ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/185/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.,

секретар судового засідання: Рисухін Д.Б.,

за участю представників сторін:

від позивача: Паршаков О.В., виписка з ЄДР;

від відповідача: не з`явився;

за участю прокурора Ревелюк Т.О., службове посвідчення №058864 від 21.12.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Малинської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс Ко"

про стягнення 804645,12 грн

Процесуальні дії по справі.

Керівник Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Малинської міської ради звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс Ко" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 804645,12 грн.

Згідно бази даних автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" справу №906/185/22 23.02.2022 було розподілено судді Давидюку В.К. (а.с.169 т. 1), який відповідно до наказу Господарського суду Житомирської області від 24.02.2022 за №32-к увільнений від роботи у зв`язку з призовом на військову службу осіб з числа резервістів в особливий період.

На підставі викладеного, за розпорядженням керівника апарату Господарського суду Житомирської області від 28.02.2022 №15/2022, призначено повторний автоматизований розподіл справи №906/185/22 (а.с.170 т. 1).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2022 справу №906/185/22 розподілено судді Прядко О.В. (а.с.171 т. 1).

Ухвалою суду від 01.03.2022 (суддя Прядко О.В.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.03.2022 призначено підготовче засідання на 17.05.2022.

Ухвалою суду від 17.05.2022 продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 15.06.2022.

Ухвалою господарського суду від 15.06.2022 позовну заяву керівника Коростенської окружної прокуратури залишено без руху, відповідно до ч.11 ст.176 ГПК України, та встановлено строк для усунення виявлених недоліків.

17.06.2022 до суду на виконання вимог вказаної ухвали від керівника Коростенської окружної прокуратури надійшла заява від 16.06.2022 №52-88-2763вих-22, до якої додано описи вкладення у цінний лист, фіскальні чеки і поштові накладні від 16.06.2022 на підтвердження надіслання копії позовної заяви від 11.02.2022 №52-88-1098вих-22 на адреси Малинської міської ради і ТОВ "Мегаполіс Ко" (а.с.193-199 т.1).

Ухвалою суду від 20.06.2022 продовжено розгляд справи №906/185/22, призначено підготовче засідання на 06.07.2022.

Ухвалою суду від 06.07.2022 продовжено строк підготовчого провадження до 08.08.2022 на підставі ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відкладено підготовче судове засідання на 08.08.2022.

Ухвалою суду від 08.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/185/22 до судового розгляду по суті на 14.09.2022.

15.08.2022 на адресу суду від керівника Коростенської окружної прокуратури надійшли письмові пояснення від 05.08.2022 №52-88-3901вих-22 щодо обставин формування земельної ділянки (кадастровий номер :01:005:0120), розташованої за адресою: вул.Кримського, 119, м.Малин, як об`єкта цивільних прав (з додатками) (а.с.227-244 т. 1).

Ухвалою суду від 14.09.2022 відкладено розгляд справи по суті на 23.11.2022.

Ухвалою суду від 23.11.2022 продовжено строк розгляду справи на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відкладено розгляд справи по суті на 21.12.2022.

У зв`язку з оголошеною повітряною тривогою на території м. Житомира та Житомирської області та з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, працівників суду та суддів, 21.12.2022 о 12:30 судове засідання у справі №906/185/22 не відбулося.

Ухвалою суду від 23.12.2022 продовжено строк розгляду справи на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено розгляд справи по суті на 18.01.2023.

Представник ТОВ "Мегаполіс Ко" у засідання не з`явився, хоча відповідач про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвали суду на адресу місцезнаходження юридичної особи, за місцем проживання його засновників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та на електронну пошту, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у графі «Інформація для здійснення зв`язку» (т.2: а.с.12, 13-14).

Суд зауважує, що судова кореспонденція у цій справі, яка надсилалися на юридичну адресу ТОВ "Мегаполіс Ко", а також за місцем проживання його керівника ОСОБА_3 та засновників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , повернулася суду без вручення адресатам з відмітками відділення поштового зв`язку: «за закінченням терміну зберігання» (т.1: а.с.185-186, 203-204, 205, 213-214, 222-223, 245-247, 248-250, 258-259, 260-261, 262-263, 264-265; т.2: а.с.8-9, 10-11).

Відповідач не скористався можливістю направити повноважного представника для участі в судових засіданнях, при цьому у засідання 14.09.2022 прибув один із засновників ТОВ "Мегаполіс Ко" ОСОБА_2 і просив відкласти розгляд справи для надання можливості оформити документи на представництво інтересів відповідача в суді (а.с.251-252 т. 1).

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд нагадує, що ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін.

Станом на дату розгляду справи ані відзив на позовну заяву, ані будь-які інші заяви чи клопотання процесуального характеру від відповідача до суду не надходили.

Оскільки суд вжив усі залежні від нього заходи для належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд справи, при цьому явка відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалась, в матеріалах справи достатньо необхідних для вирішення спору по суті доказів, справа розглядається за наявними у ній документами за відсутності представника відповідача, відповідно до ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178, ст.202 ГПК України.

У засіданні прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги за предметом та підставами позову, просили задовольнити їх у повному обсязі.

18.01.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в період з 01.10.2018 по 31.05.2021 відповідач як покупець нерухомого майна, розташованого на спірній земельній ділянці, не уклавши відповідного договору оренди з її власником та не здійснивши державної реєстрації такого права, не сплачуючи орендну плату, фактично користувався цією земельною ділянкою, що призвело до недоотримання Малинською міською радою доходу від орендної плати за землю. Отже відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України (а.с.1-13, 227-231 т. 1).

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень щодо викладених у позовній заяві обставин не повідомив.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з позовної заяви та письмових пояснень прокурора, на підставі договору відчуження майна №4/1 вiд 14.02.2002 ВАТ «Малинська паперова фабрика» відчужило на користь ПП «Мегаполіс Ко» майно по виробництву стінових матеріалів, згідно з переліком, зазначеним у додатку №1, яке знаходиться за адресою м.Малин, вул.Кримського, 119 (а.с.153-155 т. 1).

У подальшому на підставі договору купівлі продажу підприємства вiд 16.04.2004 ПП «Мегаполіс Ко» відчужило на користь громадянки - підприємця Гуменюк Олесі Iванівни єдиний майновий комплекс, призначений для здійснення підприємницької діяльності з виробництва цегли, що знаходиться за адресою м.Малин, вул.Кримського, 119 (а.с.118-121 т. 1).

Рiшенням 19-ої сесії 24-го скликання Малинської міської ради вiд 20.05.2004 «Про припинення права користування, передачу в приватну власність та в оренду земельних ділянок» надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ПП «Мегаполіс Ко» по вул.Кримського, 119 у м.Малин для виробничих потреб (а.с.50 т. 1).

Рішенням 22-ої сесії 4-го скликання Малинської міської ради вiд 03.09.2004 «Про припинення права користування, передачу в приватну власність та в оренду земельних ділянок» затверджено вказану технічну документацію із землеустрою та передано в короткострокову оренду терміном на 5 років ПП «Мегаполіс Ко» земельну дiлянку по вул.Кримського, 119 площею 8,5674 га для виробничих потреб (а.с.49 т. 1).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами технічної документації із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж землекористування для заключення договору оренди на земельну дiлянку ПП «Мегаполіс Ко» у м.Малині по вул.Кримського, 119 для виробничого використання (а.с.80-132 т. 1) та матеріалами інвентарної справи №5706 м.Малин, вул.Кримського, 119, Малинський цегельний завод (а.с.134-167 т. 1). Крiм того, з матеріалів технічної документації встановлено, що вона розроблялась на замовлення ПП «Мегаполiс Ко», заява підписана Гуменюк O.I. (а.с.93 т. 1), яка станом на 01.11.2004 була включена до Єдиного державного реєстру юридичних ociб, фізичних ociб-підприємців та громадських формувань як представник ПП «Мегаполіс Ко» (а.с.235-240 т. 1), в матеріалах наявні акт визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, кадастровий план (а.с.99-104 т. 1).

Відповідно до акта приймання-передачі нерухомого майна - вкладу, що становить частку Учасника у статутному капіталі ТОВ «Мегаполіс Ко», від 28.09.2018, Варвиш О.І. (колишнє прізвище - Гуменюк ) передала, а ТОВ «Мегаполіс Ко» в особi директора ОСОБА_2 прийняло комплекс, призначений для здійснення підприємницької діяльності з виробництва цегли, що розташований за адресою: Житомирська область, м.Малин, вул.Кримського, 119, загальною площею 5786,6 кв.м. (а.с.232-233, 234 т. 1).

Згідно iнформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власностi на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 01.10.2018 за ТОВ «Мегаполіс Ко» зареєстровано право власностi на комплекс будівель i споруд загальною площею 5786,6 м2, що складається з цегельного головного корпусу (споруда блочного цеху, битові приміщення, котельня, тунельнi сушила чотири штуки, тунельнi сушила дванадцять штук, борова відводу газу) загальною площею 5456,1 кв.м.; цегельної водонапірної башти, артскважини - 14,5 кв.м.; цегельної хімводоочистки з фільтром - 78,6 кв.м.; цегельної насосної станції - 40,1 кв.м.; цегельної механічної майстерні - 161,9 кв.м.; цегельної будки вагової - 35,4 кв.м. (а.с.51-53 т. 1).

Комплекс будівель та споруд за адресою: м.Малин, вул.Кримська, 119 розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:005:0120 площею 8,5674 га, яка належить територіальній громаді м.Малина в особі Малинської міської ради на праві комунальної власності, що слідує з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.55-57 т. 1).

Однак, як повідомлено прокурором та підтверджено позивачем, всупереч вимогам законодавства, дана земельна ділянка використовується відповідачем без правовстановлюючих документів та безоплатно.

Рішенням 99-ої сесії 7-го скликання Малинської мiської ради №100 вiд 11.09.2020 затверджено акт комісії про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, яким нараховано збитки у вигляді недоотриманого доходу, заподіяні Малинській міській раді внаслідок зайняття ТОВ «Мегаполіс Ко» земельної дiлянки без правовстановлюючих документів (а.с.35-37 т.1). Вказані документи надсилалися відповідачу із супровідним листом від 21.09.2020 №566/03-51 (а.с.43-48 т. 1), однак залишилися без задоволення.

У подальшому Малинською міською радою з урахуванням ставки річної орендної плати, коефіцієнту складних інженерно - геологічних умов, коефіцієнту розміру земельної дiлянки та відсотку строку оренди здiйснено розрахунок донарахованих збитків (недоотриманого доходу), заподіяних міському бюджету внаслідок використання земельної ділянки за адресою: м.Малин, вул.Кримського, 119, площею 8,5674 кв.м. ТОВ «Мегаполіс Ко» (а.с.73-74 т. 1).

Так, вiдповiдно до розрахунків фінансового управління Малинської міської ради, за період з 01.10.2018 по 31.05.2021 розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті ТОВ «Мегаполіс Ко», становить 25145,16 грн, що складається з нормативної грошової оцінки - 10058064,00 грн, ставки річної орендної плати - 3,00%, відсотку строку оренди - 100,00%, а відтак загальний розмір недоотримання місцевим бюджетом доходів за вказаний період, які пiдлягають стягненню з ТОВ «Мегаполіс Ко», складає 804645,12 грн (а.с.74 т. 1).

Даний розрахунок здiйснено на пiдставi витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, а також Положення про порядок передачі земельних ділянок в оренду в м.Малині зі змінами, затвердженими рішенням 11-ої сесії 7-го скликання Малинської міської ради вiд 30.03.2016 №53, яке діє з 01.01.2016 (а.с.58-62, 65-67 т. 1).

