РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.01.2023Справа № 910/11467/22

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Інституту біохімії ім. О.В. Палладіна НАН України

до Фізичної особи-підприємця Грищенко Лариси Анатоліївни

про стягнення 69 933,95 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Інститут біохімії ім. О.В. Палладіна НАН України (надалі - Інститут) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Грищенко Лариси Анатоліївни (надалі - ФОП Грищенко Л.А.) про стягнення 69 933,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором оренди майна №31 від 01.06.2019 та договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №31-к від 01.06.2019, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості з орендної плати у розмірі 20 148,24 грн. та заборгованості з відшкодування комунальних послуг у розмірі 39 302,43 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 5 255,61 грн., 3% річних у розмірі 524,93 грн. та інфляційних у розмірі 4 702,74 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Зазначена ухвала направлена на адресу місця реєстрації ФОП Грищенко Л.А. поштовим відправлення за №853, проте відправлення повернулось до суду із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Вказаний лист було направлено за офіційною адресою місця реєстрації відповідача, яка міститься у ЄДР, та надавалась у ЄДР самим відповідачем, а відтак, неотримання відповідачем поштового відправлення за вказаною ним самим адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою відповідача, вважається днем вручення йому відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду від 01.11.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Натомість, відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

01.06.2019 між Інститутом (орендодавець) та ФОП Грищенко Л.А. (орендар) укладено договір оренди майна, що належить до майнового комплексу НАН України №31 (надалі - «Договір 1»), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно нежитлові приміщення Будівля лабораторного корпусу №1 Реєстраційний №000 (10313469): загальною площею 22.5 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Леонтовича, 9, на 1-му поверсі, частина вестибюлю (будинку, приміщення, будівлі) корп. №1, що перебуває на балансі Інституту біохімії ім. О.В. Палладіна НАН України, вартість якого згідно з висновком про вартість майна (актом оцінки) від 12.03.2019 і становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 28.02.2019 360 500,00 грн. (без ПДВ).

Згідно з п. 3.1 Договору орендна плата, визначена на підставі методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 (зі змінами) / за результатами конкурсу на право оренди майна, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку квітень 2019 року 1 836,90 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди червень 2019 року встановлюється шляхом коригування орендної плати на базовий місяць на індекс інфляції на травень, червень місяць 2019 року. Крім орендної плати орендар сплачує орендодавцю за розрахунками орендодавця: відшкодування податку на землю, відшкодування комунальних платежів, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Пунктом 3.4 Договору визначено, що орендна плата перераховується орендарем у повному обсязі (незалежно від наслідків своєї господарської діяльності) відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщення щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

На виконання умов Договору 1, позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення 22,5 кв.м., розташоване на 1-му поверсі 1-го корпусу, за адресою: 01030, м. Київ, вул. Лентовича, 9, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.06.2019.

01.06.2019 між Інститутом (балансоутримувач) та ФОП Грищенко Л.А. (орендар) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №31-к (надалі - «Договір 2»), відповідно до п. 1.1 якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 9, загальною площею 2790,4 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором. Орендар користується приміщенням, яке складається з нежитлових приміщень: загальною площею 22.5 кв.м., розміщене на 1-му поверсі в корпусі №1, будівлі, вартістю (експертною) 360 500,00 грн. відповідно до плану розміщення приміщення, що додається до договору оренди. Орендоване приміщення використовується для цілей розміщення буфету.

Згідно з п. 2.2.3 Договору 2 орендар зобов`язується не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, отримати рахунки та в повному обсязі внести плату на рахунок балансоутримувача за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновлювальної вартості приміщення, за комунальні послуги, а також відшкодувати податок за землю. При несвоєчасному внесені плати сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочення.

На виконання умов Договору 2, позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення 22,5 кв.м., розташоване на 1-му поверсі, частина вестибюлю корп. №1, за адресою: 01030, м. Київ, вул. Лентовича, 9, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.06.2019.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошових зобов`язань із сплати орендних та комунальних платежів за Договорами, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості із сплати орендної плати у розмірі 20 148,24 грн. та заборгованості із відшкодування комунальних послуг у розмірі 39 302,43 грн.

Вказані договори є підставою для виникнення у їх сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (акти прийому-передачі приміщення від 01.06.2019) підтверджується факт передачі в оренду позивачем, прийняття відповідачем та користування ним об`єктом оренди за Договором 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За твердженням Інституту, ФОП Грищенко Л.А. частково сплачено за оренду приміщення та відшкодовано комунальні послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 20 148,24 грн. та заборгованість з відшкодування комунальних послуг у розмірі 39 302,43 грн., що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 3.4 Договору 1 і п. 2.2.3 Договору 2 у відповідача наявне грошові зобов`язання із сплати орендних платежів у розмірі 20 148,24 грн. та відшкодування комунальних послуг у розмірі 39 302,43 грн., а строк виконання таких грошових зобов`язань на момент звернення позивача з позовом до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача заборгованості із сплати орендних платежів у розмірі 20 148,24 грн. на підставі Договору 1 та заборгованості з відшкодування комунальних послуг у розмірі 39 302,43 грн. на підставі Договору 2. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Таким чином, позовні вимоги Інституту про стягнення з ФОП Грищенко Л.А. заборгованості з орендної плати у розмірі 20 148,24 грн. та заборгованості з відшкодування комунальних послуг у розмірі 39 302,43 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 5 255,61 грн., 3% річних у розмірі 524,93 грн. та інфляційних у розмірі 4 702,74 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати орендних платежів за загальний період з 20.08.2021 до 01.09.2022.

Судом встановлено, що відповідач у встановлені Договором 1 строки свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.7 Договору 1 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення перерахування орендної плати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за можливе стягнути з відповідача пеню у розмірі 5 255,61 грн., 3% річних у розмірі 524,93 грн. та інфляційні у розмірі 4 702,74 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ФОП Грищенко Л.А. на користь Інституту заборгованості з орендної плати у розмірі 20 148,24 грн., заборгованості з відшкодування комунальних послуг у розмірі 39 302,43 грн., пені у розмірі 5 255,61 грн., 3% річних у розмірі 524,93 грн. та інфляційних у розмірі 4 702,74 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Інституту біохімії ім. О.В. Палладіна НАН України задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Грищенко Лариси Анатоліївни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Інституту біохімії ім. О.В. Палладіна НАН України (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, будинок 9; ідентифікаційний код 05417288) заборгованість з орендної плати у розмірі 20 148 (двадцять тисяч сто сорок вісім) грн. 24 коп., заборгованість з відшкодування комунальних послуг у розмірі 39 302 (тридцять дев`ять тисяч триста дві) грн. 43 коп., пеню у розмірі 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. 61 коп., 3% річних у розмірі 524 (п`ятсот двадцять чотири) грн. 93 коп., інфляційні у розмірі 4 702 (чотири тисячі сімсот дві) грн. 74 коп. та судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий