УХВАЛА

23 січня 2023 року

м. Київ

cправа № 917/154/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Огородніка К. М., Погребняка В. Я.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду

від 19.10.2022

у справі № 917/154/15

за позовом Заступника військового прокурора Полтавського гарнізону, м. Полтава, в інтересах держави в особі: 1. Міністерства оборони України; 2. Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд"

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест-груп"; 2. Приватного підприємства "УкрБізнесКонсалтінг"; 3. Фізичної особи-підприємця Філь Ніни Сергіївни; 4. Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1. Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор"; 2. ОСОБА_2 ; 3. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; 4. Фонд державного майна України; 5. ОСОБА_1 ; 6. Приватне підприємство «Гуд маркет ДЕМАНД»; 7. Приватне підприємство «КОНСТРАКТ-РЕАЛТІ»

про визнання права власності на нерухоме майно та витребування нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

07.12.2022 від ОСОБА_1 надійшла до Верховного Суду касаційна скарга на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі № 917/154/15, підтвердженням чого є відбиток вхідного штампу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на першому аркуші касаційної скарги.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 917/154/15 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Огородніка К. М., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 07.12.2022.

Ухвалою Верховного Суду від 12.12.2022 відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі № 917/154/15, повернення касаційної скарги без розгляду або залишення касаційної скарги без руху, до надходження оригіналів матеріалів справи № 917/154/15 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду та витребувано з Господарського суду Полтавської області, Східного апеляційного господарського суду оригінали матеріалів справи № 917/154/15.

На виконання вищезазначених вимог суду до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли матеріали справи № 917/154/15.

Касаційна скарга ОСОБА_1 містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі № 917/154/15, яке, з посиланням на ст. 288 Господарського процесуального кодексу України, мотивоване тим, що ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі № 917/154/15 заявнику не вручалась, але про неї скаржнику стало відомо 06.12.2022 шляхом доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Повний текст оскаржуваної ухвали Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі № 917/154/15 складено та підписано 24.10.2022. Враховуючи зазначене, останній день строку встановленого для оскарження ухвали Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 в касаційному порядку припадав на 13.11.2022.

Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі №917/154/15 була оприлюднена 26.10.2022 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, інформацію з якого слід вважати загальновідомою згідно із Законом України "Про доступ до судових рішень", що дозволяло скаржнику ознайомитися з її повним текстом без одержання копії ухвали від суду апеляційної інстанції в максимально стислі строки.

В даному випадку, касаційну скаргу було подано заявником - ОСОБА_1 - 07.12.2022, підтвердженням чого є відбиток вхідного штампу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на першому аркуші касаційної скарги, тобто зі пропуском процесуального строку встановленого на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі скаржник зазначає, що дізнався про винесення оскаржуваного рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень 06.12.2022.

Суд касаційної інстанції зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Верховний Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених скаржником підстав пропуску такого строку суд дійде висновку про їх поважність.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Розглянувши вищевказане клопотання, суд касаційної інстанції визнає вказані у клопотанні підстави для поновлення строку неповажними, відтак вважає, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з цих підстав не підлягає задоволенню, оскільки, можливість дізнатись про стан відомого скаржнику судового провадження, так як в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, направлене Східним апеляційним господарським судом на адресу скаржника кореспонденції в межах вказаного апеляційного провадження з розпискою про одержання 23.01.2022, 21.02.2022, тому можливість залежала виключно від власного волевиявлення скаржника, який повинен був в розумні інтервали часу вживати всі необхідні заходи, щоб бути обізнаним про стан відомого йому судового провадження. Відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006), ст. ст. 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. При чому, згідно зі ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 року забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року. Враховуючи зазначене, скаржник не був позбавлений можливості ознайомитись із прийнятою Східним апеляційним господарським судом ухвалою від 19.10.2022 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, текст якої, оприлюднено 26.10.2022, та раніше звернутись до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022, в межах строків, визначених ст. 288 ГПК України, а звернувся тільки 07.12.2022.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Таким чином, тягар доказування обставин, які пов`язані із доведенням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження лежить саме на скаржнику.

Суд вважає за необхідне зазначити, що як передбачено положеннями статей 42, 43 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою контакт-центру суду.

Звернення з касаційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений в касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом ( ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, суд має вказати підстави поновлення строку, і такі підстави мають бути об`єктивними і не можуть залежати від суб`єктивних чинників, якими керувався скаржник, та які призвели до пропуску строку на касаційне оскарження в даному випадку.

Скаржником в обґрунтування причини звернення з касаційною скаргою після спливу строку на оскарження зазначеної ухвали апеляційного господарського суду зазначено про неотримання оскаржуваного рішення, проте доказів у підтвердження викладених підстав та поважності причин його пропуску не додано, тому сам лише факт неотримання оскаржуваної ухвали не може вважатися поважною причиною пропуску цього строку.

Суд зазначає, що скаржник не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи № 917/154/17, зробити з неї копії, одержати копію судового рішення або дізнатися про рух справи за допомогою контакт-центру відповідного суду.

Однак доказів звернення з відповідною заявою до суду апеляційної інстанції про видачу копії оскаржуваного судового рішення скаржником не додано. Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою не тільки Єдиного державного реєстра судових рішень (доступ до якого у період з 24.02.2022 по 27.06.2022 був частково обмежений), а й за допомогою контакт-центру, робота якого не зупинялася.

Разом з тим, скаржник звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду тільки 08.12.2022. Крім того, можливість дізнатись про стан розгляду апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду залежала виключно від власного волевиявлення скаржника, який повинен був в розумні інтервали часу вживати всі необхідні заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження. У вищевказаній клопотанні про поновлення строку на звернення до суду із касаційною скаргою скаржником не зазначено жодних інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, які судом могло б бути розцінено як поважні підстави для поновлення строку. Отже, заявником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження.

Розглянувши доводи вищевказаного клопотання про поновлення строку на звернення до суду із касаційною скаргою на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі № 917/154/15, колегія суддів визнає підстави наведені скаржником у клопотанні неповажними та відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Згідно пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки, наведені в якості, підстави для поновлення встановленого законом строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у справі № 917/154/15 не підлягає задоволенню, а відтак у відкритті касаційного провадження у справі № 917/154/15 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 слід відмовити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 234, 235, частиною 3 статті 292, пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 917/154/15 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді К. М. Огороднік

В. Я. Погребняк