ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 рокуСправа № 912/1356/22

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадженні матеріали справи №912/1356/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС", 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, офіс 201

до Комунального підприємства "Гайворонський комунальник", 26300, Кіровоградська область, Голованівський район, м. Гайворон, вул. Каштанова, 3

про стягнення 179 507,30 грн

за участю представників:

від позивача - Невструєв Л.Б., довіреність №б/н від 01.06.2022 (у режимі відеоконференції);

від відповідача - Деркач С.С., керівник;

від відповідача - Князева М.І., довіреність № 427 від 04.11.2022.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Комунального підприємства "Гайворонський комунальник" про стягнення 1 669 343,96 грн заборгованості, з яких: 1 372 264,86 грн - сума основної заборгованості, 17 758,72 грн - 3% річних, 234 571,80 грн - пеня, 44 748,58 грн - інфляційні втрати, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несплату відповідачем заборгованості за фактично спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії споживачу від 17.01.2022 №349.

Ухвалою від 05.10.2022 господарським судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1356/22 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08.11.2022 та встановлено строки для подання заяв по суті справи.

08.11.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнає наявність основного боргу перед позивачем за Договором від 17.01.2022 №349 в повному обсязі, однак просить врахувати, що порушення зобов`язання сталось внаслідок настання дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), під впливом яких опинилось підприємство. Так, відповідачем зазначено, що 28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України опублікувала на своєму сайті загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) воєнну агресію Російської Федерації проти України. ТПП України врахувала надзвичайно важку ситуацію, з якою зіткнулась наша країна, та ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), відповідно до якого суб`єкти господарювання не зобов`язані звертатись до ТПП України та готувати пакет документів в період воєнного стану. ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідачем також зазначено, що останній 22.07.2022 звернувся до позивача з гарантійним листом, в якому визнав суму заборгованості та гарантував повноту розрахунків в першочерговому порядку.

20.09.2022 відповідач звернувся до позивача з листом про реструктуризацію заборгованості, в якому просив позивача укласти договір реструктуризації строком на 5 місяців.

Крім того, відповідачем зазначено, що через значне підвищення цін на паливо-мастильні матеріали та інші матеріали, які використовуються в роботі підприємства, витрати КП "Гайворонський комунальник" значно збільшились, а фінансове становище підприємства погіршилось. Адміністрація КП "Гайворонський комунальник" звернулась до Гайворонської міської ради з питанням, про виділення додаткових коштів для погашення заборгованості перед ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" з метою забезпечення функціонування та безперебійної роботи підприємства житлово-комунального господарства. Станом на дату відкриття провадження у справі (05.10.2022) сума основного боргу, заявлена до стягнення становила 1 372 264,86 грн. Відповідачем частково було сплачено суму основного боргу в розмірі 215 000,00 грн, що підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями. Станом на 07.11.2022 року в Гайворонському відділі ДКСУ зареєстровані бюджетні зобов`язання на суму 1 209 000 грн, що підтверджує витяг з реєстру бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 01.11.2022 №113.

Керівництво КП "Гайворонський комунальник" просить суд не стягувати пеню за період дії форс-мажорних обставин, а саме за період дії воєнного стану з 24.02.2022, враховуючи відсутність збитків у ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС", спричинених простроченням виконання зобов`язання по Договору, однак в свою чергу усвідомлює, що відсутність у боржника необхідних коштів не звільняє його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідачем зазначено, що враховуючи те, що бюджетні зобов`язання зареєстровані в Державній казначейській службі, а кошти надійдуть на рахунок позивача найближчим часом, просить суд зменшити на 70% розмір нарахованих інфляційних збитків та відсотків за користування грошовими коштами. В разі задоволення вимог позивача просить суд, під час прийняття рішення по справі вирішити питання про розстрочення стягнення заборгованості строком на 6 місяців шляхом сплати коштів рівними частинами щомісячно.

Протокольною ухвалою від 08.11.2022, на підставі ст. 183 ГПК України, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 29.11.2022 - 10:30 год.

18.11.2022 відповідачем через підсистему "Електронний суд" сформовано додаткові пояснення у справі, за змістом яких просить долучити до матеріалів справи платіжні доручення про сплату суми основного боргу, що свідчать про повну оплату основної заборгованості.

21.11.2022 відповідачем через підсистему "Електронний суд" надано додаткові пояснення у справі про долучення до матеріалів справи квитанції, яка свідчить про те, що позивач отримав надіслані документи 14.11.2022 року.

Протокольною ухвалою від 29.11.2022, на підставі ст. 183 ГПК України, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 08.12.2022 - 10:30 год.

29.11.2022 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, за змістом якої позивач зазначив, що у зв`язку з добровільною сплатою заборгованості позивач зменшує свої позовні вимоги на суму сплаченої заборгованості, а також зменшує свої вимоги в частині пені та просить суд стягнути з Комунального підприємства "Гайворонський комунальник" заборгованість у розмірі 179 507,30 грн, з яких 117 000,00 грн пеня, 44 748,58 грн інфляційні втрати, 17 758,72 грн 3% річних, з покладанням на відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15000,00 грн та винести ухвалу якою повернути позивачу зайво сплачений судовий збір.

