ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2023 Справа № 917/886/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В. після виходу з відпустки, секретар судового засідання Теницька С.В., розглянувши справу № 917/886/22

за позовною заявою Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради, пров. Луговий, 11, м. Миргород, Полтавська обл., 37600

до відповідача Фізичної особи - підприємця Межлумяна Аршака Вартановича, с. Лука, Лохвицький р-н, Полтавська обл., 37221 (адреса місця проживання АДРЕСА_1 )

про стягнення 138398,63 грн.,

Без виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2022 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради до Фізичної особи-підприємця Межлумяна Аршака Вартановича про стягнення 138398,63 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 29.09.2009 р. між сторонами Договору № 351 про відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води за період з 01.10.2021 р. по 30.06.2022 р..

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази : копія рішення 52 сесії 7 скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 17 від 21 лютого 2020 р. «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Миргород цілісного майнового комплексу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго»; копія Договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 351 від 29.09.2009 з додатком № 1; копії Додаткових угод до Договору № 351; копія заяви відповідача з проханням заключити Договір; копія листа № 107 від 11.04.2012; копія технічного паспорта на приміщення відповідача; копія листа про направлення Актів звірок взаємних розрахунків від 24.03.2022 № 3071/03-10; копія претензії від 13.06.2022 № 585/05-10 з квитанцією поштового відправлення; копія рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради № 489 від 17.11.2021 року «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріях споживачів КП «Миргородтеплоенергй» Миргородської міської ради»; копія рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради № 538 від 17.12.2021 року «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріях споживачів(бюджетні установи та інші споживачі) КП "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради»; копія Наказу КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради №35 від 04.02.2022 року «Про перерахунок розміру нарахувань плати за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води, що надаються іншим споживачам у зв`язку із збільшенням ціни природного газу»; копія Наказу КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради №185 від 30.09.2021 року «Про встановлення розміру плати за абоненське користування»; розрахунок боргу; копії актів приймання-передачі теплової енергії за період жовтень 2021 по квітень 2022.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2022 р. справу №917/886/22 розподілено судді Ківшик О.В..

Ухвалою від 11.08.2022 р. позовну заяву Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради вх. № 970/22 від 09.08.2022 р. було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, встановлено спосіб усунення недоліків у позовній заяві.

19.08.2022 р. від Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради за вх. № 5739 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої залучено докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала позовну заяву від імені Комунального підприємства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради.

Суд ухвалою від 23.08.2022 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), а також пунктом 3 даної ухвали встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Направлення відповідачу в паперовому вигляді ухвали суду від 23.08.2022 року у строк, передбачений ст. 242 ГПК України, не відбулось у зв`язку з відсутністю окремих номіналів поштових марок та тимчасовим припиненням Господарським судом Полтавської області відправлення поштової кореспонденції у паперовому вигляді, про що на офіційному веб-сайті суду було розміщене відповідне інформаційне повідомлення. Дана обставина зафіксована у наявному в матеріалах справи акті від 23.08.2022, який підписаний відповідальними працівниками суду.

05.10.2022 суд надіслав відповідачу копію ухвали суду від 23.08.2022 року.

Відповідач заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження суду не надав.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони суду не надали.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 23.08.2022, яка направлялась відповідачу за адресою, наявною в матеріалах справи та яка співпадає з адресою зазначеною у витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до Господарського суду Полтавської області з відміткою поштового відділення "адресат відсутній".

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Повідомлення про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання відповідач суду не надав.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 23.08.2022 р. вважається врученою відповідачу 19.10.2022 р.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази і письмові пояснення, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

29.09.2009 між Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради (далі - Позивач, Виробник,) та фізичною особою - підприємцем Межлумян Аршак Вартанович (далі - Відповідач, Споживач) укладено Договір №351 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (далі - Договір, а.с. 5-8) про забезпечення Споживача тепловою енергією для опалення нежитлового приміщення, за адресою: м. Миргород, вул. Сорочинська, 2 магазин "Продовольчі товари".

Протягом дії Договору до нього неодноразово вносилися зміни, про що укладалися відповідні Додаткові угоди до Договору : від 01.02.2011, від 24.11.2011, від 10.12.2012, від 01.03.2013, від 31.12.2013, від 31.08.2015 та від 04.03.2020 (а.с. 9-19).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Виробник зобов`язується постачати Споживачу теплову енергію у вигляді гарячої води в потрібних йому обсягах до точки розподілу, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим Договором та додатками до нього, які є невід`ємною час цього Договору (п. 1.1 Договору);

- облік споживання теплової енергії проводиться за показаннями приладів комерційного обліку, у разі їх відсутності обсяги споживання теплової енергії визначаються розрахунковим способом відповідно до договірних теплових навантажень з урахуванням фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання у розрахунковому періоді (відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією) (п.5.1. Договору (в редакції Договору, що діє з 31.08.2015 на підставі Додаткової угоди від 31.08.2015);

- Обсяг теплової енергії, який постачається Споживачу в розрахунковому періоді на опалення, визначається Виробником розрахунковим способом відповідно до максимального теплового навантаження (п.5.3 Договору (в редакції Договору, що діє з 31.08.2015 на підставі Додаткової угоди від 31.08.2015);

- розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються відповідно до Договору на підставі показань приладів обліку теплової енергії або у випадках, передбачених Договором, розрахункових навантажень відповідно Додаткам до Договору згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. В період дії цього Договору можлива зміна тарифів на теплову енергію. Строки її введення та розміри затверджуються в установленому порядку та не підлягають узгодженні сторонами. Тариф з 01.05.2015 становить 1755,89,20 грн. з ПДВ за 1 Гкал. Тарифи на теплову енергію є обов`язковими для Сторін з дати встановленої органами, які їх затверджують. Визначена на їх основі вартість теплової енергії буде застосовуватись Сторонами при складанні актів передачі-приймання теплової енергії та розрахунках за теплову енергію згідно з умовами Договору (п.6.1 Договору (в редакції Договору, що діє з 31.08.2015 на підставі Додаткової угоди від 31.08.2015);

- остаточний розрахунок за послуги опалення Споживач має здійснювати не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. (п. 6.4. Договору в редакції Договору, що діє з 31.08.2015 на підставі додаткової угоди від 31.08.2015).

Рішенням 52 сесії 7 скликання Миргородської міської ради Полтавської області № 17 від 21 лютого 2020 р. «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Миргород цілісного майнового комплексу Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго» та затвердження Статуту в новій редакції» окрім іншого було вирішено перейменувати Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Миргородтеплоенерго» на Комунальне підприємство «Миргородтеплоенерго» Миргород міської ради.

Відповідні зміни були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25 лютого 2020.

Наказом КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради №185 від 30.09.2021 року «Про встановлення розміру плати за абонентське обслуговування» з 01.10.2021 наказано застосовувати плату за абонентське обслуговування.

Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради № 489 від 17.11.2021 року «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріях споживачів КП «Миргородтеплоенергй» Миргородської міської ради» тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлений в розмірі 5188,19 грн. з ПДВ за 1 Гкал теплової енергії на період з 01 жовтня 2021 року та 7008,00 грн. з ПДВ за 1 Гкал теплової енергії на період з 01 листопада 2021 року.

Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради № 538 від 17.12.2021 року «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води по категоріях споживачів(бюджетні установи та інші споживачі) КП "Миргородтеплоенерго" Миргородської міської ради» тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів встановлений в розмірі 5898,11 грн. з ПДВ за 1 Гкал теплової енергії на період з 01 грудня 2021 року по 30 вересня 2022 року.

Наказом КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради №35 від 04.02.2022 року «Про перерахунок розміру нарахувань плати за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води, що надаються іншим споживачам у зв`язку із збільшенням ціни природного газу» на підставі постанови КМУ від 10.11.2021 року №1209 проведено перерахування розміру плати за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води, що надаються категорії інші споживачі у зв`язку із збільшенням для підприємства ціни природного газу у січні 2022 року із застосуванням коефіцієнта 1,235.

Позивач у позові зазначає, що у період з 01.10.2021 року по 30.06.2022 року постачав теплову енергію Відповідачу на потреби опалення. Нарахування проводились протягом опалювального сезону згідно тарифів на послуги теплопостачання для інших споживачів по показникам загальнобудинкового вузла обліку споживання теплової енергії розташованого в будівлі по вул. Сорочинська, 2 в м. Миргород.

В дотримання умов Договору у період з 01.10.2021 року по 30.06.2022 року складались акти про зняття показників теплового лічильника 18821-02-Сорочинська, 2 (заклад, де встановлено пристрій обліку) (копії наявні у матеріалах справи, а.с. 38-44).

За твердженням позивача, відповідач порушив умови Договору та не розрахувався повністю за отримані послуги. Всього за період з 01.10.2021 по 31.06.2022 станом на 30.06.2022 утворилася заборгованість за постачання теплової енергії на суму 138398,63 грн (в тому числі : заборгованість за постачання теплової енергії на суму 138242,48 грн та заборгованість по абонентському обслуговуванню на суму 156,15 грн).

Позивач у позові зазначає про те, що заборгованість за Договором відповідачем не сплачена, та просить стягнути її з відповідача.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦК України, цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України, ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами Закону України "Про теплопостачання", Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про договір енергопостачання.

Відповідно до частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно частини 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Частиною 1 статті 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

У договорі, додатках до договору зазначено адресу приміщення, за якою надається послуга з постачання теплової енергії, опалювальну площу, вимоги до якості площі.

Факт споживання теплової енергії, у обсязі, що визначений позивачем у період з 01.10.2021 по 31.06.2022 на суму 138242,48 грн, а також вартості отриманої послуги з абонентського обслуговування у період з 01.10.21 по 30.06.2022 на суму 156,15 грн відповідачем під час розгляду справи не спростовано.

З огляду на відсутність заперечень відповідача, при вирішенні спору суд виходить з того, що матеріалами справи підтверджено факт споживання відповідачем теплової енергії в обсязі, що визначений позивачем, у період з 01.10.2021 по 30.06.2022 на суму 138242,48 грн, а також вартості отриманої послуги з абонентського обслуговування у період з 01.10.21 по 30.06.2022 на суму 156,15 грн.

Відповідно до п. 6.4. Договору (в редакції Договору, що діє з 31.08.2015 на підставі додаткової угоди від 31.08.2015) остаточний розрахунок за послуги опалення Споживач має здійснювати не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Виходячи з погоджених договірних умов, суд доходить висновку, що строк оплати є таким, що настав.

Доказів оплати вартості спожитої теплової енергії в обсязі, що визначений позивачем у період з 01.10.2021 по 30.06.2022 на суму 138242,48 грн, а також вартості отриманої послуги з абонентського обслуговування у період з 01.10.21 по 30.06.2022 на суму 156,15 грн відповідач суду не надав.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими достатніми та належними доказами, відповідачем не спростовані, а отже підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача повністю в сумі 2 481,00 грн, оскільки судом задоволено позов повністю.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Межлумяна Аршака Вартановича (с. Лука, Лохвицький р-н, Полтавська обл., 37221, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради (37600, м. Миргород, пров. Луговий, 11, код 25682207) заборгованість за постачання теплової енергії та по абонентському обслуговуванню в сумі 138398,63 грн та 2481,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

З огляду на перебування судді Ківшик О.В. повне рішення підписане 23.01.2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик