно до акта відбору проб вод від 22.09.2021 №89-21/1 (арк.справи 22-25); протокол №92-21/1 від 28.09.2021, відповідно до акта відбору проб вод від 23.09.2021р. №92-21/1 (арк.справи 46-49) та протокол №98-21/1 від 29.09.2021р., відповідно до акта відбору проб вод від 24.09.2021 №98-21/1 (арк.справи 50-53, 221-229).

Згідно довідки ТОВ "Комплекс екологічних споруд" №262 від 24.09.2021 за період з 01.01.2021 по 24.09.2021 суб`єктом господарювання у річку Гнилоп`ять було відведено 1262599 куб.м зворотних вод, що підтверджується обліком кількості та якості скинутих у водний об`єкт зворотних вод, що ведеться на підприємстві (арк.справи 21).

За результатами проведення перевірки Державною екологічною інспекцією Поліського округу складено акт №577 від 27.09.2021, в якому вказано про виявлення порушень законодавства, а саме: ст.44 Водного кодексу України - не виконуються умови дозволу на спеціальне водокористування в частині дотримання встановлених нормативів ГДС при скиді зворотних вод у водний об`єкт, підприємством здійснюється скид стічних вод у р. Гнилоп`ять з показниками, що перевищують встановлені нормативи ГДС, на ТОВ "КЕС" відсутній план заходів, спрямований на попередження (ліквідацію) наслідків можливих аварій, що можуть призвести до забруднення поверхневих вод; ст.20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" - не вживаються заходи щодо попередження забруднення підземних вод (відсутні локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод в районі розташування ОСК), чим не виконано пункт №2 припису від 31.01.2020 Державної екологічної інспекції Поліського округу (арк.справи 26-43).

Відповідно до акту від 27.09.2021 відповідачем був отриманий дозвіл на спеціальне водокористування №№121/ЖТ/49д-18 від 07.03.2018 терміном дії до 07.03.2023.

Відповідно до дозволу на спеціальне водокористування госпобутові та виробничі зворотні (стічні) води товариства, прийняті від населення, підприємств, організацій міста після очистки на очисних спорудах повної біологічної очистки проектною потужністю 21,4 куб.м/добу відводяться по випуску №1 у р.Гнилоп`ять. Допустимий обсяг скидів 13985 куб.м/добу; 5104,60 тис.куб.м./рік з показниками, що не перевищують встановлені нормативи гранично допустимих скидів.

На підставі даного акту Державною екологічною інспекцією видано припис №76-2.4 від 27.09.2021 щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства(арк.справи 44-45).

Акт про порушення водного законодавства підписаний та отриманий директором ТОВ "Комплекс екологічних споруд" Григорук А.М.

27.09.2021р. відносно керівника ТОВ "Комплекс екологічних споруд" Григорука А.М. складено протокол про адміністративне правопорушення №011481 за порушення ст.ст.44, 70 Водного кодексу України (арк.справи 59-60) та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 136,00 грн., що підтверджується постановою про накладення адмінстративного остягнення від 27.09.2021 (арк.справи 61-62).

07.10.2021 штраф в сумі 136,00 грн сплачено до бюджету територіальної громади м.Бердичева (арк.справи 63).

28.10.2021 Державною екологічною інспекцією Поліського округу надіслано ТОВ "Комплекс екологічних споруд" претензію №107-2.2/40 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок наднормативного скиду забруднюючих речовин в річку Гнилоп`ять, в сумі 575764,62 грн (арк.справи 54-55), до якої було додано обґрунтований розрахунок розміру збитків від 25.10.2021 (арк.справи 56-58), в якому зазначено, що підприємством у період з 01.01.2021 по 24.09.2021 здійснювався скид зворотних вод у водний об`єкт річки Гнилоп`ять з показниками, що перевищують затверджені норми ГДС.

Зазначено, що розрахунок проведено у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженого наказом Міністерства охорони НПС від 20.07.2009 №389, а саме згідно формули, визначеної у п.7.1 Методики - З = К кат х Кр х кЗ х ( Mil + Мі2 +... Mim) х уі.

У зв`язку з невчиненням дій щодо стягнення збитків, Бердичівська окружна прокуратура 10.12.2021 направила Державній екологічній інспекції Поліського округу повідомлення про звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди (арк.справи 64-68).

Державна екологічна інспекція Поліського округу в листі від 16.12.2021 просила прокуратуру вжити заходи представницького характеру в інтересах держави, шляхом пред`явлення відповідного позову до ТОВ "Комплекс екологічних споруд" (арк.справи 69-70).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Усі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням народу України, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту. Водні ресурси забезпечують існування людей, тваринного і рослинного світу і є обмеженими та уразливими природними об`єктами (преамбула Водного кодексу України).

Згідно ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають природні ресурси, які залучені в господарський обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ.

