ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023 Справа № 917/1334/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут"

до Управління соціального захисту населення Горішньоплавніської міської ради Кременчуцького району Полтавської області

про стягнення 11 640,98 грн

без виклику представників сторін

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Горішньоплавніської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про стягнення 11 640,98 грн, у тому числі: 9909,12 грн - основного боргу за спожиту електричну енергію за період 01.12.2021 по 31.12.2021 згідно з договором № 21211074 від 19.01.2021 про постачання електричної енергії споживачу та заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021, 180,64 грн - пені за період з 01.12.2021 по 23.02.2022, 156,16 грн - 3% річних за період з 01.12.2021 по 31.07.2022, 1395,06 грн - інфляційних за період з 16.02.2022 по 16.06.2022.

Відповідач у відзиві на позов (вхід. № 8501 від 05.11.2022; вхід. № 8864 від18.11.2022; а.с.87-94, 170-172) проти позову заперечує, посилаючись на те, що згідно з п. 5.8 договору бюджетні зобов`язання виникають у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань, затверджених на 2021 рік; станом на 09.12.2021 була використана вся сума, визначена договором відповідно до бюджетних асигнувань, затверджених на 2021 рік;позивач у грудні 2021 року не направляв відповідачу рахунок на спірний обсяг електроенергії, що є порушенням умов договору. Вказаний рахунок надійшов лише 13.01.2022, тобто після закінчення строку дії договору та закінчення бюджетного року; відсутні підстави для відповідальності за прострочення платежу.

Позивач подав відповідь на відзив (вхід. № 9766 від 12.12.2022; (а.с.221- 222) та клопотання про поновлення строку для подання відповіді на відзив.

Ухвалою від 20.12.2022 суд поновив Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" строк на подання відповіді на відзив.

Позивач у відповіді на відзив (вхід. № 9766 від 12.12.2022) зазначив, що обсяг спожитої електричної енергії був визначений АТ «Полтаваобленерго» 09.12.2021; рахунки за спожиту електричну енергію направлені у наступному місяці; договір було припинено внаслідок зміни постачальника, у цьому випадку договір не містить умов щодо порядку розрахунків, а ПРРЕЕ у такому випадку не передбачено направлення рахунків протягом місяця споживання.

Відповідач у запереченні на відповідь від 29.12.2022 та від 26.01.2022 (вхід. № 10416 від 30.12.2022, вхід. № 229 від 09.01.2023) повідомив, що станом на 09.12.2021 була використана уся сума, визначена бюджетними зобов`язаннями, в зв`язку з чим була укладена додаткова угода № 8 від 08.12.2021; згідно з п. 5.10 договору рахунок та акт приймання-передачі направляється станом на 20 грудня 2021 року; рахунок на оплату був наданий невчасно.

У цій справі суд вчинив такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2022 позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.77-78).

За цим позовом ухвалою від 28.10.2022 суд відкрив провадження у справі № 917/1334/22, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.81).

Про відкриття провадження у справі позивач повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку ухвали від 28.10.2022 по системі Електронний суд представнику позивача 28.10.2022 та відповідачу 28.10.2022 (а.с. 83, 82).

Відповідно до п. 2 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

В ч. 7 ст. 242 ГПК України вказано, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Відповідно до пункту 2 § 2 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати після опублікування оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС, яке має містити інформацію про підпункти, пункти цього розділу, які вводяться в дію у зв`язку з початком функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС).

Оголошення надруковане у газеті "Голос України" № 168 (7668) від 04 вересня 2021 року та на сайті Судова влада України, підсистеми "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистема відеоконференцзв`язку офіційно починають функціонувати з 05 жовтня 2021 року.

З початком функціонування підсистем (модулів) ЄСІТС відповідно до вимог процесуального законодавства адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Враховуючи викладене, з початком функціонування підсистем «Електронний кабінет», «Електронний суд», зазнав змін, зокрема, порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, особливості вчинення яких передбачені підпунктами 17.1, 17.5, 17.6, 17.14, 17.16 підпункту 17 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Зазначені дії вчиняються з використанням підсистем (модулів) ЄСІТС у порядку, визначеному Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, та нормами процесуального законодавства, що регулюють порядок вчинення таких дій після початку функціонування відповідних підсистем (модулів) ЄСІТС.

Офіційна електронна адреса відповідно до підпункту 5.8 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі - Положення), це: сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Відповідно до пункту 17 підрозділу 1 розділу III Положення особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд насилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством.

Інформація про надходження до Електронного кабінету відомостей та документів про результати розгляду справ додатково може надсилатися користувачу у вигляді повідомлення на електронну пошту. Дані про електронну пошту зазначаються користувачем у профілі його Електронного кабінету (пункт 38 підрозділу 2 розділу III Положення).

Отже, ухвала від 28.10.2022 доставлені позивачу та відповідачу в установленому порядку, що підтверджено довідками із системи Електронний суд.

На офіційному сайті Судової влади України 02.11.2022 суд розмістив відповідне оголошення про розгляд цієї справи (а.с.84).

Вказана ухвала також надсилалися на електронну пошту сторін, вказану ними у позові та відзиві (а.с.85).

Отже, позивач та відповідач належно повідомлені розгляд цієї справи, що також підтверджується наданими ними заявами по суті справи (відзивом відповіддю, запереченнями).

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

В зв`язку з необхідністю подання сторонами доказів та пояснень щодо спірних правовідносин, для забезпечення процесуальних прав сторін та з метою об`єктивного дослідження обставин справи, прийняття рішення суд відклав на розумний строк.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26.06.2018 № 575 було прийнято рішення про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю Полтаваенергозбут (позивачу) ліцензії на право провадження діяльності з постачання електричної енергії споживачам (а.с.72).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.10.2018 року № 1268 (далі Постанова від 26.10.2018 року № 1268) затверджено Методичні рекомендації щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії покладається виконання функцій універсальної послуги на закріпленій території (а.с.73).

Згідно п.3 Додатку до Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії покладається виконання функцій універсальної послуги на закріпленій території ТОВ Полтаваенергозбуд виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області (а.с.74).

Відповідно до п.1.2.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (далі - ПРРЕЕ), постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно п. 1.2.7 ПРРЕЕ постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно п.3.1.7 ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (далі - позивач, постачальник) та Управлінням соціального захисту населення Горішньоплавніської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі - відповідач, споживач) укладено договір № 21211074 від 19.01.2021 про постачання електричної енергії споживачу (далі по тексту - Договір № 21211074) та підписана заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу з 01.01.2021 (а.с.16-19, 21).

Відповідно до умов Договору № 21211074 сторони домовилися, зокрема, про наступне:

- п. 2.1 - постачальник зобов`язується поставити електричну енергію, код з ДК 021:2015-09310000-5 «Електрична енергія» (далі - електроенергія або товар) у власність Споживача для забезпечення його потреб у 2021 році, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість товару у розмірах, строки та порядку, що визначені цим Договором;

- п.2.5 - період постачання: з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включено;

- п.2.6 - місце поставки: 39800, Україна, Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Миру, буд.29;

- п. 3.2 - обсяг переданої (спожитої) електроенергії за розрахунковий період (пункт 5.9 Договору), що підлягає оплату Споживачем, визначається на межі балансової належності на підставі даних лічильників, визначених в Додатку №3 до договору;

- п. 3.3 - визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленої (спожитої) електроенергії між сторонами здійснюється в наступному порядку:

- п. 3.3.1 - за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акту про фактичний обсяг розподіленої (поставлено) електроенергії Споживачу за розрахунковий період, що складений між ОРС та Споживачем;

- п.3.3.2 - на підставі отриманих від споживача даних та/або даних ОРС постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акту приймання-передачі електроенергії за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника;

- п.3.3.3 - споживач протягом п`яти днів з дати одержання акту приймання-передачі електроенергії зобов`язується повернути Постачальнику один його примірник підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовані та обґрунтовану відмову від підписання акту приймання- передачі електроенергії;

- п.3.3.4 - у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання- передачі електроенергії або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитої електроенергії встановлюється відповідно даних ОСР;

- п.5.2 - ціна електричної енергії становить 1,875 грн. за 1 кВт*год, з урахуванням вартості передачі такої електроенергії до точки розподілу, крім того ПДВ-0,375 грн., всього з ПДВ-2,25 грн;

- п. 5.7 - загальна сума даного Договору становить 158 850,00 грн, у томі числі ПДВ 26475,00 грн, а саме: за рахунок коштів відповідно до затвердженого постійного кошторису на 2021 рік - 72000,00 грн (з ПДВ); за рахунок відшкодованих орендарями коштів за спожиту електричну енергію 86850,00 грн (з ПДВ);

- п.5.8 - бюджетні зобов`язання за договором виникають між сторонами у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань, затверджених на бюджетний рік - 2021 рік;

- п. 5.9 - розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць;

- п. 5.10 - оплата за електричну енергію здійснюється виключно шляхом перерахування грошових коштів за фактично спожиту електроенергію Споживачем на спецрахунок Постачальника на підставі виставленого рахунка протягом 10 днів з дня підписання і сторонами акту приймання-передачі відповідно до ст.49 Бюджетного кодексу України;

- п. 5.10.1 - порядок розрахунку за останній місяць постачання за договором: станом на 20 грудня 2021 року постачальник надає споживачу рахунок та акт прийому-передачі з фактично спожиту електроенергію у розрахунковому періоді. Остаточні розрахунки за договором здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 5.10;

- п.13.1 - цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до 31 грудня 2021 року, а в частині виконання зобов`язань Сторонами - до повного їх виконання.

Згідно з Додатком № 1 «Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу» та додатком № 3 Споживач приєднався до умов Договору на умовах комерційної пропозиції Постачальника №10; адреса об`єкта: Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Миру, буд.29, з точками комерційного обліку: ЕІС-812107, 889658 (а.с.21, 20).

Відповідно до Комерційної пропозиції № 10 для споживачів універсальних послуг (додаток № 2 до Договору); (а.с. 22-23):

- оплата електричної енергії здійснюється Споживачем за фактично спожиту електроенергію на підставі отриманого у Постачальника рахунку протягом 5 робочих днів від дня його отримання, але не пізніше 14:00 години 25 числа, на рахунок із спеціальним режимом використання, який зазначений у Договорі та/або розрахункових документах Постачальника. Датою здійснення оплати є дата надходження коштів на рахунок Постачальника;

- постачальник до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, оформлює Акт купівлі-продажу електричної енергії та в цей же строк надає його Споживачу. Якщо Споживач не повернув підписаний Акт Постачальнику протягом 5-ти робочих днів, або не надав повідомлення про наявність розбіжностей, такий Акт вважається погоджений сторонами. Разом з Актом купівлі-продажу електричної енергії Постачальник надає рахунок на оплату за фактично спожиту електричну енергію. Оплата рахунка за фактично спожиту електричну енергій має бути здійснена Споживачем протягом 5-ти робочих днів від дня його отримання.

Сторони також підписали додаткові угоди № 1 від 24.03.2021, № 2 від 30.08.2021, № 3 від 28.10.2021, № 4 від 22.11.2021, № 5 від 29.11.2021, № 6 від 29.11.2021, № 7 від 29.11.2021, до Договору № 21211074, в яких змінювали ціну електричної енергії (а.с.190-196).

У додатковій угоді № 8 від 08.12.2021 до Договору № 21211074 сторони змінили загальну суму договору (а.с.197).

Як зазначає позивач в позовній заяві, на виконання умов Договору № 21211074 він у період з 01.12.2021 по 31.12.2021 поставив Споживачу електричну енергію загальною вартістю 9909,12 грн.

В підтвердження цього позивач надав рахунок на оплату спожитої електричної енергії № А21211074 від 31.12.2021 за грудень 2021 на обсяг 2487 кВт*год на загальну суму 9909,12 (а.с.28). Згідно відмітки на рахунку він був отриманий відповідачем 13.01.2022.

Позивач також надав відповідачу акт купівлі-продажу електричної енергії№ 21211074 за грудень 2021 на обсяг 2487 кВт*год на загальну суму 9909,12 (а.с.201). Згідно відмітки на акті він був отриманий відповідачем 13.01.2022. Вказаний акт відповідач не підписав.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 25.01.2022 № 03-19-3/300 з вимогою сплатити вказану заборгованість, а також пеню та 3 % річних (а.с.36).

Відповідач у відповіді (від 08.02.2022 № 02-499) на претензію повідомив, що у зв`язку зі зміною постачальника 09.12.2021 фактично електроенергія споживалася за період 01.12.2021 09.12.2021; відповідні покази лічильника були зняті 09.12.2021 та передані до АТ «Полтаваобленерго» 15.12.2021; в порушення умов п. 5.10.1 договору постачальник не надав рахунок на оплату до кінця 2021 року, що унеможливило проведення оплати за рахунок бюджетних асигнувань (а.с.38).

Позивач у позові вказує, що поставлену у вказаний період електричну енергію загальною вартістю 9909,12 грн відповідач не оплатив, що призвело до звернення з цим позовом.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як установив суд, відповідач підписав заяву-приєднання споживача з 01.01.2019 до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах договору про постачання електричної енергії за особовим рахунком № 21211074; адреса об`єкта: Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Миру, буд.29, з точками комерційного обліку: ЕІС-812107, 889658 (а.с.21, 20).

Відповідно до ст. ст. 633, 634 ЦК та п. 3.1.7 ПРРЕЕ, підписавши вказану заяву-приєднання (акцептувавши її) відповідач засвідчив вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору.

Отже, з моменту акцептування вказаного Договору в установленому ПРРЕЕ порядку, позивач та відповідач набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинного законодавством України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 6, ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону; оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України.

Позивач у позові зазначає про те, що відповідач споживав електричну енергію у період з з 01.12.2021 по 31.12.2021. Проте вказаний період не підтверджується матеріалами справи.

Як свідчать надані відповідачем докази, 09.12.2021 року між Управлінням соціального захисту населення Горішньоплавніської міської ради Кременчуцького району Полтавської області та ТОВ "Харківгаз" був укладений договір № 60ВВ617-2210-21 на постачання електричної енергії споживачу (а.с.147-154, 177-180).

Відповідно до додатку № 1 до договору № 60ВВ617-2210-21 адреса об`єкта: Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Миру, буд.29, з точками комерційного обліку: ЕІС-812107, 889658 (а.с.155, 181).

Згідно з п. 3.1 цього договору № 60ВВ617-2210-21 строк поставки товару з 10 грудня 2021 року.

Таким чином, тобто з 10.12.2021 був змінений постачальник електричної енергії для відповідача.

Згідно з п. 13.4 Договору № 21211074, укладеного з позивачем, дія цього договору припиняється у разі зміни електропостачальника.

Відповідно до даних оператора системи розподілу - AT «Полтаваобленерго» за період грудня 2021 року споживач Управління соціального захисту населення Горішньоплавніської міської ради Кременчуцького району Полтавської області спожив електричну енергію від постачальника ТОВ «Полтаваенергозбут» по об`єкту з точкою комерційного обліку: ЕІС-812107 2049 кВтг, по об`єкту з точкою комерційного обліку: 889658 438 кВтг; період споживання з 01.12.2021 по 09.12.2021 (а.с.57).

Отже, відповідач у період з 01.12.2021 року по 09.12.2021 року усього спожив 2487 кВтг електричної енергії від постачальника ТОВ «Полтаваенергозбут».

У додатковій угоді № 7 від 29.11.2021 до Договору № 21211074 сторони встановили ціну електричної енергії у розмірі 3,32032 грн за 1 кВт*год без ПДВ (п.1), та у сумі 3,98438 грн з ПДВ за 1 кВт*год (п. 3); (а.с. 196).

Отже, загальна вартість спожитої відповідачем електричної енергії за період з 01.12.2021 по 09.12.2021 становить 9909,12 грн. На вказану суму позивач виписав рахунок та склав акт купівлі-продажу.

Відповідач не надав суду доказів направлення позивачу повідомлення про наявність розбіжностей у актах за спірний період чи будь-яких інших зауважень щодо наданих послуг.

Вказаний обсяг електричної енергії був спожитий відповідачем під час дії Договору № 21211074 з позивачем, та до дати зміни постачальника.

Отже, це обсяг електричної енергії має бути оплачений відповідачем.

Відповідач доказів оплати вказаної суми суду не надав.

Посилання відповідача на те, що позивач несвоєчасно направив йому рахунок, чим порушив п. 5.10.1 договору, не є підставою для несплати вартості отриманої електричної енергії, оскільки жодних наслідків порушення вказаної умови у договорі не передбачено.

Твердження відповідача про те, що вказана сума є за межами бюджетних зобов`язань відповідача жодними доказами не підтверджені. Крім того, у додатковій угоді № 8 від 08.12.2021 до Договору № 21211074 сторони встановили, що ціна договору включає як кошти відповідно до затвердженого постійного кошторису на 2021 рік так і кошти, отримані за рахунок відшкодованих орендарями коштів за спожиту електричну енергію (а.с.197).

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту відповідачем електроенергію за договором № 21211074 за період з 01.12.2021 року по 09.12.2021 року на суму 9909,12 грн суд визнає обґрунтованими та задовольняє.

За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач, посилаючись на несплату відповідачем боргу, заявив вимоги про стягнення 180,64 грн пені, нарахованої за період з 01.12.2021 по 23.02.2022.

У п. 9.1 Договору № 21211074 зазначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

В п. 9.2 Договору № 21211074 вказано, що постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків виключно у разі порушення споживачем строків розрахунків з постачальником в розмірі, погодженому сторонами у цьому договорі.

У Комерційній пропозиції № 10 для споживачів універсальних послуг (додаток № 2 до Договору) вказано, що розмір пені за порушення умов та термінів оплати - згідно Договору та чинного законодавства (а.с. 22-23).

