СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Харків Справа № 922/1707/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Зубченко І.В., суддя Радіонова О.О.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.

представники сторін в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№1133Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківська області від 11.10.2022

у справі №922/1707/22 (суддя Усатий В.О.)

за заявою ОСОБА_1 , м.Харків

про неплатоспроможність ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражну керуючу Белінську Н.О., здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, задовольнити заяву, винести постанову, визнати його неплатоспроможною, прийняти пропозицію - запропонований план реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, ввести мораторій, починаючи з дня винесення рішення. У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що він має прострочені зобов`язання перед 11 фінансовими установами та однією фізичною особою на загальну суму 143.700,39 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.10.2022 у справі №922/1707/22 повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та попереджено про неприпустимість зловживання процесуальними правами та наслідки такого зловживання.

Заявник з вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу повністю та передати справу до господарського суду для продовження розгляду. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд допустився надмірного формалізму, у зв`язку з чим зробив помилкові висновки та повернув заяву у справі про неплатоспроможність фізичної особи за відсутності на те правових підстав.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2022 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Чернота Л.Ф., Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху через відсутність доказів сплати судового збору у відповідному розмірі.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , встановлено строк для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України та призначено до розгляду на 05.12.2022.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 розгляд справи №922/1707/22 відкладено на 16.01.2023, в зв`язку з відсутністю матеріалів справи, та з метою дотримання принципів, визначених ст.2 ГПК України, а також повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2023 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Зубченко І.В., Радіонова О.О., в зв"язку з відпусткою судді Черноти Л.Ф.

Учасники справи (повноважні представники) про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення на їх поштові та електронні адреси, що наявні у матеріалах справи (повідомлені учасниками справи шляхом зазначення у документах, які надавались до суду) копії ухвали суду від 05.12.2022.

Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвали суду у даній справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим. Тобто, ухвала суду від 05.12.2022 оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 09.12.2022 і з цього моменту стала загальнодоступною для ознайомлення.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Суд визнавав явку представників сторін необов`язковою та повідомляв, що їх нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд заяви за відсутності представників сторін у даному судовому засіданні.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражну керуючу Белінську Н.О., здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, задовольнити заяву, винести постанову, визнати його неплатоспроможною, прийняти пропозицію - запропонований план реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, ввести мораторій, починаючи з дня винесення рішення.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає:

- він має прострочені зобов`язання перед 11 фінансовими установами та однією фізичною особою на загальну суму 143.700,39 грн;

- між ним та арбітражною керуючою Белінською Н.О., яка погодилася виконувати повноваження керуючого реструктуризації, укладено договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 26.09.2022;

- до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником додано копії квитанцій про оплату (авансування на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому) на загальну суму 19.500,00 грн.

Ухвалою суду від 30.09.2022 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№1707/22 від 28.09.2022) залишено без руху; повідомлено про допущені недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Ухвалено заявнику у десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, надати суду:

докази сплати решти авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 19.500,00 грн;

належні докази наявності заборгованості перед кредиторами, зазначеними в заяві (вх.№ 1707/22 від 28.09.2022), щодо кожного кредитора окремо та з документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

Роз`яснено ОСОБА_1 що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

04.10.2022 до суду від фізичної особи ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків (вх. №11121), в якій заявник просив суд прийняти та розглянути дану заяву, долучити її до матеріалів справи та відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність.

В той же час, ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.10.2022 у справі №922/1707/22 повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та попереджено про неприпустимість зловживання процесуальними правами та наслідки такого зловживання, яка стала предметом апеляційного оскарження.

Господарський суд, приймаючи дану ухвалу, зазначив, що всупереч тому, що подана 04.10.2022 заява названа заявою про усунення недоліків, доказів усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником не надано. За своїм змістом заява фактично є незгодою ОСОБА_1 з підставами залишення його заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№1707/22 від 28.09.2022) без руху. Недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявник не усунув, оскільки належних доказів наявності заборгованості перед кредиторами, про яких зазначено в заяві, щодо кожного кредитора окремо із документальним підтвердженням суми грошових вимог, підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, суду так і не надано.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Заявник зазначає, що у нього наявна заборгованість перед 12 кредиторами, з них 11 - фінансові установи та однією фізичною особою, проте до матеріалів заяви ОСОБА_1 додано лише наступні договори: договір №60288 від 12.11.2021, укладений з ТОВ "Гоу Кеш"; кредитний договір №00-4956933 від 25.11.2021, укладений з ТОВ "Качай Гроші"; договір кредитної лінії №121596 від 28.09.2021, укладений з ТОВ Фінансова компанія "Інвест Фінанс"; кредитний договір №450678-М від 15.11.2021, укладений з ТОВ "Містер Кеш", договір №389499675 від 10.07.2021, укладений з ТОВ "Смартівей Юкрейн", заяву №701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування, розміщеного на сайті АТ "ПУМБ". Інших доказів наявності правовідносин із зазначеними заявником іншими кредиторами не надано.

Крім того, у наданому заявником конкретизованому списку кредиторів зазначено, що перед ТОВ "Качай Гроші"" поточна заборгованість за договором №00-4956933 від 25.11.2021 складає 0,00 грн. Також відсутня поточна заборгованість перед АТ КБ "ПриватБанк" по договору №3948 від 26.10.2021, ТОВ "Містер Кеш" по договору №1264041 від 15.11.2021, ТОВ "Компаньон фінанс" по договору №1-1-24252 від 20.01.2018. Однак, письмові пояснення включення вищезазначених фінансових установ щодо вищевказаних договорів до списку кредиторів боржника, у заяві не наведені.

Також заявник стверджує, що ним не надано належних доказів в частині всіх копії договорів, квитанції, банківських виписок тощо, що підтверджують суми грошових вимог кредиторів, на підставі яких виникла заборгованість, через їх відсутність або втрату.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Преамбула КУзПБ визначає, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Тобто, метою Кодексу України з процедур банкрутства є саме відновлення платоспроможності фізичної особи, яка розпочинається з процедури реструктуризації боргів боржника.

Таким чином, при відкритті провадження у справі про неплатоспроможність суд одночасно з відкриттям вводить процедуру реструктуризації боргів боржника та призначає керуючого реструктуризацією.

Відсутність доказів наявності первинної документації, на підставі якої виникла заборгованість позбавляє можливості суд надати оцінку щодо права боржника звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність в порядку ч.2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Аналогічна правова позиція визначена у постанові Верховного Суду від 21.10.2020 у справі №915/36/20.

Положеннями статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлені вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство. Зокрема, перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений ч. 3 вказаної статті. Відповідно до п. 12 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Тобто Кодекс України з процедур банкрутства визначає обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Метою законодавця при запровадженні процедури банкрутства фізичних осіб було створення правового механізму, який дозволить фізичній особі - боржнику відновити її задовільний фінансовий стан через механізм погашення всіх існуючих боргів, що реалізується в тому числі шляхом реструктуризації зобов`язань.

Передумовою звернення фізичної особи - боржника до господарського суду із відповідною заявою та намір кінцевого результату є повне відновлення платоспроможності такої особи.

Отже, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинен розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.ст. 76 - 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено п.п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

У даному випадку заявником наведено підстави, передбачені ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та самостійно визначено суми грошових вимог за правочинами, копії яких не надано у повному обсязі до матеріалів справи, тобто не підтверджено належними доказами підстави звернення із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність.

Наведене, в свою чергу, унеможливлює для господарського суду здійснити перевірку обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясувати наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства).

При цьому, питання щодо призначення підготовчого засідання господарського суду, в якому перевіряється наявність підстав визначених ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства та приймається рішення про відкриття справи про неплатоспроможність або відмову у відкритті справи вирішується судом виключно після прийняття заяви про неплатоспроможність та лише у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

У даному ж випадку звертаючись до господарського суду із заявою про неплатоспроможність заявник вказував про наявність у нього прострочених зобов`язань перед кредиторами у загальному розмірі 143.700,39 грн, однак в порушення вимог ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства заявником не надано документального підтвердження наявності, а також строку виконання зобов`язань.

Тобто, заявником не додано належних доказів, що підтверджують обставини, викладені ним у вказаній заяві.

Твердження заявника в апеляційній скарзі, що розмір заборгованості підтверджує роздруківка з Українського бюро кредитних історій, не може бути прийнято колегією суддів оскільки вказаний витяг не може бути допустимим доказом наявності грошових вимог в силу ст. 77 ГПК України, так як обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Твердження заявника, що ним не надано належних доказів в частині всіх копії договорів, квитанції, банківських виписок тощо, що підтверджують суми грошових вимог кредиторів, на підставі яких виникла заборгованість, через їх відсутність або втрату, також не приймається колегією суддів, оскільки заявник як сторона договорів не позбавлений права звернутися до відповідних фінансових установ з метою отримання відповідних документів, які стосуються його прав та обов`язків, проте докази таких звернень заявником до заяви не додано.

Так, апеляційний суд враховує й загальновживаний підхід до відповідності інформації, наявної у конкретному документі, відомостям, на підставі яких він складений, а саме шляхом його підписання відповідальною посадовою особою, а отже, роздруківка кредитного звіту, яка надана заявником в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Кредитного бюро, а тому не може сприйматися належним доказом наявності кредитних договорів, на підставі яких виникла заборгованість у сумі 143.700,39 грн.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на висновки викладені у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду у справі №915/1347/21, не приймаються колегією суддів, оскільки при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 236 ГПК України).

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особи із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Закон містить імперативну однозначну вказівку на те, що цей доказ додається до заяви, і не містить будь-яких альтернативних варіантів поведінки заявника чи будь-яких пільг. Відповідно до ст.19 Конституції України суд має діяти "лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

Умовою відкриття провадження закон визначає подання одного доказу авансування грошової винагороди, а не будь-яких інших доказів її неавансування. Тому "згода" арбітражного керуючого навіть безкоштовно виконувати свої обов`язки не визначена законом як підстава заміни обов`язку надати доказ авансування грошової винагороди.

Право на грошову винагороду арбітражний керуючий має відповідно до закону, це право не припиняється у зв`язку з домовленістю з боржником до відкриття провадження у справі, тому несплата боржником коштів авансування грошової винагороди автоматично лягає тягарем на кредиторів, які власне і так зазнали втрат у зв`язку з неплатоспроможністю боржника.

Законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до статті 43 Конституції України.

Заявник надав до суду договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 26.09.2022, який за його твердженнями укладений між ним та ОСОБА_2 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №190 від 12.02.2013), відповідно до умов якого плата послуг арбітражного керуючого становить 19.500,00 грн за весь строк виконання повноважень арбітражним керуючим, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг; ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 1950,00 грн щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність. Розрахунки проводяться шляхом оплати ОСОБА_1 грошових коштів на депозитний рахунок суду, в якому перебуває провадження за умови надсилання арбітражною керуючою Белінською Н.О. поточних звітів про проведену роботу та стан процедури реструктуризації боргів боржника.

Тобто, з поданого договору про оплату праці, вбачається встановлення сторонами розміру винагороди арбітражного керуючого у сумі 19.500,00 грн (в два рази нижче), що не відповідає розміру такої винагороди, встановленої імперативно ст. 30 Кодексом України з процедур банкрутства, а також на умовах розстрочення оплати його праці, а не відстрочки оплати до реалізації майна боржника, як це зазначено у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20.

Правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20, на яку посилається заявник, допускає можливість мирного врегулювання між боржником та арбітражним керуючим питання авансування грошової винагороди, однак ставить таку можливість у залежність від наявності у боржника майна, яке буде реалізовано у перспективі (відстрочка платежу) у справі про неплатоспроможність. Крім того, Верховний Суд зазначає, що місцевий суд приймає рішення про надання такої можливості за результатами дослідження усієї сукупності наданих доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Доводи апеляційної скарги на п.37 Постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/726/20 від 19.11.2020 щодо можливості укладання між боржником (фізичною особою) та арбітражним керуючим угоди про відстрочення оплати його винагороди є безпідставними, оскільки в даному випадку умови договору суперечать вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, яким не передбачено виплату грошової винагороди арбітражному керуючому частинами, щомісячно перераховуючи певну суму коштів на депозитний рахунок суду, а також не передбачено можливості сторонами такої угоди зменшувати суму винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ним керуючого реструктуризацією.

Крім того, в ухвалі суду від 30.09.2022 по справі №922/1707/22, суд першої інстанції звернув увагу заявника на те, що договір на оплату праці від 21.12.2021 не набрав чинності (п.7.1 договору), оскільки він не підписаний заявником фізичною особою ОСОБА_1 та вказав про необхідність надання доказів решти авансування на депозитний рахунок.

Але вимоги ухвали суду від 30.09.2022 заявником виконані не були.

Згідно з ч.4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Статтею 38 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду. Про повернення заяви про відкриття провадження у справі без розгляду господарський суд постановляє ухвалу. Повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу апелянта на неприпустимість зловживання процесуальними правами та можливість застосування судом засобу реагування на таке зловживання.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 22.03.2022 вже звертався до господарського суду Харківської області з заявою (вх.№773/22) про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства майже аналогічного змісту, яка була спочатку залишена без руху ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.03.2022 (суддя Усатий В.О.) у справі №922/773/22, а в подальшому 09.05.2022 - повернуто заявнику відповідною ухвалою

27.07.2022 фізичною особою ОСОБА_1 було вдруге подано до господарського суду Харківської області заяву (вх.№1143/22) про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, яка була спочатку залишена без руху ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.08.2022 (суддя Яризько В.О.) у справі №922/1143/22, а в подальшому 17.08.2022 - повернуто заявнику відповідною ухвалою.

Заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх.№1707/22 від 28.09.2022) є третьою заявою, поданою фізичною особою ОСОБА_1 , яка містить ідентичні недоліки, що вже були предметом дослідження судом та, щодо яких судом було постановлено ухвали з викладеними відповідними роз`ясненнями та мотивами, поряд з цим, виявлені судом недоліки заявник не виправляє, а навпаки продовжує подавати заяви, які за своїм змістом фактично були і є незгодою ОСОБА_1 з підставами залишення його заяв про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення в апеляційному порядку та відхиляються судовою колегією апеляційної інстанції за необґрунтованістю, у зв`язку з чим апеляційна скарга фізичної особи ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.10.2022 у справі №922/1707/22 слід залишити без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

24.02.2022 Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану продовжувався, за останніми змінами відповідно до Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України №2738-IX від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст.26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням та продовженням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд апеляційної інстанції був вимушений вийти за межі строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч.1 ст. 273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.10.2022 у справі №922/1707/22 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.01.2023

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.О. Радіонова