ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2023 року м.Харків Справа № 913/266/20(911/1400/16)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
В обґрунтування поданого позову, позивачем зазначено, що 11.09.2013 між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нікафрут» було укладено кредитний договір № 4981 (далі договір), за умовами якого банк надав позичальнику кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом в розмірі 1700000 грн 00 коп. на термін до 05.09.2014 включно з погашенням вкінці строку кредитування.
09.09.2015 між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НікаФрут» було укладено договір про розірвання кредитного договору № 4981 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013 (далі договір про розірвання), в якому погодили, що з моменту підписання договору, кредитний договір вважати розірваним (п. 1 договору про розірвання).
Рішенням Тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про віднесення правочинів до категорії нікчемних та застосування наслідків недійсності № 5-ТА від 29.02.2016 вирішено, зокрема:

1. Віднести до категорії нікчемних та вважати нікчемними наступний правочин:

- договір від 09.09.2015 про розірвання кредитного договору № 4981 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013, укладений між ПАТ «УКРІНБАНК» та ТОВ «Нікафрут»;

2. Застосувати до правочину наслідки недійсності, передбачені ст. 216 ЦК України;

3. В порядку застосування наслідків нікчемності (недійсності) правочину наказано:

- операційному департаменту поновити облік заборгованості позичальника за кредитним договором та провести донарахування відсотків за користування кредитом, інших платежів, передбачених умовами кредитного договору;

- управлінню загальної правової підтримки Департаменту процедури виведення банку з ринку вчинити всі необхідні дії для повернення заборгованості за кредитним договором, в тому числі, за рахунок предметів забезпечення.

Позивачем зазначено, що оскільки договір про розірвання кредитного договору № 4981 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013 відповідає критерію нікчемності, передбаченому п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому наявні підстави для стягнення заявленої заборгованості, однак, заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена, що порушує права позивача, як кредитора за договором.

У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Господарський суд Київської області ухвалою від 25.04.2016 порушив провадження у справі № 911/1400/16, розгляд справи призначив на 03.06.2016.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.07.2016 зупинено провадження у справі № 911/1400/16 до остаточного вирішення адміністративних справ № 826/1162/16 та № 826/5325/16.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.06.2022 поновлено провадження у справі № 911/1400/16 та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 15.07.2022.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.07.2022 матеріали справи №911/1400/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікафрут» про стягнення 77082 грн 76 коп. передано до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах справи № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія».

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.08.2022 матеріали справи №913/266/20(911/1400/16) передано на розгляд судді Масловському С. В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 01.11.2020; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дашко Ігоря Валерійовича.

15.05.2020 оприлюднено на офіційному вебсайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

01.06.2020 на адресу Господарського суду Луганської області від Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія надійшла апеляційна скарга №548/1В від 28.05.2020 на ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 по справі № 913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія.

03.06.2020 матеріали справи надіслано до Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія залишено без руху, з метою усунення недоліків, протягом 10 днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 31530 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 відмовлено Публічному акціонерному товариству Українська інноваційна компанія у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу повернуто без розгляду.

В той же час, Публічне акціонерне товариство Український інноваційний банк звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ ЮС-Металл у відкритті провадження у справі про банкрутство ПАТ Українська інноваційна компанія.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ ЮС-Металл у відкритті провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства Українська інноваційна компанія.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Український інноваційний банк та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у справі №913/266/20 скасовано. Справу №913/266/20 направлено на новий апеляційний розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 закрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задоволено частково. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ "УКРІНБАНК" з ринку - задоволено. Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі №913/266/20 - скасовано. Справу №913/266/20 направлено до Східного апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на продовження процедури виведення ПАТ "УКРІНБАНК" з ринку залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі № 913/266/20 залишено без змін.

08.12.2022 справу було повернуто до Господарського суду Луганської області.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.08.2022 справу №913/266/20(911/1400/16) прийнято до провадження та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2013 між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (банк за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НікаФрут» (позичальник за договором) було укладено кредитний договір № 4981 (далі договір), за умовами якого банк надав позичальнику кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом в розмірі 1700000 грн 00 коп. на термін до 05.09.2014 включно з погашенням вкінці строку кредитування (п. 3.1. договору).

Видача кредиту проводиться на підставі письмової заяви позичальника, копій контрактів (договорів), інших документів, що підтверджують цільове призначення кредиту, після набрання чинності гарантійними документами, шляхом перерахування кредиту з рахунку для обліку заборгованості по кредиту, відкритого відповідно до умов цього договору, на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 в гривні, відкритий в ПАТ «УКРІНБАНК», МФО 300142, (п. 3.3.1 договору).

З урахуванням змін та доповнень внесених додатковими угодами № 1 від 05.09.2014, № 2 від 05.03.2015, № 3 від 26.03.2015 та № 4 від 30.04.2015 до кредитного договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013, термін надання кредиту було продовжено до 04.09.2015 з урахування відповідного погодженого графіку зменшення ліміту, внаслідок чого граничний термін повернення кредиту становив до 04.09.2015.

З моменту укладення додаткової угоди № 1 позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитними коштами в гривні в розмірі 23,5 % річних, а у відповідності до додаткової угоди № 4 в період з 01.05.2015 по 01.09.2015 в розмірі 14% річних.

09.09.2015 між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НікаФрут» було укладено договір про розірвання кредитного договору № 4981 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013 (далі договір про розірвання), в якому погодили, що з моменту підписання договору, кредитний договір вважати розірваним (п. 1 договору про розірвання).

24.12.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних", та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

22.03.2016 Правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" винесено постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Актом Тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про перевірку та виявлення правочинів (у тому числі договорів), укладених ПАТ «УКРІНБАНК» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, що за наявними ознаками відповідають критеріям нікчемності, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 5-ТА від 29.02.2016, комісія прийшла до висновку:

- що виявлені ознаки дають достатньо підстав віднести укладені ПАТ «УКРІНБАНК» правочини, а саме: договір від 09.09.2015 про розірвання кредитного договору № 4981 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013 до категорії нікчемних за критерієм нікчемності, наведеними в п. 1 та 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- застосувати наслідки нікчемності (недійсності) правочинів у вигляді відновлення заборгованості позичальника за кредитними договорами та проведення донарахування відсотків за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами кредитних договорів.

При цьому, з акту вбачається, що станом на 09.09.2015 розмір заборгованості позичальника за кредитним договором складав 557282 грн 20 коп.

09.09.2015 кредитним комітетом банку було прийняте рішення (протокол № 148), затверджене рішенням правління банку від 09.09.2015 (протокол № 121), про надання дозволу на часткове погашення заборгованості та прощення решти боргу за кредитом позичальника. За умовами вказаних рішень банк звільнив позичальника від сплати кредитної заборгованості, а саме: в сумі 557282 грн 20 коп. за кредитним договором, за умови сплати нарахованих процентів та погашення кредиту за кредитним договором в сумі не менше 1142717 грн 80 коп. в строк до 09.09.2015.

Відповідно до виписок по особовим рахункам позичальника, 09.09.2015 позичальником сплачено в рахунок повернення кредиту за кредитним договором грошові кошти в розмірі 1298000 грн 00 коп.

Внаслідок прийняття позичальником умов пропозиції банку щодо часткового погашення заборгованості та прощення решти боргу, викладеної у рішенні кредитного комітету банку (протокол № 148), затверджене рішенням правління банку від 09.09.2015 (протокол № 121), та часткового погашення заборгованості за кредитним договором, 09.09.2015 між банком та позичальником було укладено договір про розірвання кредитного договору № 4981 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013, відповідно до умов якого банк та позичальник домовились про те, що з моменту підписання правочинів кредитний договір вважається розірваним.

Проаналізувавши умови правочину та умови його вчинення комісією встановлено, що за наявними ознаками правочин підпадає під критерії нікчемності, встановлені п. 1 та 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які передбачають, що правочини, у яких банк відмовився від власних майнових вимог, є нікчемним; правочини у яких банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, є нікчемними.

Разом з тим, як було встановлено комісією, кредитний договір був забезпечений заставою майнових прав та порукою фізичної особи, проте, банком ніколи не здійснювалися заходи щодо задоволення вимог банку за кредитним договором шляхом використання засобів забезпечень для погашення всієї суми заборгованості позичальника за кредитним договором. Наявні засоби забезпечення повністю покривали всі вимоги банку, однак, можливістю скористатись своїми правами банк з незрозумілих причин знехтував.

Натомість, банк відмовився від власних майнових вимог. Відтак, факт прощення боргу за кредитним договором є прямим свідченням відмови банку від власних майнових вимог, що відповідає диспозиції п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім цього, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 01.10.2015 банк було віднесено до категорії проблемних. Зазначене рішення було прийнято правлінням Національного банку України у зв`язку із зниженням нормативу миттєвої ліквідності банку до 14,5 %; зменшення резервної бази залишку коштів банку на кореспондентському рахунку в НБУ з 11.08.2015 по 11.09.2015 на 50 млн. грн.; допущення банком протягом звітного місяця зменшення на 5 і більше відсотків значення нормативів ліквідності нижче мінімальних нормативних значень.

