ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.01.2023 Справа № 908/239/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко Михайло Володимирович, розглянувши заяву вих. без номеру від 23.01.2023 (вх. №258/08-07/23 від 23.01.2023) Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 11, ідентифікаційний код 05478717) про видачу судового наказу

за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової заборгованості

ВСТАНОВИВ:

23.01.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошової заборгованості у розмірі 15401,88 грн. та витрат на оплату судового збору за подання даної заяви в розмірі 268,40 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2023 вказану заяву передано для розгляду судді Мірошниченку М.В.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Статтею 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами заявник надав суду в копіях: договір №2077/7 від 11.01.2010 оренди нежитлового приміщення, акт прийому-передачі від 11.01.2010 та додаткові угоди від 06.04.2010, 20.06.2018, 01.10.2018, 21.12.2018, 01.10.2019, 24.04.2020 до цього договору.

З підстав порушення грошового зобов`язання заявник просить стягнути з боржника суму заборгованості в розмірі 15401,88 грн., яка утворилася станом на 30.11.2022 за період з травня по жовтень 2022 року, та складається з суми боргу 9999,52 грн. на користь місцевого бюджету, 4939,02 грн. на користь балансоутримувача, а також нарахованих за прострочення оплати орендної плати: штрафу в сумі 111,89 грн. на користь місцевого бюджету, 51,05 грн. на користь балансоутримувача, 3% річних за період з 15.06.2022 по 06.12.2022 у сумі 29,49 грн. на користь місцевого бюджету, 14,13 грн. на користь балансоутримувача, інфляційних втрат за період з червня по жовтень 2022 року в сумі 173,99 грн. на користь місцевого бюджету, 82,79 грн. на користь балансоутримувача.

Отже, зі змісту поданої заяви та доданих до неї документів слідує, що вимоги виникли на підставі письмового договору №2077/7 від 11.01.2010 оренди нежитлового приміщення, а заявлена до стягнення сума заборгованості в загальному розмірі 15401,88 грн. не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, господарський суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з такого.

У заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з боржника на користь місцевого бюджету суму заборгованості в розмірі 9999,52 грн., яка утворилася станом на 30.11.2022 за період з травня по жовтень 2022 року. До заяви додано розрахунок заборгованості в сумі 9999,52 грн. за період з травня 2021 року по жовтень 2022 року.

Проте в прохальній частині заяви заявник просить стягнути заборгованість на користь місцевого бюджету у розмірі 9999,52 грн. за період з 01.01.2022 по 24.05.2022, що не відповідає періоду стягнення заборгованості, зазначеному в заяві та розрахунку заборгованості.

Стягувані суми заборгованості на користь місцевого бюджету та балансоутримувача розраховані від однієї суми заборгованості зі сплати орендної плати у співвідношенні 70% на 30%, тобто є пов`язаними.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, в цілому.

Відповідно до п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, суд ухвалив відмовити у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошової заборгованості в розмірі 15401,88 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання до Центрального апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали суду підписано 31.01.2023.

Суддя М.В. Мірошниченко