01.12.2022 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли докази направлення відповідачу Актів приймання - передачі електричної енергії за спірний період.

08.12.2022 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване не дотриманням строків на подачу заяви про участь у режимі відеоконференції, погіршенням погодних умов та з нестабільною ситуацією з енергопостачанням.

Ухвалою від 08.12.2022 у задоволенні клопотання відповідача від 08.12.2022 про відкладення розгляду справи відмовлено; прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" №278-Ю1 від 25.11.2022 про зменшення розміру позовних вимог та постановлено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням вказаної заяви; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.12.2022 о 14:00 год.

Протокольною ухвалою від 21.12.2022, на підставі ст. 216 ГПК України, оголошено перерву в судовому засіданні до 17.01.2023 - 14:30 год.

В судовому засіданні 17.01.2023 брали участь представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні 17.01.2023 судом досліджено докази у справі.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, заслухавши пояснення, які наведено в обґрунтування підстав позову, суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі, та подані сторонами на їх підтвердження докази.

17.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (постачальник, позивач) та Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" (споживач, відповідач) укладений договір про постачання електричної енергії споживачу (надалі - Договір, а.с. 16-20).

До умов цього Договору застосовуються положення Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), інші чинні нормативно-правові акти, що регулюють постачання електричної енергії (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію "код ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" - 09310000-5 - електрична енергія (електрична енергія споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує Постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно із п. 2.2. Договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу (далі - ОСР) договорів про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Постачання електричної енергії Споживачу здійснюється у строк з січня 2022 року до 31.12.2022 року включно (п. 3.1. Договору).

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору. Загальна вартість цього договору на момент його укладення становить 4 500 094,27 грн з ПДВ. З урахуванням ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання Споживача за цим договором в частині оплати поставленої електричної енергії виникають у 2022 році, та в межах асигнувань, встановлених кошторисом, а за наявності інших джерел фінансування, що не встановлюються кошторисом - в межах фактичного надходження відповідних коштів Споживачу. Реєстрація бюджетного зобов`язання здійснюється з урахуванням абз. 2 ч. 2.2 наказу Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309 "Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України" (у випадку, якщо даний Договір підлягає реєстрації в органах Державної казначейської служби України) (п. 5.1. Договору).

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що спосіб визначення ціни електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника.

Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.3 Договору).

Відповідно до п. 5.6. Договору оплата рахунка Постачальника за Договором має бути здійснена Споживачем у строк не більше ніж 7 робочих днів з моменту отримання рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії Споживачем, що надсилаються Споживачу після завершення розрахункового періоду.

У відповідності до п. 6.2. Договору споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну на повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Згідно п. 7.1. Договору, постачальник має право, зокрема, отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію.

Пунктом 7.2. Договору визначено, що постачальник зобов`язується, зокрема, забезпечувати належну якість надання послуг з постачання електричної енергії відповідно до вимог чинного законодавства України та цього Договору; нараховувати і виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим Договором.

Згідно із п. 9.1. Договору сторонами погоджено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії з дати, вказаної у цьому Договорі, та в цілому до 31.12.2022 року (п. 13.1 Договору).

Згідно п. 14 Договору, Додатками до договору є: комерційна пропозиція.

В той же день, споживачем було підписано Комерційну пропозицію (Додаток №2) (а.с. 20, зворотна сторона).

Пунктом 1 Комерційної пропозиції визначено, що ціна на електричну енергію, у тому числі диференційовані ціни та критерії диференціації (за 1 кВт*год): 3,57165 грн без ПДВ, а разом з ПДВ - 4,28599 грн, з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії.

Пунктом 4 Комерційної пропозиції визначено, що термін (строк) виставлення рахунку за спожиту електричну енергію - відповідно до умов договору. В іншому випадку - у місяці, що слідує за розрахунковим. У грудні місяці - до 31.12.2022.

Пунктом 5 Комерційної пропозиції сторони передбачили, що термін (строк) оплати рахунку - відповідно до умов договору. В іншому випадку - протягом 7 робочих днів з моменту отримання рахунку Споживачем. У грудні місяці - до 31.12.2022.

Пунктом 7 Комерційної пропозиції визначено, що розмір пені за порушення строку оплати або штраф: згідно умов Договору. В іншому випадку - не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Додатковою угодою №2 від 17.02.2022 до Договору сторони дійшли згоди викласти назву Договору в наступній редакції: "Договір №349 про постачання електричної енергії споживачу". Внести зміни до розділу 5 "Ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії" Договору і доповнити його п. 5.1.1 та викласти в наступній редакції: "Бюджетні зобов`язання Замовника виникають в межах бюджетних призначень, які складають на дату укладення Договору 700 000,00 у т.ч. ПДВ 20% 116666,67 грн".

Додатковою угодою №4 від 14.03.2022 до Договору сторони дійшли згоди внести зміни до п. 5.1 розділу 5 "Ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії" Договору та викласти в наступній редакції: "Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору. Загальна вартість цього договору на момент його укладення становить 4 500 094,27 грн з ПДВ (в т.ч. за бюджетні кошти 700 000 грн, власні кошти 3 800 094,27 грн). З урахуванням ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання Споживача за цим договором в частині оплати поставленої електричної енергії виникають у 2022 році, та в межах асигнувань, встановлених кошторисом, а за наявності інших джерел фінансування, що не встановлюються кошторисом - в межах фактичного надходження відповідних коштів Споживачу. Реєстрація бюджетного зобов`язання здійснюється з урахуванням абз. 2 ч. 2.2 наказу Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309 "Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України" (у випадку, якщо даний Договір підлягає реєстрації в органах Державної казначейської служби України)".

Як свідчать матеріали справи, позивачем було надано відповідачу електричну енергію в період з 01.01.2022 року по 31.07.2022 за Договором про постачання електричної енергії споживачу від 17.01.2022 №349 обсягом 512 875 кВт/год на загальну суму 2 198 172,01 грн з ПДВ, згідно наступних Актів прийому-передачі електричної енергії:

- згідно Акту прийому-передачі електричної енергії №УГР00000342 від 31.01.2022 за січень 2022 позивачем поставлено відповідачу електричну енергію обсягом 61 566,000 кВт/год на суму 263 870,64 грн з ПДВ. Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" Акт не підписано;

- згідно Акту прийому-передачі електричної енергії №УГР00000410 від 31.01.2022 за січень 2022 позивачем поставлено відповідачу електричну енергію обсягом 57 023,000 кВт/год на суму 244 399,44 грн з ПДВ. Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" Акт не підписано;

- згідно Акту прийому-передачі електричної енергії №УГР00000999 від 28.02.2022 за лютий 2022 позивачем поставлено відповідачу електричну енергію обсягом 38 165,999 кВт/год на суму 163 578,71 грн з ПДВ. Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" Акт не підписано;

- згідно Акту прийому-передачі електричної енергії №УГР00001000 від 28.02.2022 за лютий 2022 позивачем поставлено відповідачу електричну енергію обсягом 51 711,001 кВт/год на суму 221 632,32 грн з ПДВ. Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" Акт не підписано;

- згідно Акту прийому-передачі електричної енергії №УГР00001399 від 31.03.2022 за березень 2022 позивачем поставлено відповідачу електричну енергію обсягом 87 507,000 кВт/год на суму 375 053,26 грн з ПДВ. Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" Акт не підписано;

- згідно Акту прийому-передачі електричної енергії №УГР00001955 від 30.04.2022 за квітень 2022 позивачем поставлено відповідачу електричну енергію обсягом 56 011,000 кВт/год на суму 240 062,03 грн з ПДВ. Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" Акт не підписано;

- згідно Акту прийому-передачі електричної енергії №УГР00002379 від 31.05.2022 за травень 2022 позивачем поставлено відповідачу електричну енергію обсягом 54 326,000 кВт/год на суму 232 840,15 грн з ПДВ. Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" Акт не підписано;

- згідно Акту прийому-передачі електричної енергії №УГР00002777 від 30.06.2022 за червень 2022 позивачем поставлено відповідачу електричну енергію обсягом 50 916,000 кВт/год на суму 218 224,96 грн з ПДВ. Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" Акт не підписано;

- згідно Акту прийому-передачі електричної енергії №УГР00003215 від 31.07.2022 за липень 2022 позивачем поставлено відповідачу електричну енергію обсягом 55 649,000 кВт/год на суму 238 510,50 грн з ПДВ. Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" Акт не підписано.

За твердженням позивача, відповідач згідно пункту 5.6 Договору повинен був оплатити поставлену електричну енергію в наступні періоди та строки:

- поставка в січні 2022 - в строк до 10.02.2022;

- поставка в лютому 2022 - в строк до 10.03.2022;

- поставка в березні 2022 - в строк до 10.04.2022;

- поставка в квітні 2022 - в строк до 13.05.2022;

- поставка в травні 2022 - в строк до 10.06.2022;

- поставка в червні 2022 - в строк до 12.07.2022.

Позивачем виставлено відповідачу відповідні рахунки за розрахункові періоди за спожиту електричну енергію:

- рахунок на оплату №441 від 31.01.2022 за електричну енергію за січень 2022 року (період з 01.01.2022 по 15.01.2022) на суму 263 870,64 грн.;

- рахунок на оплату №520 від 31.01.2022 за електричну енергію за січень 2022 року (період з 16.01.2022 по 31.01.2022) на суму 244 399,44 грн.;

- рахунок на оплату №1035 від 28.02.2022 за електричну енергію за лютий 2022 року (період з 01.02.2022 по 15.02.2022) на суму 163 578,71 грн.;

- рахунок на оплату №1036 від 28.02.2022 за електричну енергію за лютий 2022 року (період з 16.02.2022 по 28.02.2022) на суму 221 632,32 грн.;

- рахунок на оплату №1449 від 31.03.2022 за електричну енергію за березень 2022 року на суму 375 053,26 грн.;

- рахунок на оплату №2003 від 30.04.2022 за електричну енергію за квітень 2022 року на суму 240 062,03 грн.;

- рахунок на оплату №2430 від 31.05.2022 за електричну енергію за травень 2022 року на суму 232 840,15 грн.;

- рахунок на оплату №2847 від 30.06.2022 за електричну енергію за червень 2022 року на суму 218 224,96 грн.;

- рахунок на оплату №3300 від 31.07.2022 за електричну енергію за липень 2022 року на суму 238 510,50 грн.

Відповідачем, в свою чергу, сплачено: за січень 2022 - 263 870,64 грн (платіжне доручення №20 від 15.03.2022); за лютий 2022 - 163 578,71 грн (платіжне доручення №25 від 16.03.2022); за січень 2022 - 20 000,00 грн (платіжне доручення №3357 від 18.04.2022); за березень 2022 - 169 457,80 грн (платіжне доручення №115 від 05.05.2022); за січень 2022 - 40 000,00 грн (платіжне доручення №3477 від 20.05.2022); за січень 2022 - 40 000,00 грн (платіжне доручення №3536 від 10.06.2022); за січень 2022 - 20 000,00 грн (платіжне доручення №3636 від 07.07.2022); за січень 2022 - 20 000,00 грн (платіжне доручення №3662 від 14.07.2022); за січень 2022 - 40 000,00 грн (платіжне доручення №3678 від 21.07.2022); за січень 2022 - 29 000,00 грн (платіжне доручення №3678 від 29.07.2022); за січень 2022 - 20000,00 грн (платіжне доручення №3686 від 03.08.2022) (а.с. 35-40).

Як стверджує позивач, фактично відповідачем за січень 2022 року сплачена сума у розмірі 492 870,64 грн, за лютий 2022 року сплачена сума у розмірі 163 578,71 грн, за березень 2022 сплачена сума у розмірі 169 457,80 грн.

07.09.2022 позивач звернувся до відповідача з претензією вих. №173-Ю1, в якій просив оплатити наявну заборгованість у розмірі 1 372 264,86 грн. за поставлену електричну енергію у січні - червні 2022 року, а також просив підписати та повернути на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" один примірник Актів прийому-передачі електричної енергії №УГР00000410 від 31.01.2022, №УГР00001000 від 28.02.2022, №УГР00001399 від 31.03.2022, №УГР00001955 від 30.04.2022, №УГР00002379 від 31.05.2022, №УГР00002777 від 30.06.2022, №УГР00003215 від 31.07.2022. Разом з претензією позивач повторно надіслав відповідачу рахунки на оплату і акти виконаних робіт. Зазначене підтверджується описом вкладення у цінний лист за тренінгом відправлення №457 (а.с. 33-34, зворотна сторона), яка отримана відповідачем - 14.09.2022.

Як стверджує позивач, відповідач жодної відповіді на претензію на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" на дату звернення до суду з даним позовом не надіслав.

В подальшому, представником Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" адвокатом Невструєвим Л.Б. направлено на адресу ПрАТ "Кіровоградобленерго" адвокатський запит №50/22 від 12.09.2022 у порядку ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" щодо розподілу загального обсягу та обсягу в розрізі точок комерційного обліку електричної енергії споживачу - Комунальному підприємству "Гайворонський комунальник" по ЕІС кодам споживача, за період з 01.01.2022 по 31.07.2022 включно, постачальником ТОВ "Укр Газ Ресурс", ЕІС код - 56Х70Х (а.с. 40-43).

Відповідно до відповіді ПрАТ "Кіровоградобленерго" №3497/05/07 від 14.09.2022 відповідачем у період 25.01.2022 по 31.07.2022 було спожито 509 821 кВт/год електричної енергії (а.с. 44-45).

Також, представником Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" адвокатом Невструєвим Л.Б. направлено на адресу філії "Енергозбут" АТ "Українська залізниця" адвокатський запит №49/22 від 12.09.2022 у порядку ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" аналогічний за змістом запит (а.с. 46).

Відповідно до відповіді філії "Енергозбут" АТ "Українська залізниця" №ЕЕЦ-15/813 від 15.09.2022 відповідачем у період з березня 2022 по липень 2022 було спожито 3 054 кВт/год електричної енергії (а.с. 47).

Проте, як стверджує позивач, відповідач не розрахувався за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2022 по 31.07.2022 та має заборгованість у загальному розмірі 1 372 264,86 грн, у зв`язку із чим позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відповідач у відзиві на позов визнав наявність основного боргу перед позивачем, однак просив суд врахувати, що порушення зобов`язання сталось унаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - воєнною агресією Російської Федерації проти України, під впливом яких опинилось підприємство. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд не стягувати пеню за період дії форс-мажорних обставин, а саме період дії воєнного стану та зменшити на 70% розмір нарахованих інфляційних збитків та відсотків за користування грошовими коштами, а в разі задоволення позову просить суд вирішити питання про розстрочення стягнення заборгованості строком на 6 місяців шляхом сплати коштів рівними частинами щомісячно.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до Законів України "Про ліцензування видів господарської діяльності", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" та "Про ринок електричної енергії" - ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП), згідно з постановою №2594 від 03.12.2019.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, між Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №349 від 17.01.2022 з Додатковими угодами до нього відповідно до умов якого, постачальник зобов`язався передати у власність споживачу електричну енергію, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити цю електричну енергію на умовах цього Договору.

Частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до п.3.1.1 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (надалі - ПРРЕЕ), постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії".

У статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Статтею 276 Господарського кодексу України визначено, що загальна кількість енергії, яка відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі, виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту.

Особливості визначення кількості (обсягів), якості, строків, ціни та порядку розрахунків за договором постачання електричної енергії споживачу встановлюються Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 3.1.1 р. III Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (надалі - Правила), постачання електричної енергії споживачам здійснюється обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Постачання електричної енергії електропостачальником здійснюється з дотримання Правил роздрібного ринку. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу, який затверджує Регулятор (ч. 6, 7, 11 ст. 56 Закону "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. 173, 174 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Як встановлено судом, позивачем було надано відповідачу електричну енергію за договором про постачання електричної енергії споживачу №349 від 17.01.2022 обсягом 512 875 кВт/год на загальну суму 2 198 172,01 грн з ПДВ.

У відповідності до п. 5.6. Договору, оплата рахунка Постачальника за Договором має бути здійснена Споживачем у строк не більше ніж 7 робочих днів з моменту отримання рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії Споживачем, що надсилаються Споживачу після завершення розрахункового періоду.

Як свідчать матеріали справи, позивачем у відповідності до п. 5.6. Договору було надано відповідачу Акти прийому-передачі електричної енергії №УГР0000342 від 31.01.2022, №УГР00000410 від 31.01.2022, №УГР00000999 від 28.02.2022, №УГР00001000 від 28.02.2022, №УГР00001399 від 31.03.2022, №УГР00001955 від 30.04.2022, №УГР00002379 від 31.05.2022, №УГР00002777 від 30.06.2022, №УГР00003215 від 31.07.2022.

Вказані Акти, наявні в матеріалах справи, відповідачем не підписані. Вмотивованої відмови від підписання таких актів матеріали справи також не містять.

Згідно абзацу 2 пункту 6.1.16 Правил роздрібного ринку електричної енергії до припинення дії договору про постачання електричної енергії споживачу попередній електропостачальник зобов`язаний забезпечувати постачання електричної енергії на умовах чинного договору.

Згідно відомостей наданих ПрАТ "Кіровоградобленерго" у відповіді №3479/05/07 від 14.09.2022, у період з 25.01.2022 по 31.07.2022 Комунальним підприємством "Гайворонський комунальник" було спожито електричної енергії в загальному обсязі 509 821 кВт*год.

Також, згідно відомостей наданих філією "Енергозбут" АТ "Українська залізниця" у відповіді №ЕЕЦ-15/813 від 15.09.2022 відповідачем у березні-липні 2022 року було спожито 3 054 кВт/год електричної енергії.

Таким чином матеріалами справи підтверджується факт здійснення позивачем постачання електричної енергії на об`єкти відповідача згідно Актів прийому-передачі електричної енергії №УГР0000342 від 31.01.2022, №УГР00000410 від 31.01.2022, №УГР00000999 від 28.02.2022, №УГР00001000 від 28.02.2022, №УГР00001399 від 31.03.2022, №УГР00001955 від 30.04.2022, №УГР00002379 від 31.05.2022, №УГР00002777 від 30.06.2022, №УГР00003215 від 31.07.2022 у січні 2022 - липні 2022 обсягом 512 875 кВт*год.

Згідно з пунктом 4.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Як зазначено позивачем, укладений між сторонами Договір про постачання електричної енергії споживачу від 17.01.2022, який є підставою позовних вимог, було укладено за результатом проведеної публічної закупівлі на майданчику Prozorro: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-11-9-006495-b. При цьому, відповідачем самостійно вказано свою електронну пошту, як засіб зв`язку, саме електронну пошту: , через яку між сторонами відбувався обмін документами та матеріалами.

Зокрема, 11.01.2022 на пошту відповідача , позивачем було надіслано проект договору.

19.01.2022 з електронною пошти від відповідача надійшла заява приєднання, яка є частиною укладеного між сторонами договору.

17.02.2022 відповідачу на пошту було надіслано акти приймання-передачі електричної енергії за січень 2022. При цьому, 22.02.2022 на електронну адресу позивача від відповідача з електронної адреси надійшла сканована копія підписаного акту приймання- передачі електричної енергії за січень 2022 року.

08.03.2022 відповідачу на пошту було надіслано акти приймання-передачі електричної енергії за лютий 2022.

12.04.2022 відповідачу на пошту було надіслано акти приймання-передачі електричної енергії за березень 2022.

12.05.2022 відповідачу на пошту було надіслано акти приймання-передачі електричної енергії за квітень 2022.

16.06.2022 відповідачу на пошту було надіслано акти приймання-передачі електричної енергії за травень 2022.

13.07.2022 відповідачу на пошту було надіслано акти приймання-передачі електричної енергії за червень 2022.

18.08.2022 відповідачу на пошту було надіслано акти приймання-передачі електричної енергії за липень 2022.

Враховуючи умови Договору, зокрема пункт 5.6., відповідно до якого остаточний розрахунок по оплаті фактичної електричної енергії здійснюється протягом 7 робочих днів з дня отримання рахунку та акту приймання-передавання електричної енергії, та враховуючи дату отримання відповідачем, через електронну адресу актів приймання-передачі, останній повинен був оплатити поставлену електричну енергію в наступні періоди та строки:

- поставка в січні 2022 - в строк до 28.02.2022 (включно);

- поставка в лютому 2022 - в строк до 17.03.2022 (включно);

- поставка в березні 2022 - в строк до 21.04.2022 (включно);

- поставка в квітні 2022 - в строк до 23.05.2022 (включно);

- поставка в травні 2022 - в строк до 27.06.2022 (включно);

- поставка в червні 2022 - в строк до 22.07.2022 (включно);

- поставка в липні 2022 - в строк до 29.08.2022 (включно).

Як свідчать матеріали справи, станом на час звернення позивачем з позовом до суду відповідачем за січень 2022 року сплачена сума у розмірі 492 870,64 грн, за лютий 2022 року сплачена сума у розмірі 163 578,71 грн, за березень 2022 сплачена сума у розмірі 169 457,80 грн.

У подальшому, після звернення позивача до суду з вищевказаним позовом, відповідачем була сплачена основна заборгованості в загальному розмірі 1 372 264,86 грн.

У зв`язку з цим, позивачем було подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог від 25.11.2022, за змістом якої зазначено, що у зв`язку з добровільною сплатою заборгованості відповідачем позивач зменшує свої позовні вимоги на суму сплаченої основної заборгованості, а також зменшує позовні вимоги в частині пені та зменшує їх до 117 000,00 грн, та у зв`язку з вищевикладеним просить стягнути з відповідача 117 000,00 грн пені, 44 748,58 грн інфляційних втрат, 17 758,72 грн 3% річних.

Ухвалою суду від 08.12.2022 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" №278-Ю1 від 25.11.2022 про зменшення розміру позовних вимог та постановлено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням вказаної заяви.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Гайворонський комунальник" сплачено основний борг в сумі 1 372 264,86 грн в повному обсязі, у зв`язку з чим позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, яку було прийнято судом до розгляду.

Разом з цим, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 117 000,00 грн, інфляційні збитки у розмірі 44 748,58 грн нараховані на суму заборгованості за лютий, квітень, травень 2022 року та 3% річних у розмірі 17 758,72 грн за період з 10.02.2022 по 28.09.2022, відповідно до розрахунків, наведених у позовній заяві.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини другої статті 193, статей 216, 218 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217, частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частина 6 наведеної норми передбачає, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до положень пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний розділ доповнено пунктом 7 згідно із Законом №540-IX від 30.03.2020, який набув чинності 02.04.2020.

Господарський суд звертає увагу, що договір між сторонами був укладений 17.01.2022, тобто укладаючи договір сторони мали бути обізнаними зі змінами законодавства. Більш того, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятої відповідно до ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 23.02.2022 № 229, № 630 від 27.05.2022 був неодноразово продовжений.

Так, Кабінет Міністрів України постановою від 19.08.2022 № 928 вніс зміни, зокрема, до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31.12.2022.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.1. Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Відповідно до п. 7 Комерційної пропозиції розмір пені за порушення строку оплати або штраф: згідно умов Договору. В іншому випадку - не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Отже, згідно Договору, за порушення строку оплати настає відповідальність Споживача у вигляді сплати Постачальнику пені.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Частиною першою цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частині другій зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З підстав наведеного є обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення оплати за поставлену електричну енергію, а також нарахувань частини другої згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Однак, за розрахунком позивача (а.с. 14-15) пеню та 3% річних нараховано неправильно, зокрема, позивач неправильно визначив початок періоду прострочення заборгованості по кожній поставці окремо з урахуванням умов розрахунків, а саме пункт 5.6. Договору та отримання актів приймання-передавання електричної енергії.

Так, згідно умов Договору, остаточний розрахунок по оплаті фактичної електричної енергії здійснюється протягом 7 робочих днів з дня отримання рахунку та акту приймання-передавання електричної енергії.

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, суд наводить наступний розрахунок пені та 3% річних в межах визначеного позивачем періоду, з урахуванням правильних боргових періодів та сум заборгованості:

1. Акти приймання-передачі №УГР00000342 від 31.01.2022 (за період з 01.01.2022 по 15.01.2022) та № УГР00000410 від 31.01.2022 (за період з 16.01.2022 по 31.01.2022):

- за період з 01.03.2022 по 14.03.2022 на суму боргу 508 270,08 грн пеня становить 3 899,06 грн; 3% річних - 584,86 грн,

- за період з 15.03.2022 по 17.04.2022 на суму боргу 244 399,44 грн пеня становить 4 553,20 грн; 3% річних - 682,98 грн,

- за період з 18.04.2022 по 19.05.2022 на суму боргу 224 399,44 грн пеня становить 3 934,68 грн; 3% річних - 590,20 грн,

- за період з 20.05.2022 по 09.06.2022 на суму боргу 184 399,44 грн пеня становить 3 182,78 грн; 3% річних - 318,28 грн,

- за період з 10.06.2022 по 06.07.2022 на суму боргу 144 399,44 грн пеня становить 5 340,80 грн; 3% річних - 320,45 грн,

- за період з 07.07.2022 по 13.07.2022 на суму боргу 124 399,44 грн пеня становить 1 192,87 грн; 3% річних - 71,57 грн,

- за період з 14.07.2022 по 20.07.2022 на суму боргу 104 399,44 грн пеня становить 1 001,09 грн; 3% річних - 60,07 грн,

- за період з 21.07.2022 по 28.07.2022 на суму боргу 64 399,44 грн пеня становить 705,75 грн; 3% річних - 42,34 грн,

- за період з 29.07.2022 по 02.08.2022 на суму боргу 35 399,44 грн пеня становить 242,46 грн; 3% річних - 14,55 грн,

- за період з 03.08.2022 по 28.09.2022 на суму боргу 15 399,44 грн пеня становить 1 202,42 грн; 3% річних - 72,15 грн.

2. Акти приймання-передачі №УГР00000999 від 28.02.2022 (за період з 01.02.2022 по 15.01.2022) та № УГР00001000 від 28.02.2022 (за період з 16.02.2022 по 28.02.2022):

- за період з 18.03.2022 по 28.09.2022 на суму боргу 221 632,32 грн пеня становить 45 176,56 грн; 3% річних - 3 552,19 грн.

3. Акт приймання-передачі №УГР00001399 від 31.03.2022 (за березень 2022):

- за період з 22.04.2022 по 04.05.2022 на суму боргу 375 053,26 грн пеня становить 2 671,61 грн, 3% річних - 400,74 грн,

- за період з 05.05.2022 по 28.09.2022 на суму боргу 205 595,46 грн пеня становить 36500,24 грн, 3% річних - 2 484,04 грн.

4. Акт приймання-передачі №УГР00001955 від 30.04.2022 (за квітень 2022):

- за період з 24.05.2022 по 28.09.2022 на суму боргу 240 062,03 грн пеня становить 40 119,96 грн, 3% річних - 2525,58 грн.

5. Акт приймання-передачі №УГР00002379 від 31.05.2022 (за травень 2022):

- за період з 28.06.2022 по 28.09.2022 на суму боргу 232 840,15 грн пеня становить 29 663,20 грн, 3% річних - 1 779,79 грн.

6. Акт приймання-передачі №УГР00002777 від 30.06.2022 (за червень 2022):

- за період з 23.07.2022 по 28.09.2022 на суму боргу 218 224,96 грн пеня становить 20 327,80 грн, 3% річних - 1219,67 грн.

7. Акт приймання-передачі №УГР00003215 від 31.07.2022 (за липень 2022):

- за період з 30.08.2022 по 28.09.2022 на суму боргу 238 510,50 грн пеня становить 9 801,80 грн, 3% річних - 588,11 грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 15 307,57 грн.

Оскільки, заявлена позивачем загальна сума пені (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог в частині стягнення до 117 000,00 грн) є меншою за загальну суму пені по періодам встановленої судом (209 516,28 грн), суд розглядає дані вимоги в межах заявлених позовних вимог.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат, з урахуванням правильних боргових періодів та сум заборгованості, судом встановлено, що заявлена позивачем загальна сума інфляційних втрат (44 748,58 грн) є меншою за загальну суму інфляційних втрат встановлених судом (105 532,75 грн), а відтак суд розглядає дані вимоги в межах заявлених позовних вимог.

Так, аналізуючи наявність форс-мажорних обставин, пов`язаних з війною, на які посилається відповідач та просить не стягувати за цей період пеню, суд зазначає таке.

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання визначені ст. 617 Цивільного кодексу України: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлюється Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами Регламентом засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Згідно з листом від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Статуту ТПП України, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Так, загальновідомим є факт початку дії воєнного стану в Україні з 24.02.2022. Разом з тим у справі, що розглядається, відповідач не надав сертифікату про форс-мажорні обставини та не стверджує, що звертався до торгово-промислової палати для отримання такого.

Матеріали справи містять лише лист Комунального підприємства "Гайворонський комунальник" №294 від 22.07.2022 "Про виникнення форс-мажорних обставин" адресований Товариству з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС", за змістом якого відповідач повідомляє про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), посилаючись на низьку неплатоспроможність споживачів зазначає про неможливість виконання належним чином своїх зобов`язань перед позивачем.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 922/2394/21 (постанова від 14 червня 2022) вказав, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується і Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі № 913/20/21.

Тому сам факт введення воєнного стану на території України не є імперативною підставою для звільнення всіх боржників від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання за час існування форс-мажорних обставин. У кожному конкретному випадку у конкретних відносинах боржник має довести безпосередній вплив непереборної обставини на можливість виконання ним зобов`язання.

Суд враховує, що діяльності в тимчасово окупованих регіонах України відповідач не здійснює. На території м. Гайворона бойові дії не велися, діяльність відповідач не припиняв та не обмежував. Ускладнені обставини щодо налагодження роботи у воєнний час, про які зазначає відповідач, вплинули однаково на обох учасників відносин, а не виключно на відповідача.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення строків виконання грошового зобов`язання перед позивачем не доведено. Тому, суд зазначає про наявність у позивача законного права на отримання грошових коштів за належне виконання ним умов договору та пені в розмірі, визначеному судом вище.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного суду України неодноразово звертала увагу, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.03.2020 № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) дійшла висновку, що, з огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

При цьому, зменшення суми неустойки є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів (позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 14.01.2020 у справі №911/873/19, від 10.02.2020 у справі № 910/1175/19, від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19).

В спірному випадку, суд враховує, що розмір відсотків річних не є надмірним, а визначено саме в тому розмірі, який передбачає і стаття 625 ЦК України, зокрема 3% річних.

За наведеного, судом враховано, що нараховані суми відсотків річних та інфляційних втрат не є значними в порівнянні із сумою заборгованості.

З огляду на викладене, судом не вбачається підстав для зменшення сум відсотків річних та інфляційних втрат.

Окрім того, у відзиві на позовну заяву відповідач також просив у разі задоволення вимог позивача, вирішити питання про розстрочення стягнення заборгованості строком на 6 місяців шляхом сплати коштів рівними частинами щомісячно.

Разом з тим, у судовому засіданні 17.01.2023 представником відповідача зазначено, що розстрочення заборгованості стосувалось основного боргу, однак у зв`язку з тим, що основна заборгованість у розмірі 1 372 264,86 грн сплачена у повному обсязі, відтак відпала необхідність у розстроченні такої заборгованості.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн суд враховує наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI ), котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" надано наступні документи, які свідчать про такі обставини.

20.05.1019 між позивачем та адвокатом Невструєвим Леонідом Борисовичем (який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4409/10 від 23.12.2010) було укладено договір про надання правничої допомоги № 13/5 від 20.05.2019 (надалі - договір) та додаткову угоду №38/22 від 01.09.2022 до договору.

Згідно із умовами додаткової угоди №38/22 від 01.09.2022 до договору про надання правничої допомоги № 13/5 від 20.05.2019 адвокат зобов`язався надати позивачу правничу у господарському провадженні у справі про стягнення з Комунального підприємства "Гайворонський комунальник" заборгованості.

Згідно із п. 2.1. Додаткової угоди №38/22 від 01.09.2022 до договору про надання правничої допомоги № 13/5 від 20.05.2019 сторони погодили, що розмір погодинної ставки адвоката за надання будь-яких видів професійної правничої допомоги становить 2 500,00 грн за 1 (одну) годину.

Факт надання правової допомоги підтверджується актом №1/38/22 про прийняття-передачу наданих послуг. Клієнт сплачує гонорар протягом 30 днів з моменту підписання акту наданих послуг (п. 4.7 Договору).

Згідно із детальним описом наданої професійної правничої допомоги загальна сума наданих послуг становить 6 годин вартістю 15 000,00 грн.

Відповідно до підписаного між позивачем та адвокатом Невструєвим Леонідом Борисовичем актом №1/38/22 від 28.09.2022 про прийняття-передачі наданих послуг вартість професійної правничої допомоги становить 15 000,00 грн.

Ураховуючи надані адвокатом послуги, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд приходить до висновку про обґрунтованість понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 15 000,00 грн.

Судом враховано те, що за приписами ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем, у порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, заяви про зменшення суми судових витрат не подано, заперечень щодо співмірності заявлених позивачем витрат на правову допомогу не наведено.

Поряд з цим, оскільки позовні вимоги задоволено частково, а отже судові витрати у відповідності до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Вказаного правового висновку додержується Об`єднана Палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

За вказаних обставин з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 14 794,50 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Гайворонський комунальник" (26300, Кіровоградська область, Гайворонський район, м. Гайворон, вул. Каштанова, 3, ідентифікаційний код 38857922) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, офіс 201, ідентифікаційний код 41427817) 117 000,00 грн пені, 44 748,58 грн інфляційних втрат, 15 307,57 грн 3% річних, а також 2 655,84 грн судового збору, та 14 790,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам через підсистему "Електронний суд".

Повне рішення складено 20.01.2023.

Суддя Г.Б. Поліщук