Отже, сторони ні в договорі, ні в комерційній пропозиції не узгодили умови нарахування пені.

За змістом частини другої статті 217 ГК України вбачається, що одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які в силу частини першої статті 230 ГК України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Таким чином, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Разом з тим, частиною шостою статті 231 ГК України, визначено можливість встановлення у відсотках до облікової ставки НБУ розміру санкцій за порушення грошових зобов`язань, як одиницю вимірювання такої санкції. Однак, саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони вправі і не передбачати будь-яких санкцій за порушення строків розрахунку.

Отже, якщо сторони не передбачили в умовах договору за порушення строків виконання зобов`язань можливість сплати пені та не визначали її розмір, відсутні підстави для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не передбаченому законом.

Відповідна правова позиція викладена в постанові КГС Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 908/1501/18.

За ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Право чин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частиною першою ст. 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Стосовно спірних правовідносин законом розмір штрафних санкцій не встановлено, отже необхідною умовою їх нарахування та стягнення є визначення підстав сплати та розміру санкцій в договорі, укладеному між сторонами.

Таким чином, відсутні підстави для застосування штрафної санкції у вигляді пені за порушення строків виконання зобов`язань, оскільки сторони не погодили такий вид санкції у договорі. Тому позовні вимоги про стягнення пені суд не задовольняє.

Також позивач заявив вимоги про стягнення 156,16 грн - 3% річних за період з 01.12.2021 по 31.07.2022, 1395,06 грн - інфляційних за період з 16.02.2022 по 16.06.2022 (розрахунки а.с.13, 14).

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При здійсненні розрахунку 3% річних та інфляційних позивач неправильно визначив дату початку їх нарахування, а також безпідставно провів їх нарахування на суми боргу, які не є предметом позову та існування яких не доведено доказами.

У п. 3.3.4 Договору № 21211074 сторони узгодили, що у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання- передачі електроенергії або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитої електроенергії встановлюється відповідно даних ОСР.

У п. 5.10 Договору № 21211074 вказано, що оплата за електричну енергію здійснюється виключно шляхом перерахування грошових коштів за фактично спожиту електроенергію Споживачем на спецрахунок Постачальника на підставі виставленого рахунка протягом 10 днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі відповідно до ст.49 Бюджетного кодексу України

Відповідно до Комерційної пропозиції № 10 для споживачів універсальних послуг (додаток № 2 до Договору; а.с. 22-23) оплата електричної енергії здійснюється Споживачем за фактично спожиту електроенергію на підставі отриманого у Постачальника рахунку протягом 5 робочих днів від дня його отримання, але не пізніше 14:00 години 25 числа.

Отже, сторони узгодили найпізнішу дату оплати - 25 число місяця отримання рахунку.

Акт купівлі-продажу за грудень 2021 та рахунок від 31.12.2021 відповідач отримав 13.01.2022.

Таким чином, 3% річних та інфляційні втрати необхідно нараховувати з 26.01.2022 на суму боргу 9909,12 грн.

Суд враховує правову позицію, викладену у постанові КГС Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 922/2216/18 про те, що з огляду на вимоги статей 79,86, частини п`ятої статті 236, статті 237 ГПК України господарський суд у вирішенні спору має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. Якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, сталося невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

Здійснивши перевірку правильності розрахунку річних та інфляційних суд встановив, що за період з 26.01.2022 по 31.07.2022 належна до стягнення сума 3 % річних становить 152,30 грн, а сума інфляційних за період з 16.02.2022 по 16.06.2022 1395,06 грн. Позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

В іншій частині вимоги про стягнення 3 % річних суд відхиляє в зв`язку з їх необґрунтованістю.

Позивач у позові прохає покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у цій справі.

Суд встановив, що за подання цього позову позивач сплатив усього 2481,00 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 941732 від 04.10.2022 на суму 2232,90 грн (а.с.8) та платіжним дорученням № 904534 від 22.03.2022 на суму 248,10 грн (а.с.9). Факт надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджений виписками від 06.10.2022 та від 23.03.2022 (а.с.79, 80).

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Горішньоплавніської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (вул. Миру, буд. 29, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, ідентифікаційний код 05425371) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (вул. Панянка, буд. 65Б, м. Полтава, 36022, ідентифікаційний код 42223804) 9909грн 12 коп. - заборгованості за фактично спожиту активну електричну енергію, 152грн 30 коп. - 3% річних, 1395грн 06 коп. інфляційних, 2431грн 38 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 20.01.2023.

Суддя Т. М. Безрук