РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.01.2023Справа № 910/8477/22
За позовом приватного акціонерного товариства "Вентиляційні системи"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Блауберг РФ"

про стягнення 139 711,51 доларів США,

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Шилін Є.О.

Представники: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Вентиляційні системи" до товариства з обмеженою відповідальністю "Блауберг РФ" про стягнення 139 711,51 доларів США , за договором поставки №RU/005/19, з яких: 131 780,00 доларів США - основний борг , 7 931,51 доларів США - пені за період з 06.04.2022 по 27.06.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем як покупцем умов щодо оплати отриманого за договором поставки від 18.07.2017 №RU/005/19 (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04.10.2022.

Підготовче засідання, призначене на 04.10.2022 відкладено з огляду на відсутність доказів належного повідомлення відповідача про таке засідання на 20.12.2022. Даною ухвалою зобов`язано позивача повідомити альтернативними засобами (електронною поштою, месенджерами Telegram, Viber, WhatsApp, Signal або іншими засобами інтернет-комунікації) відповідача про розгляд справи у підготовчому засіданні на 20.12.2022.

06.12.2022 від позивача надійшло клопотання про надання доказів повідомлення відповідача про засідання призначене на 20.12.2022.

20.12.2022 у підготовче засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, заяв та клопотань про відкладення підготовчого засідання суду не надав.

Правом на подання відзиву чи заперечень на позовну заяву не скористався.

За таких обставин, зважаючи на належне повідомлення відповідача про засідання, а також відсутність клопотань про відкладення засідання, суд своєю ухвалою від 20.12.2022 закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду по суті на 17.01.2023. Вказаною ухвалою суд зобов`язав позивача повідомити альтернативними засобами (електронною поштою, месенджерами Telegram, Viber, WhatsApp, Signal або іншими засобами інтернет-комунікації) відповідача про судове засідання призначене на 17.01.2023.

03.01.2023 від позивача надійшла заява про надання доказів повідомлення відповідача про судове засідання призначене на 17.01.2023.

У судове засідання 17.01.2023 з`явився представник позивача. Відповідач явку повноваженого представника не забезпечив, про судове засідання повідомлений належним чином про що свідчать матеріали справи.

Суду надані докази повідомлення відповідача про судове засідання альтернативними засобами, а саме направлення тексту ухвали від 20.12.2022 щодо призначення судового засідання на 17.01.2023 на офіційну електронну адресу відповідача. Отже, відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

За наслідком дослідження матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засідання 17 січня 2023 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.01.2019 між приватним акціонерним товариством "Вентиляційні системи" (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Блауберг РФ" (Покупець) було укладено договір поставки № RU/005/19.

Відповідно до п. 11.1 Договору договір вступає в силу з моменту його укладення Сторонами та діє до 31.12.2020року, а в частині розрахунків до моменту повного їх виконання. За обопільною згодою Сторін строк дії цього Договору може бути продовжений, що оформлюється в письмовій формі.

Додатковою угодою від 28.12.2020 до договору поставки від 14.01.2019 № RU/005/19 сторони внесли зміни та доповнення до Договору, а саме:

Статтю 11 Договору поставки від 14.01.2019 № RU/005/19, викладено в наступній редакції:

"11.1. Цей договір вступає в силу з моменту його укладення Сторонами та діє до 31.12.2022, а в частині розрахунків до моменту повного їх виконання За обопільною згодою Сторін строк дії цього Договору може бути продовжений, що оформлюється в письмовій формі".

Відповідно до умов пунктів 1.1 та 1.2 статті 1 Договору поставки №RU/005/19 Позивач здійснює поставки партій товару для Відповідача відповідно до додатків, які є невід`ємними частинами Договору поставки № RU/005/19 та складаються на кожну окрему поставку партії товару. В цих додатках до Договору поставки №RU/005/19 зазначається найменування, кількість, ціна та загальна вартість партії товару.

