ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 року м.Дніпро Справа № 904/7260/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.,

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021р. у справі №904/7260/21

за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем", м. Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021р. (повний текст складено - 29.11.2021р., суддя - Мартинюк С.В.) у справі №904/7260/21 визнано Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" кредитором ТОВ "Терем" в розмірі 76700,00 грн. (витрати на сплату судового збору та авансування винагороди арбітражному керуючому) - 1 черга, 5000000,00 грн. (основної заборгованості) - 4 черга. Визнано ПАТ "Фортуна" кредитором ТОВ "Терем" в розмірі 4540,00 грн. (витрати по сплаті судового збору) - 1 черга, 92040,00 грн. (заборгованість) - 4 черга. Визнано ТОВ "Фінансова компанія "Фінілон" кредитором ТОВ "Терем" в розмірі 4540,00 грн. (витрати по сплаті судового збору) - 1 черга, 40501651,92 грн. (заборгованість) - 4 черга. Визнано АТ КБ "Приватбанк" кредитором ТОВ "Терем" в розмірі 4540,00 грн. (витрати по сплаті судового збору) - 1 черга, 951817,51 грн. (заборгованість за кредитом та по процентам за користування кредитом) - 4 черга, 1249702,08 грн. (пеня) - 6 черга. Зобов`язано розпорядника майна арбітражного керуючого Шевченко В.Є. у 10-ти денний строк після проведення попереднього засідання відповідно до ст. 48 КУзПБ повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення. Підсумкове засідання призначено на 11.01.2022р.

Ухвала місцевого господарського суду, в частині визнання грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" мотивована тим, що господарським судом здійснено розгляд кредиторських вимог АТ КБ "ПриватБанк" та за наслідками розгляду судом винесено відповідну ухвалу.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021р. в частині відхилення (невизнання) грошових вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем" за кредитним договором №2Т045Г від 11.06.2014р. в розмірі 415910,18 грн. та визнати грошові вимоги у вказаній сумі.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- при прийнятті оскаржуваної ухвали за підсумками попереднього засідання в частині невизнання грошових вимог кредитора - АТ КБ "ПриватБанк" до боржника в розмірі 415 910,18 грн. місцевим господарським судом було порушено норми ст. ст. 193, 345 ГК України та ст. ст. 3, 6, 204, 525, 526, 627, 628, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України;

- судом першої інстанції при відхиленні грошових вимог щодо оплати винагороди за кредитними договорами було порушено ст. 204 ЦК України, якою встановлено презумпцію правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Умови кредитного договору щодо винагороди не є нікчемними в силу закону та договір не визнавався судом недійсним, а отже, вимоги кредитора підлягають задоволенню в повному обсязі;

- чинне законодавство не містить заборони щодо визначення сторонами умов договору в частині оплати винагороди;

- місцевим господарським судом безпідставно було застосовано до спірних правовідносин з обов`язку оплати юридичною особою винагороди за кредитним договором п. 3.1. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ від 10.05.2007р. №168, які втратили чинність, оскільки позичальником за кредитним договором є ТОВ "Терем" - юридична особа, то позичальник не є споживачем, а до договору не застосовуються жодні норми, що регулюють споживчі кредити й у будь-якому разі Правила надання банками України інформації споживачу за умови кредитування та сукупну вартість кредиту не підлягають застосуванню до правовідносин банків з юридичними особами;

- судом протиправно було зазначено в оскаржуваній ухвалі, що винагорода за користування кредитом за формулою, яка міститься в кредитному договорі та залежить від коефіцієнта зміни курсу гривні до долара США, не відповідає вимогам змінюваної процентної ставки; не визначає максимальний розмір збільшення процентної ставки, що не відповідає ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України. Судом першої інстанції не було взято до уваги, що спірна винагорода за своєю правовою природою не є процентами за користування кредитом у розумінні ст. ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України, а є забезпечувальним зобов`язанням, яке застосовується лише за умови позитивного значення винагороди під час розрахунку. Винагорода не є процентами, які підлягають нарахуванню й оплаті позичальником за користування кредитом протягом всього строку кредитування, тобто й не регулюється нормами ст. 1056-1 ЦК України і є окремим зобов`язанням за кредитним договором;

- є хибним висновок суду, що умовами кредитного договору визначено додаткову плату, що створило ситуацію подвійної оплати за користування кредитом. При цьому, судом не зазначено жодної норми, яка була порушена сторонами цього договору при визначенні зобов`язань позичальника з оплати винагороди в кредитних договорах;

- судом першої інстанції зроблено неправомірний висновок щодо того, що положення кредитних договорів, які встановлюють обов`язок боржника сплачувати винагороду за користування кредитом, суперечать принципам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства;

- оскільки у актах чинного цивільного законодавства відсутні норми, що забороняють встановлювати в кредитних договорах винагороду за користування кредитом, зокрема, таку, що розраховується за формулою з декількома складовими, то погодження сторонами договору умов щодо винагороди є цілком правомірним;

- формула розрахунку винагороди у кредитних договорах залежить від багатьох чинників й передбачає, що винагорода не сплачується при її негативному значенні під час розрахунку. Самі по собі умови кредитного договору не визначають оплату винагороди у великому розмірі, й не суперечать вимогам розумності та справедливості. У всіх спірних пунктах кредитних договорів сторони добровільно, свідомо, самостійно, за власним волевиявленням дійшли згоди щодо прийняття на себе певних обов`язків, що відповідає вимогам чинного законодавства;

- судом першої інстанції було зроблено необґрунтований висновок щодо незаконності застосування винагороди у кредитному договорі. У будь-якому випадку до предмету кредитного договору належить оплатне надання послуги щодо надання кредитних ресурсів, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Можливість одночасної плати процентів за користування кредитом та винагород не заборонено жодною нормою актів чинного законодавства та прямо передбачено нормами Закону України "Про банки і банківську діяльність";

- норми ст. ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України не містять формулювання, що за кредитним договором позичальник зобов`язується сплатити лише проценти або виключно проценти, отже й умови кредитних договорів щодо сплати винагороди за користування кредитом є цілком правомірними, й такими що відповідають вказаним вище нормам;

- встановлення в договорах винагороди за користування кредитом, що покриває ризики банку від знецінення національної валюти та падіння її курсу по відношенню до стійкої валюти - доларів США, цілком відповідає ст. 48 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

ТОВ "Фінансова компанія "Фінілон" у відзиві на апеляційну скаргу вважає викладені у скарзі доводи необґрунтованими та такими, що не спростовують законність висновків суду першої інстанції. Товариство зазначає, що кредитором до матеріалів справи не надано належних і допустимих доказів, з яких можна б було встановити порядок нарахування та розрахунку вказаної суми, а також докази інформування клієнта про такий розмір. Нарахування винагороди банком, за твердженням компанії, фактично визначає додаткову плату, що створило ситуацію подвійної оплати за користування кредитом, при цьому розмір винагороди значно перевищує розмір отриманих кредитів і таке нарахування винагороди поряд з нарахуванням штрафних санкцій, відсотків за користування грошовими коштами робить виконання цих зобов`язань неможливим для боржника. Також, на думку товариства, положення кредитного договору, які передбачають обов`язок боржника сплачувати винагороду за користування кредитом, суперечать положенням ч. 1 ст.ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України. Свобода договору передбачає прозорість всіх його елементів, що не вбачається з оспорюваної редакції формули винагороди, яка не містить зазначення послуги, за яку вона нараховується та не надає можливості визначити точну суму або відсоток, які мають бути в подальшому сплачені на фактичну кінцеву сукупну вартість кредиту. Наданий банком розрахунок винагороди не відповідає умовам кредитного договору в редакції договору про внесення змін до кредитного договору через відсутність необхідних математичних умов у формулі винагороди, оскільки банком під час розрахунків застосовані математичні знаки та символи попередніх редакцій. При цьому наведена в п. 4.7 договору формула містить математичні величини, які є змінними і неточне застосування математичних величин повністю змінює погоджений алгоритм розрахунку. Одночасно компанія зазначає, що банк як виключна юридична особа, яка має право надавати банківські послуги, несе ризики щодо такої діяльності та помилка банку під час розгляду питання про визнання грошових вимог не може покладати на інших учасників господарського обороту негативні наслідки фінансового характеру. Отже, АТ КБ "Приватбанк" не доведено належними та допустимими доказами заявлені ним грошові вимоги у розмірі 415910,18грн.

Ліквідатор ТОВ "Терем" арбітражний керуючий Шевченко В.Є. у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу господарського суду без змін посилаючись на те, що винагорода за користування кредитом за формулою, яка міститься в кредитному договорі та залежить від коефіцієнта зміни курсу гривні до долара США, не відповідає вимогам змінюваної процентної ставки, має значну кількість змінних величин, з яких неможливо визначити точну суму або відсотки, а також неможливо встановити за які саме послуги банку встановлена спірна винагорода. Отже, на думку арбітражного керуючого, умовами договору фактично визначено додаткову плату, що створило ситуацію подвійної оплати за користування кредитом. Таким чином, господарським судом оскаржуваною ухвалою цілком вірно та обґрунтовано частково визнані грошові вимоги банку.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.12.2021р. для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Вечірко І.О., судді - Коваль Л.А., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.12.2021р. апеляційну скаргу залишено без руху.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-доповідача Вечірка І.О. (для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження), проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого справу передано судовій колегії: головуючий суддя - Верхогляд Т.А. (доповідач), судді - Коваль Л.А., Мороз В.Ф.

11.01.2022, у зв`язку з виходом на роботу судді Вечірка І.О., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями за результатами якого справу передано раніше визначеному складу суду, а саме: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Коваль Л.А., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2022р. у зв`язку з усуненням скаржником недоліків, що призвели до залишення апеляційної скарги без руху, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021р. у справі №904/7260/21 та призначено її розгляд на 23.02.2022р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.02.2022р. зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою банку до розгляду і оприлюднення судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду повного тексту рішення у справі №904/5314/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2021р. щодо ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2020р. (про визнання додаткових конкурсних вимог) в частині грошових вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2022р. у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження за апеляційною скаргою у даній справі, провадження поновлено та розгляд справи призначено у судове засідання на 18.01.2023р.

18.01.2023р. до початку судового засідання арбітражним керуючим на електронну адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги без його участі.

У судовому засіданні 18.01.2023р. представники ПАТ СК "Інгосстрах" та ТОВ "ФК "Фінілон" надали пояснення у справі.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 18.01.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2021р. відкрито провадження у справі №904/7260/21 за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем", введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів до 14.02.2022, призначено розпорядником майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем" арбітражного керуючого Шевченко Віталія Євгеновича, призначено попереднє засідання суду на 19.10.2021р.

Після офіційного оприлюднення повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем" до господарського суду надійшла заява з грошовими вимогами кредиторів, для розгляду їх в попередньому судовому засіданні, а саме:

- Приватного акціонерного товариства "Фортуна", м. Дніпро

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінілон", м. Дніпро

- Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, м. Херсон

- Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

Ухвалою господарського суду від 19.10.2021р. розгляд грошових вимог Приватного акціонерного товариства "Фортуна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінілон", Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" відкладено та оголошено перерву у попередньому засіданні до 22.11.2021р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021р. грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем" визнані частково, а саме в розмірі: 4540,00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 951817,51 грн. (заборгованість за кредитом та по процентам за користування кредитом) - 4 черга задоволення вимог кредиторів, 1249702,08 грн. (пеня) - 6 черга задоволення вимог кредиторів. Решту кредиторських вимог - відхилено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2023р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2022р. у справі №904/7260/21 в частині відхилення грошових вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в розмірі 415910,18грн (заборгованості з винагороди за кредитними договорами) - скасовано. Ухвалено в цій частині нове судове рішення про визнання грошових вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем", у тому числі, й у розмірі 415910,18 грн. (4 черга задоволення вимог кредиторів).

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Об`єктом апеляційного перегляду, у даному випадку, є ухвала місцевого господарського суду від 22.11.2021р. (за підсумками попереднього судового засідання у справі про банкрутство) в частині відхилення кредиторських вимог АТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 415910,18 грн. В іншій частині вказана ухвала учасниками провадження у справі не оскаржується.

Згідно із ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 1 ст. 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Таким чином, одним із основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення вимог кредиторів.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, положеннями ст. ст. 45-47 КУзПБ.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3, 6 ст. 45 КУзПБ:

- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;

- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного ч. 1 цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Згідно з ч. 1 ст. 46 КУзПБ господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. У разі необхідності господарський суд може оголосити перерву в попередньому засіданні. За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені ч. 2 ст. 44 цього Кодексу. Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Верховний Суд в постанові від 20.06.2019р. у справі №915/535/17 звернув увагу, що мотиви, за якими суд дійшов висновку про визнання вимог кредиторів у тому чи іншому розмірі чи про відмову у їх визнанні, можуть бути відображені як в індивідуальній (самостійній, окремій) ухвалі, так і в ухвалі за результатами розгляду вимог усіх кредиторів. Інший варіант викладення мотивів прийнятого рішення щодо розміру вимог кредиторів може бути таким - мотиви наводяться в індивідуальній (самостійній, окремій) ухвалі, а в ухвалі за результатами розгляду вимог усіх кредиторів мотиви можуть бути не відображеними, однак повинно міститися посилання на ухвалу з приводу розгляду вимог кожного конкретного кредитора.

Щодо досліджуваної справи, то індивідуальною ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021р. були визнані грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем" у розмірі 4540,00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 951817,51 грн. (заборгованість за кредитом та по процентах за користування кредитом) - 4 черга задоволення вимог кредиторів, 1249702,08 грн. (пеня) - 6 черга задоволення вимог кредиторів. В іншій частині грошові вимоги відхилені. Одночасно, у вказаній ухвалі відображено мотиви розгляду вимог кредитора.

Також, 22.11.2021р. Господарським судом Дніпропетровської області постановлено ухвалу за підсумками попереднього засідання та внесено до реєстру вимог кредиторів розглянуті судом у справі №904/7260/21 грошові вимоги кредиторів до боржника, зокрема АТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 4540,00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 951817,51 грн. (заборгованість за кредитом та по процентах за користування кредитом) - 4 черга задоволення вимог кредиторів, 1249702,08грн - пеня - 6 черга. Ухвала за підсумками попереднього засідання містить посилання на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021р. про визнання грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк", в якій суд надав оцінку фактичним і правовим підставам цих вимог та навів мотиви їх визнання на момент подання заяви з кредиторськими вимогами.

Разом з тим, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2023р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021р. у даній справі про визнання грошових вимог банку, в частині відхилення таких вимог у розмірі 415910,18 грн. заборгованості з винагороди за кредитними договорами - скасовано. Ухвалено у цій частині нове судове рішення, відповідно до якого визнано грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терем" у вказаній сумі.

Щодо розгляду доводів апеляційної скарги по суті апеляційний господарський суд зазначає, що вони є ідентичними за змістом з доводами апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021р. у справі №904/7260/21, якою окремо визначався розмір вимог АТ КБ "ПриватБанк", і цим доводам надана правова оцінка в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2023р. у даній справі.

Згідно із ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, вказана постанова апеляційного господарського суду є чинною та обов`язковою до виконання на всій території України відповідно до ст. 124 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для внесення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 415910,18 грн., з урахуванням постанови Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2023р. у справі №904/7260/21.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

У відповідності до приписів ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи, оцінки доказів, а також доводів усіх учасників справи.

Усебічність і повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного та обґрунтованого рішення.

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів та доказів, представлених сторонами (рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскільки постановою суду апеляційної інстанції прийнято нове судове рішення, яким скасовано ухвалу місцевого господарського суду від 22.11.2022р. в частині відхилення грошових вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в розмірі 415910,18 грн. (заборгованості з винагороди за кредитним договором), апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни ухвали суду першої інстанції за результатом попереднього засідання та внесення визнаних вимог до реєстру вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021р. у справі №904/7260/21 - змінити.

Пункт четвертий резолютивної частини ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021р. у справі №904/7260/21 викласти в наступній редакції:

"4. Визнати АТ КБ "Приватбанк" кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРЕМ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 28; ідентифікаційний номер юридичної особи 32063350) в розмірі 4 540, 00 грн. (витрати по сплаті судового збору) 1 черга, 951817,51грн. - заборгованість за кредитом та по процентам за користування кредитом, 415910,18 грн. - заборгованість з винагороди за користування кредитом - 4 черга задоволення вимог кредиторів, 1249702,08 грн. - пеня - 6 черга".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.01.2023р.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз