номер провадження справи 34/124/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023 Справа № 908/2343/22

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

При секретареві судового засідання Концур Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 908/2343/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання", ідентифікаційний код юридичної особи 42093239 (вул. Олександрівська, 35, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063; e-mail: ; )

до відповідача: Комунального підприємства "Наше місто" Запорізької міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 40545596 (вул. Українська, 29 - А, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69095; e-mail: )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго", ідентифікаційний код юридичної особи 00130926 (вул. Сталеварів, 14, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035)

про стягнення 416 380,97 грн

за участі уповноважених представників сторін:

від позивача: Нємна Т.І., адвокат, свідоцтво ЗП 002041;

від відповідача: Лупанова Н.В., довіреність від 11.01.23 № 23-05;

від третьої особи: представник не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" з позовом до Комунального підприємства "Наше місто" Запорізької міської ради про стягнення заборгованості у розмірі 416 380,97 грн., яка складається з: 390 986,40 грн. - основного боргу; 4 805,35 грн. - 3 % річних, 20 589,22 грн. - інфляційних втрат.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2022 справу № 908/2343/22 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.11.2022 № 908/2343/22 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Перше судове засідання з розгляду справи по суті у спрощеному позовному провадженні призначено на 21.12.2022 о 10 год. 40 хв.

14.12.2022 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

15.12.2022 від ПАТ "Запоріжжяобленерго" надійшли пояснення у справі.

З огляду на те, що представники сторін у судове засідання не з`явилися, судове засідання 21.12.2022 проводилося без фіксування технічними засобами, на підставі ч.3 ст. 222 ГПК України.

Суд відкрив судове засідання з розгляду справи № 908/2343/22. Суд розглянув відзив на позовну заяву, прийняв його до розгляду та приєднав до матеріалів справи.

Розглянувши пояснення ПАТ "Запоріжжяобленерго" суд ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.12.2022 № 908/2343/22 залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ПАТ "Запоріжжяобленерго".

За наслідками судового засідання, враховуючи залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ПАТ "Запоріжжяобленерго", суд відклав розгляд справи на 11.01.2023 об 10 год. 40 хв.

11.01.2023 від позивача у справі надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи акту звірки.

11.01.2023 робота Господарського суду Запорізької області була зірвана повідомленням про замінування приміщення. Працівники та відвідувачі суду, які знаходились в суді, були негайно евакуйовані. Приміщення суду було оточене працівниками поліції. На місце події прибули група швидкого реагування, бригада швидкої допомоги, рятувальники. В результаті ретельної перевірки відповідними службами із застосуванням спецтехніки вибухівка виявлена не була.

Враховуючи вищевикладені обставини, судове засідання у даній справі, призначене на 11.01.2023 о 10 год. 40 хв. не відбулось. Судом перенесено судове засідання у даній справі на 20.01.2023 о 10 год. 30 хв.

19.01.23 до суду надійшли додаткові пояснення позивача, в яких ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" зазначає, що сторона позивача підтверджує про надходження оплати у розмірі 139 445,04 грн. від 17.11.22 як оплати за березень 2022 року, та оплати від 29.11.2022 у розмірі 78 813,56 грн. як оплати за квітень 2022 року. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором № 13807 за період з березня по червень 2022 року складає - суму боргу у розмірі 175 728 грн. (за період з травня по червень 2022 року), заборгованість за березень та травень 2022 року сплачена після подання позову до суду.

В судовому засіданні 20.01.2023 здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою комплексу "Акорд".

Представник позивача підтримала позов з урахуванням додаткових пояснень від 19.01.23.

Представник відповідача просила в задоволенні позову відмовити.

20.01.2023 судом прийнято рішення, оголошено вступну та резолютивну частини.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" є суб`єктом господарювання, який утворився під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії згідно п. 13 Розділу XVII Прикінцеві та перехідні Положення Закону України "Про ринок електричної енергії" та починаючи з 01.01.2019 ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області.

Відповідно до статей 6, 63 та пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні" положення Закону У країни "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 26.10.2021 було прийнято Постанову № 1268, якою було затверджено "Методичні рекомендації щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території, а також рекомендовано суб`єктам господарювання, які провадять діяльність з передачі електричної енергії локальними (місцевими) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом, які мають намір отримати ліцензію на розподіл електричної енергії та на яких не поширюються вимоги пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону, здійснити передачу даних побутових та малих непобутових споживачів відповідному постачальнику універсальної послуги на закріпленій території відповідно до Методичних рекомендацій до дня, що є останнім днем здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Згідно із ч. 1, 4 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон), універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії. Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до п. 8 Постанови від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (редакція станом на 01.01.2019), Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з пп.1.2.15. п.1.2. ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Так, подання електропостачальнику заяви - приєднання до публічного договору є прямим наміром укладання такого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом приєднання до умов цього договору.

Таким чином з врахуванням наведеного, між ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" (постачальник) та КП "Наше місто" Запорізької міської ради (споживач) було укладено публічний Договір № 13807 від 31.12.2021 року про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір № 13807) шляхом підписання заяви-приєднання, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії, за адресою розташування електроустановок.

Згідно з Розділом 2 договору № 13807 "Предмет Договору", позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

У відповідності з розділом 3 договору № 13807, умови надання послуг відповідачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до договору.

Згідно з розділом 5 договору № 13807 "Ціна, порядок обліку і оплата елетричної енергії", відповідач розраховується з позивачем за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Відповідачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції позивача.

Відповідно до п. 4.3 ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Згідно з п. 4.12. ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Згідно з п. 4 додатку 3 до договору № 13807 "Спосіб та термін оплати", розрахунковии? період для обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останніи? день розрахункового місяця. 100% попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 5 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію.

Остаточний розрахунок має здійснюватися не пізніше 5 (п`яти) робочих днів після закінчення розрахункового періоду на підставі самостійно отриманого споживачем у постачальника рахунку.

Обсяги попередньої оплати визначаються шляхом множення замовленого обсягу постачання електричної енергії на ціну універсальної послуги у відповідному розрахунковому періоді та підлягають оплаті незалежно від отримання рахунку постачальника.

У разі неодержання рахунку, споживач самостійно оформлює платіжні документи та здійснює оплату на їх підставі у строки передбачені умовами даного розділу.

Відповідачем особисто були отримані рахунки за постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за період з березня по червень 2022 року у відповідності до яких обсяг використаної електричної енергії КП "Наше місто" Запорізької міської ради складає 232 730 кВт/год. на суму 390986,40 грн.

Спожитий обсяг електричної енергії КП "Наше місто" Запорізької міської ради за період березень, квітень, травень, червень підтверджується повідомленнями/листами за № 007-66/3435 від 15.07.2022 року та № 007-66/4181 від 29.08.2022 року адміністратора комерційного обліку, функції якого в Запорізькій області виконує ПАТ "Запоріжжяобленерго", щодо фактичного обсягу спожитої електричної енергії з щомісячною розбивкою за EIC - кодом точки комерційного обліку

Даним повідомленням ОСР надає постачальнику електричної енергії дані про фактичний обсяг, період споживання за ЕІС-кодами точками розподілу споживача з щомісячною розбивкою.

Позивачем у зв`язку з невчасною сплатою вартості спожитої електричної енергії відповідачу було нараховано 4805 грн. 35 коп. - 3% річних за період з 20.05.2022 по 04.11.2022; 20589 грн. 22 коп. - інфляційних втрат за період з 01.06.2022 по 30.09.2022.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України за загальним правилом господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками, разом з тим, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, шляхом обміну листами, факсограмами тощо, шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно ж до ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець після прийняття товару зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, якщо інший строк оплати не встановлений договором.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується (споживачеві, абонентові)енергетичні та інші ресурси, передбаченні договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем поставлено відповідачу електричну енергію у період з березня по червень 2022 року в обсязі 232 730 кВт/год. на суму 390986,40 грн.