Укладаючи з позичальником правочин, банк фактично прийняв на себе зобов`язання щодо прощення та списання частини заборгованості позичальника за кредитним договором, внаслідок чого виконання грошових зобов`язань банку перед іншими кредиторами частково на суму відмови банку стало неможливим, що, у свою чергу, в тому числі відобразилось на фінансовому стані банку та його економічних показниках.

Викладене на думку комісії дає підстави вважати правочин нікчемним на підставі п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішенням Тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про віднесення правочинів до категорії нікчемних та застосування наслідків недійсності № 5-ТА від 29.02.2016 вирішено, зокрема:

1. Віднести до категорії нікчемних та вважати нікчемними наступний правочин:

- договір від 09.09.2015 про розірвання кредитного договору № 4981 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013, укладений між ПАТ «УКРІНБАНК» та ТОВ «Нікафрут»;

2. Застосувати до правочину наслідки недійсності, передбачені ст. 216 ЦК України;

3. В порядку застосування наслідків нікчемності (недійсності) правочину наказано:

- операційному департаменту поновити облік заборгованості позичальника за кредитним договором та провести донарахування відсотків за користування кредитом, інших платежів, передбачених умовами кредитного договору;

- управлінню загальної правової підтримки Департаменту процедури виведення банку з ринку вчинити всі необхідні дії для повернення заборгованості за кредитним договором, в тому числі, за рахунок предметів забезпечення.

Тимчасовою адміністрацією Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Нікафрут» повідомлення про нікчемність правочинів за вих. № 2143/0/2-16 від 04.03.2016, в якому, зокрема, повідомлено про нікчемність договору від 09.09.2015 про розірвання кредитного договору № 4981 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.09.2013, укладений між ПАТ «УКРІНБАНК» та ТОВ «Нікафрут», та висловлено вимогу негайно, але не пізніше 7 днів з дня отримання даного повідомлення, погасити наявну заборгованість за кредитними договорами, в тому числі, поновлену в результаті реституції.

Як зазначає позивач, станом на 07.04.2016 заборгованість відповідача за кредитним договором склала 644364 грн 96 коп., у тому числі:

557282 грн 20 коп. прострочена заборгованість за кредитом;

77082 грн 76 коп. прострочена заборгованість за процентами, згідно розрахунку заборгованості за кредитною угодою № 4981 від 11.09.2013.

Відповідач зобов`язання щодо повернення простроченої заборгованості з відсотків за користування кредитом за договором не виконав.

Станом на час розгляду даної справи, відповідачем доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором до суду надано не було.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2015 року Правлінням Національного Банку України прийнято Постанову №659/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії проблемних" строком на 180 днів.

24 грудня 2015 року Правлінням Національного Банку України прийнято Постанову №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №239 від 24 грудня 2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

22 березня 2016 року Правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" винесено постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

13 липня 2016 року наглядовою радою ПАТ "Український інноваційний банк" ініційовано проведення позачергових загальних зборів акціонерів, на яких прийнято рішення про перейменування ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "УКРІНКОМ", змінене місцезнаходження акціонерного товариства, затверджено нову редакцію його статуту, змінені види діяльності товариства за Класифікацією видів економічної діяльності (виключено "діяльність комерційних банків", за КВЕД: 64.19) та призначені голова правління і члени правління. Державна реєстрація відповідних змін до установчих документів банку була проведена цього ж дня приватним нотаріусом (реєстраційна дія № 2038947).

Відповідно до пункту 1.1 статуту акціонерного товариства у редакції від 13 липня 2016 року ПАТ "УКРІНКОМ" продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування з ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "УКРІНКОМ", яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016 року у справі №826/1162/16 визнано протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24 грудня 2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року у справі №826/1162/16 апеляційні скарги Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 у справі №826/1162/16 залишені без задоволення, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва залишена без змін.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року у справі №826/5325/16 визнані протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року постанова Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/5325/16 від 29 квітня 2016 року залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 серпня 2016 року у справі №826/1162/16 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016 року у справі №826/1162/16 та ухвалу Київського адміністративного суду від 14 квітня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 листопада 2016 року у справі №826/5325/16 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року у справі №826/5325/16 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року у справі №826/5325/16 залишено без змін.

Відповідно до рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "УКРІНКОМ" від 28 березня 2017 року знову змінена назва акціонерного товариства на ПАТ "Українська інноваційна компанія", реєстрація здійснена 03 квітня 2017 року (реєстраційна дія № 0007396).

Відповідно до пункту 1.1 статуту акціонерного товариства у редакції від 18 березня 2017 року ПАТ "Українська інноваційна компанія" продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування з ПАТ "УКРІНКОМ" на ПАТ "Українська інноваційна компанія", яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ "УКРІНКОМ" та ПАТ "Український інноваційний банк".

Постановою Верховного Суду України від 24 жовтня 2017 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2016 року, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 31 серпня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення; у задоволенні позову до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Постанова Верховного Суду України була мотивована тим, що провадження у даній справі було розпочате акціонером, який є власником простих іменних акцій в розмірі 0,0003%, а тому рівень його зацікавленості та сутність інтересу в діяльності банку якісно відрізняється від акціонера банку, який може бути ініціатором оскарження дій чи бездіяльності Національного Банку України.

14 грудня 2017 року Окружний адміністративний суд м. Києва постановою по справі №826/14033/17 задовольнив позовні вимоги ПАТ "Українська інноваційна компанія", визнав незаконним та скасував Постанову Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року по справі №826/14033/17 залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у справі №826/14033/17 від 09 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні касаційних скарг, залишені без змін постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року щодо визнання незаконним та скасування Постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 року №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24 грудня 2015 року №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду було встановлено, що ПАТ "Укрінбанк" та ПАТ "УКР/ІН/КОМ" є однією і тією ж юридичною особою з урахуванням проведеної зміни найменування та вказано, що відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань свідчать про обставини правонаступництва між ПАТ "УКР/ІН/КОМ" та ПАТ "Укрінбанк", також ПАТ "УКР/ІН/КОМ" довело свою ідентичність та безперервність юридичної особи, а зміна організаційно правової форми не відбувалась, тому відсутній факт реорганізації юридичної особи, в ході якої згідно зі статтями 27, 28 Закону України "Про банки і банківську діяльність" необхідне затвердження плану реорганізації та отримання дозволу від Національного Банку України.

За змістом ст.ст. 80, 83 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Особливості правового статусу окремих видів установ встановлюються законом. Положення глави 7 цього Кодексу застосовуються до всіх товариств та установ, якщо інші правила для окремих видів товариств або установ не встановлені законом.

Згідно з ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги; банківська діяльність - залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.

Особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (ч. 2 ст. 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Згідно з ч. ч. 1 і 7 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" реорганізація банку - це злиття, приєднання, виділення, поділ банку, зміна його організаційно-правової форми (перетворення), наслідком яких є передача, прийняття його майна, коштів, прав та обов`язків правонаступникам. Ліквідація банку - це процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Главою 5 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено порядок реорганізації банку. За змістом ст. ст. 26, 27 цього Закону банк може бути реорганізований за рішенням власників банку. Реорганізація може здійснюватися шляхом злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення. У разі реорганізації банку шляхом перетворення до таких правовідносин не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи. Реорганізація за рішенням власників банку здійснюється згідно із законодавством України про господарські товариства за умови надання попереднього дозволу Національного банку України на реорганізацію банку та затвердження Національним банком України плану реорганізації банку.

Банк може бути ліквідований: 1) за рішенням власників банку; 2) у разі відкликання НБУ банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ч. 1 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

За змістом ч. ч. 1, 2, 4 ст. 16 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) статут банку складається з урахуванням положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, цього Закону та інших законів України. Статут банку обов`язково має містити таку інформацію про банк: 1) найменування банку (повне та скорочене); 2) його місцезнаходження; 3) організаційно-правову форму; 4) види діяльності, які має намір здійснювати банк; 5) розмір та порядок формування статутного капіталу банку, види акцій банку, їх номінальну вартість, форми випуску акцій (документарна або бездокументарна), кількість акцій, що купуються акціонерами; 6) структуру управління банком, органи управління, їх компетенцію та порядок прийняття рішень; 7) порядок реорганізації та ліквідації банку відповідно до глав 5 та 16 цього Закону; 8) порядок внесення змін та доповнень до статуту банку; 9) розмір та порядок утворення резервів та інших загальних фондів банку; 10) порядок розподілу прибутків та покриття збитків; 11) положення про аудиторську перевірку банку; 12) положення про органи внутрішнього аудиту банку. Зміни до статуту банку підлягають державній реєстрації відповідно до законодавства з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Банк подає документи для проведення державної реєстрації змін до статуту банку після їх погодження Національним банком України.

Отже, як реорганізація, так і ліквідація банку з ініціативи власників, а також внесення змін до статуту банку відповідно до закону можливі лише після надання на це згоди Національним банком України.

Зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова "банк", виключення з видів його діяльності "діяльності комерційних банків" (КВЕД: 64.19) не є ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні ст. 108 ЦК України (ст. 87 Закону України "Про акціонерні товариства"), ані виділом в розумінні ст. 109 ЦК України (ст. 86 Закону України "Про акціонерні товариства"), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні ст. 106 ЦК України(ст. ст. 83-85 Закону України "Про акціонерні товариства").

Сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи.

Власники ПАТ "Український інноваційний банк", приймаючи рішення про відмову від "банківської діяльності", висловили своє бажання припинити таку діяльність, яка є складовою спеціальної правосуб`єктності банку як юридичної особи, але вони не звернулись до існуючої процедури ліквідації банку за їх рішенням, передбаченої ст. 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність", погодження якої з боку НБУ неможливе в силу чинності у відповідного банку статусу проблемного, що відповідає ст. 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження переходу до ПАТ "Українська інноваційна компанія" прав та обов`язків саме банківської установи - ПАТ "Український інноваційний банк" згідно із законодавчо встановленою процедурою.

Права банку щодо його боржників комплексно пов`язані з його зобов`язаннями перед кредиторами. У зв`язку з цим не може процес виконання зобов`язань проблемним банком здійснюватися в порядку ліквідації цього банку, а реалізація його прав бути відділеною від цього процесу. Зокрема, відповідно до банківського законодавства (ч. 6 ст.38, ч. 1 та 5 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб") Фонд гарантування вкладів фізичних осіб забезпечує вимоги кредиторів банку за рахунок реалізації вимог банку до боржників.

Реорганізація банку в іншу особу, або передача прав та обов`язків банку іншій особі за іншими правочинами, навіть зміна назви, якщо це тягне трансформацію носія таких прав та обов`язків, має проводитись у спосіб, який відповідає закону, а за наявності прогалин в законодавчому регулюванні - загальним принципам законодавства, в першу чергу спеціального, яке регулює банківську діяльність як специфічний вид діяльності. Не можуть ставитись діями однієї особи під загрозу система банківського нагляду, встановлена банківським законодавством, та реалізація мети цього законодавства.

Виведення банку з ринку шляхом виключення слова "банк" з його назви та "банківської діяльності" з видів його діяльності законом не передбачено. Попри те, що закон не містить прямої заборони вказаних рішень керівників банку як таких, здійснення цього без узгодження з НБУ не відповідає загальним принципам банківського законодавства.

Якщо юридична особа бажає припинити банківську діяльність, то вона має як банк вийти з ринку за процедурами, які передбачені законодавством, що регулює здійснення банківської діяльності в Україні, для виведення банку з ринку під наглядом НБУ та за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Отже, перехід прав та обов`язків від ПАТ "Український інноваційний банк" до ПАТ "Українська інноваційна компанія" не міг відбуватись без дотримання вимог банківського законодавства, лише на підставі виключення кредитною установою із своєї назви слова "банк" та виключення з видів своє діяльності "банківської діяльності".

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №913/266/20(915/1388/16), від 29.06.2022 у справі 913/266/20(913/379/20), від 29.06.2022 у справі №913/266/20(907/906/17), від 29.06.2022 у справі №913/266/20(911/3025/19), від 29.06.2022 у справі № 913/266/20(925/926/19), від 29.06.2022 у справі №913/266/20(711/10273/17), від 27.07.2022 у справі №913/266/20(914/2373/18), від 02.11.2022 у справі №913/266/20(920/1228/17), від 02.11.2022 у справі №913/266/20(433/241/20).

Господарський суд зазначає, що в результаті організаційних змін банку від 13.07.2016 та від 28.03.2017 нова банківська установа відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність" не утворилась.

За таких обставин, господарський суд зазначає, що Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" не набуло прав банку та права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікафрут» за кредитним договором № 4981 від 11.09.2013.

Враховуючи вищевикладене, оскільки господарський суд дійшов висновку, що позивач не набув прав вимоги за кредитним договором, а тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікафрут» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4981 від 11.09.2013 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач Публічного акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ідентифікаційний код юридичної особи 05839888)

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікафрут» (місцезнаходження: вул. Анатолія Луценка, буд. 26, м. Бровари, Броварський р-н, Київська обл., 07401, ідентифікаційний код юридичної особи 38336620)

Повний текст рішення складено та підписано 30.01.2023.

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