У додатку №26 до Договору сторони погодили вартість та кількість товару (крючок для ревізійних дверей 150 000 штук, ціна за одну штуку 0,03 долара США, всього 4 500 доларів США) та транспорт - 25 доларів США.

Відповідно до Специфікації від 06.10.2021, яка є додатком № 15 до Договору поставки, зазначено найменування, кількість, асортимент товару, який позивач зобов`язався поставити відповідачу, а саме: АБС пластик HF 380 колір: 0А474/ у кількості 22 000,00 кг., ціна за 1 кг/2,95 дол. США, загальною вартістю 64 900,00 дол.США.

Також, згідно Специфікації від 19.10.2021, яка є додатком № 16 до Договору поставки, зазначено найменування, кількість, асортимент товару, який позивач зобов`язався поставити відповідачу, а саме: АБС пластик HF 380 колір: ОА474/ у кількості 22 000,00 кг., ціна за 1 кг/3,04 дол. США, загальною вартістю 66 880,00 дол. США.

Згідно з пунктом 3.4 статті 3 Договору поставки №RU/005/19 Позивач зобов`язався відвантажити партію товару Відповідачу у строк, вказаний у додатку, який складається на поставку такої партії товару; Позивач має право достроково виконати зобов`язання по відвантаженню партії товару Відповідачу.

Датою відвантаження партії товару Позивачем вважається дата вказана в коносаменті на таку партію товару - пункт 3.7 статті 3 Договору поставки № RU/005/19.

У відповідності до умов пункту 3.4 статті 3 Договору поставки №RU/005/19 та додатків до Договору поставки № RU/005/19 Позивач виконав свої зобов`язання та здійснив відвантаження партій товарів Відповідачу, що підтверджується коносаментами, актами приймання-передачі, які надані до матеріалів справи, а саме:

Номер та дата додатку до Договору поставки № RU/005/19Номер та дата інвойсуНомер коносаментуДата відвантаження партії товаруКінцева дата оплати- відвантажен ої партії товаруЗагальна вартість відвантаженої та неоплаченої партії товару в доларах США
15 від 06.10.20 від 06.10.2021PLIHQ5C4276007.10.202105.04.202264 900,00
16 від 19.10.56 від 20.10.2021COSU28.10.202126.04.202266 880,00
Всього:131 780,00
Відповідно до умов пункту 5.3.1 статті 5 Договору поставки №RU/005/19 Відповідач зобов`язаний оплатити 100% (повної) вартості партії товару протягом 180 (ста вісімдесяти) календарних днів від дати відвантаження партії товару.

Валютою платежів за цим Договором є долар США (п. 5.1. Договору).

В свою чергу, Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, та не здійснив оплату за відвантажені партії товарів Позивачем.

Суд зауважує, що Договір і додаткова угода до Договору підписано уповноваженими особами та скріплено печатками; у встановленому порядку Договір не оспорений та не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до Господарського суду міста Києва з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Згідно ч. і ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди приймають до свого провадження і можуть розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Окрім цього, п. 2 ст. 4 "Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності", ратифіковану Постановою Верховної ради України 19 березня 1992 року визначено, що компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

Згідно із п. 10.2. Договору поставки, усі спори, розбіжності та вимоги, що виникають за цим Договором або у зв`язку з ним, у тому числі, що стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Господарському суді міста Києва.

Отже, даний спір підсудний Господарському суду міста Києва.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У додатку №26 до Договору сторони погодили вартість та кількість товару (крючок для ревізійних дверей 150 000 штук, ціна за одну штуку 0,03 долара США, всього 4 500 доларів США) та транспорт - 25 доларів США.

Відповідно до пункту 3.7 статті 3 Договору поставки № RU/005/19 датою відвантаження партії товару Позивачем вважається дата вказана в коносаменті на таку партію товару.

Відповідно до коносаменту PLIHQ5C42760 дата відвантаження партії товару є 07.10.2021.

Відповідно до коносаменту COSU дата відвантаження партії товару є 28.10.2021.

Отже, як встановлено судом, Позивачем було виконане зобов`язання за Договором поставки № RU/005/19 та поставлено Відповідачу Товар на загальну суму 131 780,00 дол. США.

Факт поставки підтверджується коносаментами: PLIHQ5C42760, COSU, актами приймання-передачі, міжнародними товарно-транспортною накладними ( CMR) від 07.10.2021 та 28.10.2021 відповідно та митними деклараціями.

Отримавши Товар за Договором поставки від 14.01.2019 № RU/005/19, у Відповідача перед Позивачем, згідно умов Договору та відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, виникли зобов`язання по оплаті грошових коштів за отриманий Товар на загальну суму 131 780,00 дол. США.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до умов пункту 5.3.1 статті 5 Договору поставки №RU/005/19 Відповідач зобов`язаний оплатити 100% (повної) вартості партії товару протягом 180 (ста вісімдесяти) календарних днів від дати відвантаження партії товару.

Відповідно до коносаменту PLIHQ5C42760 та міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) Відповідач отримав продукцію 07.10.2021, тому Відповідач повинен був оплатити товар до 05.04.2022.

Відповідно до коносаменту COSU та міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) Відповідач отримав продукцію 28.10.2021, тому Відповідач повинен був оплатити товар до 26.04.2022.

Таким чином, строк оплати за умовами договору за коносаментом PLIHQ5C42760 та коносаментом COSU є таким, що настав.

Відповідач у визначений Договором строк (протягом 180 календарних днів з дати відвантаження, тобто до 05.04.2022 та 26.04.2022) вартість отриманого товару не оплатив, доказів протилежного суду не подано.

Таким чином, всупереч ст. 74 ГПК України відповідачем не надано суду доказів належної оплати у встановлені договором строки за одержаний товар.

З огляду на встановлені обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами, наявними у справі, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 131 780,00 доларів США визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також позивач заявив до стягнення 7 931,51 доларів США пені (період нарахування з 06.04.2022 по 27.062022 та 27.04.2022 по 27.06.2022), що складає подвійну облікову ставку НБУ.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до пункту 9.2 Договору у разі порушення покупцем строків оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,3 % від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання.

Відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ та з обмеженням строку нарахування у шість місяців.

Оскільки заявлений до стягнення розмір пені не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пені та розрахунок пені за порушення відповідачем строку оплати товару вартістю 64 900,00дол.США за період з 06.04.2022 по 27.06.2022 та розрахунок пені за порушення відповідачем строку оплати товару вартістю 66 880,00дол.США за період з 27.04.2022 по 27.06.2022 є вірними, позовна вимога про стягнення з відповідача 7 931,51 доларів США пені також підлягає задоволенню судом.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наведених та встановлених судом обставин та наведених правових норм, та у зв`язку з доведенням суду порушення відповідачем умов Договору в частині своєчасної та повної оплати, та враховуючи що відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин, зокрема доказів щодо оплати у повному обсязі, суд дійшов висновку, що допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи позивач довів, що його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позов приватного акціонерного товариства "Вентиляційні системи" до товариства з обмеженою відповідальністю "Блауберг РФ" про стягнення 139 711,51 доларів США задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Блауберг РФ" (вул. Академіка Корольова, 13, будова 1, пов. 8, прим. ІІІ, кімната 25, офіс В-05, Москва, Росія, реєстраційний номер: 107) на користь приватного акціонерного товариства "Вентиляційні системи" (01030, м. Київ, вул. М. Коцюбинського, б.1; ) 131 780 (сто тридцять одну тисячу сімсот вісімдесят) доларів США боргу; 7 931 (сім тисяч дев`ятсот тридцять один) доларів США 51 центів пені та 76 635 (сімдесят шість тисяч шістсот тридцять п`ять) грн. 81 коп. витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.01.2023.

Суддя І.І. Борисенко