Платіжним дорученням від 17.11.22 № 1395, тобто до подання позову, позов сформований в «Електронному суді» 18.11.2022, КП "Наше місто" Запорізької міської ради сплачено 139445 грн. Відповідно суд відмовляє в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Платіжним дорученням від 29.11.22 № 1458, після відкриття провадження у даній справі, відповідачем сплачено ще 75 813,36 грн.

Враховуючи сплату відповідачем позивачу спірної суми основного боргу після відкриття провадження у справі, предмет спору у даній справі щодо стягнення основного боргу відсутній.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Таким чином, в частині стягнення 75813,36 грн провадження у справі підлягає закриттю через відсутність предмета спору.

Непогашеною за договором № 13807 залишається заборгованість в сумі 175 728 грн. (за період з травня по червень 2022 року), яка і підлягає стягненню.

Щодо стягнення 3% річних і інфляційних втрат суд зазначає.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з невчасною сплатою вартості спожитої електричної енергії відповідачу було правомірно нараховано 4805 грн. 35 коп. 3% річних за період з 20.05.2022 по 04.11.2022.

Судом перевірено розрахунок і 20589 грн. 22 коп. інфляційних втрат за період з 01.06.2022 по 30.09.2022 та визнано його правильним.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи відповідача з приводу ненастання строку оплати через форс-мажорні обставини суд обґрунтованими визнати не може.

Згідно з ч. ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за це, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України, встановлено, що у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Ознаками форс-мажору є: не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Судова практика Верхового Суду вказує, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх недзвичайність та невідворотність.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 по справі №908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

Договором визначений порядок повідомлення стороною про форс-мажорні обставини.

Відповідно пункту 12.2. договору № 13807, під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору.

Відповідно пункту 12.4. договору № 3807, сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до чинного законодавства.

Відповідачем не надано доказів дотримання вказаного порядку. Ним не повідомлено позивача про настання форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань за договором, не було надано документа або будь-яких доказів, що підтверджують їх настання відповідно до вимог, прописаних в договорі.

КП "Наше місто" Запорізької міської ради також не надано належних доказів того, що саме введення воєнного стану стало причиною неможливості проведення покупцем своєчасного розрахунку за поставлену згідно договору електроенергію.

Воєнний стан на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та набувати кошти. Відповідач не підтвердив настання форс-мажорних обставин саме для спірного випадку невиконання господарського зобов`язання.

Так, відповідач частково, з порушенням строків встановлених договором сплатив заборгованість , що підтверджує продовження ним господарської діяльності та надходження на його рахунки коштів.

Згідно з п. 5 ч. 1, ч. 5 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, позивач має право звернутися до Господарського суду Запорізької області з відповідним клопотанням про повернення сплаченого судового збору у розмірі 1137,20 грн за подання позову щодо стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 75 813,36 грн. (у зв`язку з закриттям провадження у справі).

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 237, 238, 240, 241, 252, 255, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі щодо стягнення 75 813 грн 36 коп. основного боргу.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Наше місто" Запорізької міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 40545596 (вул. Українська, 29 - А, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69095) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання", ідентифікаційний код юридичної особи 42093239 (вул. Олександрівська, 35, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063) 175 728 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот двадцять вісім) грн 00 коп. основного боргу, 4 805 (чотири тисячі вісімсот п`ять) грн 35 коп. 3% річних, 20 589 (двадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн 22 коп. інфляційних втрат та 3016 (три тисячі шістнадцять) грн 84 коп. судового збору. Видати наказ.

4. В іншій частині позову щодо стягнення 139 445 грн 04 коп. основного боргу та 2 091 грн 67 коп. судового збору у позові відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 24.01.2023.

Суддя А.О. Науменко