Як встановлено ст.34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Статтею 40 цього Закону встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення заходів щодо відтворення відновлювальних природних ресурсів; застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення; збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України.

Відповідно до ст.1 Водного кодексу України водокористуванням є використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів); використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Згідно ст.42 Водного кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

В силу вимог ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані: економно використовувати водні ресурси, дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод; дотримуватися встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; не допускати порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об`єктам та об`єктам навколишнього природного середовища; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених Законом України Про охорону навколишнього природного середовища та іншим законодавством України.

Статтею 46 Водного кодексу України передбачено, що водокористування може бути загальним або спеціальним.

Нормами ч.ч.1, 2 ст.48 Водного кодексу України передбачено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до ст.49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Як було встановлено, ТОВ "Комплекс екологічних споруд" є водокористувачем на підставі дозволу №121/ЖТ/49д-18 від 07.03.2018 терміном дії до 07.03.2023р. на спеціальне водокористування госпобутові та виробничі зворотні (стічні) води товариства, прийняті від населення, підприємств, організацій міста після очистки на очисних спорудах повної біологічної очистки проектною потужністю 21,4 мЗ/добу відводяться по випуску №1 у р.Гнилоп`ять. Допустимий обсяг скидів 13985 куб.м/добу; 5104,60 тис.куб.м/рік з показниками, що не перевищують встановлені нормативи гранично допустимих скидів.

Статтею 70 Водного кодексу України передбачено, що скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, зокрема, якщо вони перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань та за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи.

Згідно пункту "в" статті 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема встановлення лімітів використання природних ресурсів, скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище.

Як встановлено ст.33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" з метою удосконалення роботи по розробці та затвердженню гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами Міністерством охорони навколишнього природного середовища 15.12.1994 затверджено Інструкцію про порядок розробки та затвердження гранично допустимих скидів (ГДС) речовин у водні об`єкти із зворотними водами № 116 (далі Інструкція про встановлення ГДС).

Пунктами 2.1-2.3 Інструкції про встановлення ГДС (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що скид зворотних вод у водні об`єкти є одним з видів спеціального водокористування і здійснюється на основі дозволів, які видаються у встановленому порядку органами Мінприроди України.

Величини ГДС речовин розробляються і затверджуються для діючих і тих, що проектуються, підприємств-водокористувачів, які мають (будуть мати) організовані скиди зворотних вод з господарської ланки круговороту води у природні ланки (річкові, озерні, морські), тобто у водні об`єкти.

Величини ГДС речовин встановлюються для кожного окремого випуску зворотних вод у поверхневі та морські води у випадках відповідно до п.1.9 на основі нормативних документів, які регламентують скид зворотних вод і встановлюють норми якості води водних об`єктів.

Умови для визначення ГДС речовин є гарантія дотримання норм якості води у встановлених контрольних створах.

Відповідно до п.2.13 Інструкції, після встановлення ГДС речовин вимагається дотримання як допустимих мас, так і допустимих концентрацій речовин, а також не допускається перевищення затвердженої витрати зворотних вод.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до статей 1, 6 Закону України "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища, а заходи державного нагляду (контролю) це планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій. Підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Частинами 6, 7 статті 7 вказаного Закону визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

На підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (частина восьма статті 7 Закону України Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності).

З огляду на зазначені норми, за результатом проведення перевірки орган державного нагляду (контролю) у разі виявлення правопорушення відносно суб`єкта господарювання та наявності підстав для вжиття заходів реагування на підставі акту складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення виявлених порушень.

Контроль за дотриманням встановлених обмежень на скид зворотних вод, які вказані у затверджених документах, що визначають ГДС, ТПС речовин і плани водоохоронних заходів, здійснюється органами Мінприроди України на підставі даних, що представляються водокористувачами, контрольних замірів і обстежень. Контроль здійснюється згідно з чинним законодавством і нормативними документами, що регламентують порядок проведення контролю за водоохоронною і водогосподарською діяльністю водокористувачів, у тому числі Правилами охорони поверхневих вод, Інструкцією з відбору проб для аналізу стічних вод.

Як було встановлено вище, під час перевірки позивачем здійснено відбір проб води відповідно до вимог ДСТУ ISO 5667-6:2009, ДСТУ ISO 5667-10:2005, ДСТУ ISO 5667-3-2001, про що зазначено у відповідних актах відбору (арк.справи 221-229). За результатами відібраних проб встановлено, що середня концентрація забруднюючих речовин, скинутих у річку Гнилоп`ять з перевищенням встановлених нормативів ГДС становила: Аміак (по азоту): 4,38 мг/дм.куб. при нормі 2 мг/дм.куб.; БСК - 5: 21,17 мг/дм.куб. при нормі 15 мг/дм.куб.; ХСК: 130 мг/дм.куб. при нормі 80 мг/дм.куб.; Марганець: 0,053 мг/дм.куб. при нормі 0 мг/дм.куб.; Мідь: 0,029 мг/дм.куб. при нормі 0 мг/дм.куб.; Свинець: 0,022 мг/дм.куб. при нормі 0 мг/дм.куб.; Цинк: 0,053 мг/дм.куб. при нормі 0 мг/дм.куб., про що складено протоколи відбору проб води №89-21/1 від 27.09.2021р., №92-21/1 від 28.09.2021р., №98-21/1 від 29.09.2021р.

Докази порушення позивачем порядку відбору вод в матеріалах справи відсутні.

За результатами проведеної позапланової перевірки ТОВ "Комплекс екологічних споруд", Державною екологічною інспекцією Поліського округу складено акт №577 від 27.09.2021 (арк.справи 26-43).

Зазначений акт підписаний з боку відповідача керівником товариства без зауважень.

При цьому, дії Інспекції з проведення позапланової перевірки, за наслідками яких був складений акт перевірки, не були предметом оскарження в суді та не були визнані в судовому порядку протиправними.

Тобто, акт перевірки на час вирішення спору є чинним, зазначені в ньому відомості відповідачем не спростовані.

Як вірно зауважив суд першої інстанції, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Тому, колегія суддів погоджується, що акт № 577 від 27.09.2021 є належним та допустимим доказом порушення відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища шляхом забруднення водойми р.Гнилоп`ять наднормативним скидом забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами.

Як встановлено ст.111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодовувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Відповідно до пункту "є" ч.2 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище.

За змістом зазначеної статті підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Частиною 1 статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі ().

Пунктом 8 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст.1166 Цивільного кодексу України, згідно з частинами першою і другої якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка (або порушення зобов`язання); шкідливий результат такої поведінки (шкода); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, факт неправомірної поведінки відповідача щодо заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу підтверджується актом перевірки №577 від 27.09.2021, а також актами відбору проб та протоколами вимірювань.

При цьому, розмір збитків обраховано відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом №389 від 20.07.2009 Міністерства охорони навколишнього природного середовища (далі - Методика).

Пунктом 1.4 розділу І Методики визначено, що державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і, на підставі цієї Методики, розраховують розмір відшкодування збитків.

Як встановлено п.п.2.1-2.3 розділу ІІ Методики наднормативними скидами забруднюючих речовин у водний об`єкт з перевищенням ГДС вважаються скиди зі зворотними водами забруднюючих речовин з перевищенням встановлених нормативів ГДС, що підлягають нормуванню згідно із законодавством, або таких, що не підлягають нормуванню згідно із законодавством. Факт наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб та розрахунковим методом. При визначенні наднормативних скидів забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами використовуються результати інструментально-лабораторних вимірювань лабораторій, які атестовані на право проведення відповідних інструментально-лабораторних вимірювань, або розрахункові методи.

Оскільки скид забруднюючих речовин здійснювався у водний об`єкт зі зворотними водами, розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативного скиду правомірно здійснено позивачем за формулою №12 Методики (п.7.1):

З = Ккат х Кр х к3 х ( Mil + Мі2 +... Mim) х уі

Ккат - коефіцієнт, що враховує категорію водного об`єкта, який визначається згідно дозволу на спеціальне водокористування та затвердженими ГДС Ккат =1,0.

Кр - регіональний коефіцієнт дефіцитності водних ресурсів поверхневих вод, який визначається згідно з додатком 3 Методики, для Житомирської області

Кр= 1,1

кз = 1,5 - коефіцієнт ураженості водної екосистеми

уі - питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів, віднесених до 1 тонн умовної забруднюючої речовини (визначається за формулою (уі =у*Аі).

Проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів (уі) у 2011 році становить 766,96 грн/т.

З 2012 року щорічно здійснюється індексація питомого економічного збитку від забруднення водних ресурсів, віднесеного до 1 тонни умовної забруднюючої речовини, грн/т. У 2021 році питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів, з урахуванням індексів інфляції, склав 2208,94 грн./т.

Розрахунок маси наднормативного скиду забруднюючих речовин у річку Гнилоп`ять із зворотними водами з перевищенням граничнодопустимого скиду здійснено згідно формули 1 Методики (п. 5.1):

Мі = (Сіф - Сід) х Qіф х t х 10-6,

де Мі - маса наднормативного скиду i-ї забруднюючої речовини у водний об`єкт зі зворотними водами, т;

Сіф - середня фактична концентрація i-ї забруднюючої речовини у зворотних водах, г/м3;

Сід - дозволена для скиду концентрація i-ї забруднюючої речовини, визначена при затвердженні ГДС, г/м3;

Qіф - фактичні витрати зворотних вод, м3/год;

t - тривалість скидання зворотних вод з порушенням нормативів ГДС, год;

10-6 - коефіцієнт перерахування маси забруднюючих речовин.

Показники Qіф - фактичні витрати зворотних вод, м3/год та t - тривалість скидання зворотних вод з порушенням нормативів ГДС, год) для розрахунку маси наднормативних скидів забруднюючих речовин отримані позивачем з урахуванням даних, вказаних в довідці відповідача №262 від 24.09.2021, згідно якої за період з 01.01.2021 по 24.09.2021 об`єм зворотних вод склав 1262599 куб.м (арк.справи 21).

Показник Qiф - фактичні витрати зворотних вод, визначається шляхом поділу загального об`єму скинутих вод на кількість годин в періоді з 01.01.2021 по 24.09.2021 і отриманий результат складає фактичні витрати в об`ємі 197,03 м.куб./год (1262599 куб.м. / 6408 год.).

В той же час для визначення маси наднормативного скиду і-ї забруднюючої речовини Мі у формулі, визначеній в п.5.1 Методики, фактичні витрати зворотних вод (Qiф - м3/год) та тривалість скидання зворотних вод з порушенням нормативів ГДС (t год) перемножуються між собою в результаті чого отримується визначений відповідачем загальний об`єм скидів зворотних вод 1262599 куб.м.

З огляду на зазначене, місцевим господарським судом вірно встановлено, що позивачем у розрахунку збитків формула маси наднормативного скиду викладена у спрощеному вигляді і відразу використано добуток Qiф х t, який становить 1262599 куб.м.

Наведеним спростовується твердження апелянта про те, що в обґрунтованому розрахунку від 25.10.2021 значення t в год. взагалі не визначено, як і фактичні витрати зворотних вод Qіф , який зазначено в м3 а не в м3/год.

Щодо застосування позивачем для розрахунку тривалість скидання зворотних вод з порушенням нормативів ГДС (t год) тривалість скидів 24 год. на добу протягом всього періоду з 01.01.2021 по 24.09.2021, суд зазначає, що доказів зворотного відповідачем не надано і твердження позивача не спростовано.

Щодо твердження відповідача про об`єднання двох формул за самовільний скид та скид з перевищенням ГДС, що призвело до невірного визначення розміру збитків, суд першої інстанції вірно відмітив, що при здійсненні обрахунку позивачем застосовувалася формула 12 пункту 7.1 Методики, яка визначає розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативного скиду. Дана формула застосовується у випадку наявності у суб`єкта господарювання дозволу на спеціальне водокористування та в разі перевищення ним нормативів ГДС забруднюючих речовин під час здійснення діяльності. Формула, вказана у п.7.3 Методики визначає розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам (крім морських вод) внаслідок аварійного або самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами, тобто за відсутності дозволу на спеціальне водокористування. Таким чином, факт здійснення відповідачем спеціального водокористування та наявність у нього відповідного дозволу виключає можливість застосування до даних правовідносин приписів п.7.3 Методики.

Тому, колегія суддів вважає, що позивачем вірно і згідно з встановленими нормативними вимогами, здійснено розрахунок збитків в сумі 575764,62 грн, заподіяних водному об`єкту р.Гнилоп`ять внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС, він є арифметично вірним та таким, що відповідає матеріалам справи.

При цьому, покладені відповідачем в обґрунтування власної позиції твердження не спростовують наявність у діях ТОВ "Комплекс екологічних споруд" складу правопорушення та факту недотримання останнім вимог природоохоронного законодавства.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

За змістом ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст.ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст.78 Господарського процесуального кодексу України,)

Згідно з ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.ст.74, 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (такий висновок наведено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19).

З огляду на встановлені вище обставини та зазначені норми, колегія суддів вважає дії відповідача протиправними та вчиненими з його вини (скид зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скиду), що підтверджується актом перевірки, протоколами та актами відбору проб вод, приписом про усунення порушень. При цьому, наявна шкода, яка розрахована у відповідності до вимог Методики, і наявний причинний зв`язок, що виражений у заподіяні збитків саме протиправною поведінкою відповідача. Наведене свідчить про наявність всіх елементів складу правопорушення, що має наслідком відповідальність у вигляді стягнення збитків, а відтак свідчить про правомірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, які підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги наведене вище, виходячи із засад розумності і справедливості, колегія суддів вважає вірним висновок Господарського суду Житомирської області про задоволення позовних вимог у повному обсязі в сумі 575764,62 грн шкоди завданої навколишньому природному середовищу внаслідок перевищення встановлених нормативів ГДС.

Згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").

В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Відповідно до положень ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового бору у справі покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс екологічних споруд" на рішення Господарського суду Житомирської області від 03.10.2022 у справі №906/77/22 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Повний текст постанови складений 30.01.2023

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Тимошенко О.М.