Окрім того, до матеріалів справи додано акт обстеження земельної ділянки по вул.Кримського, 119 в м.Малин від 02.08.2021, у тексті якого зазначено, що земельна ділянка (кадастровий номер :01:005:0120) площею 8,5674 га знаходиться в занедбаному стані, вкрита чагарниками та самосієм, вздовж вул.Антоновича частина території заболочена; будівлі зруйновані, розташовані на земельній ділянці хаотично. Згідно кадастрового плану земельної ділянки існує під`їзд з вул.Антоновича (асфальтований) та з вул.Кримського (заблокований фундаментним блоком), що підтверджується наявними в матеріалах справи фотографіями (а.с.24-32 т.1).

Малинська міська рада листом від 18.01.2021 №42/03-51 звернулася до Коростишівської місцевої прокуратури з проханням вжити заходів кримінально-правового характеру до ТОВ «Мегаполіс Ко» у зв`язку з несплатою останнім орендної плати (а.с.33-38 т. 1).

Коростишівською місцевою прокуратурою листом від 28.01.2021 № 34-82-350вих21 проінформовано Малинську міську раду про необхідність вжиття заходiв

цивільно-правового характеру для відшкодування завданої шкоди та 21.04.2021 надіслано повідомлення в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» (а.с.38, 20-22 т. 1).

У відповідь на вказане повідомлення Малинська мiська рада надіслала лист від 22.04.2021 №170 про те, що не має можливості вжити заходів щодо усунення виявлених порушень, зокрема, через відсутність коштiв для сплати судового збору, просила звернутися до суду з відповідним позовом в інтересах держави в особі Малинської міської територіальної громади (а.с.23 т. 1).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абз.1, 2 ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз.1 - 3 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Верховний Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Разом із тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 18.08.2020 у справі №914/1844/18, від 08.12.2020 у справі №908/1664/19).

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Суд зобов`язаний дослідити чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки:

"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

Відповідно до ст.80 ЗК України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно з положеннями ст.ст.122, 123, 124 ЗК України, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Так, Малинська міська рада є представником територіальної громади м.Малина - власника земельної ділянки, до бюджету якої надходять кошти за її використання. Неналежне здійснення міською радою заходів щодо стягнення з ТОВ «Мегаполіс Ко» безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати стало підставою для представництва прокурором в суді інтересів держави в особі даного органу місцевого самоврядування.

Суд вважає, що керівник Коростенської окружної прокуратури дотримав вимоги ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та правомірно звернувся з даним позовом до суду.

Cуд відзначає, що норми законодавства наводяться в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

За змістом гл.15 ЗК України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина 1 ст.93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Водночас, за змістом ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права є предметом регулювання гл.83 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно з ч.1 ст.1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

За змістом гл.15, ст.ст.120, 125 ЗК України та положень ст.1212 ЦК України, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними (постанова Верховного Суду від 28.02.2020 у справі №913/169/18).

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція ст.1212 ЦК України, як і загалом норм гл.83 ЦК України, свідчить про необхідність встановлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Суд зазначає, що для вирішення даного спору необхідно з`ясувати наявність земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства; реальну можливість передачі позивачем цієї земельної ділянки в оренду відповідно до Закону України «Про оренду землі» у зазначений період, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого землекористувачем за рахунок територіальної громади майна (коштів)), основою для визначення розміру якої для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, оформлена як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.10.2019 у справі №904/4737/18, від 11.09.2019 у справі №922/393/18, від 04.03.2021 у справі №922/3463/19).

Згідно з ч.1 ст.79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч.4 ст.79-1 ЗК України).

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч.9 ст.79-1 ЗК України).

З приписів наведеної норми вбачається, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач є власником нерухомого майна - комплексу будівель та споруд загальною площею 5786,6 кв.м., розміщеного на відповідній земельній ділянці.

На підтвердження сформованості даної земельної ділянки до справи додано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.02.2021 за № НВ-021, відповідно до якого земельна ділянка площею 8,5674 га, розташована за адресою: Житомирська область, Малинський район, м.Малин, вул.Кримського, 119, має кадастровий номер :01:005:0120 з цільовим призначенням: 11.02 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; належить до комунальної форми власності; дата державної реєстрації земельної ділянки - 16.09.2016. Даний витяг містить також інформацію щодо кадастрового плану земельної ділянки (а.с.55-57 т. 1).

Отже наведене свідчить про існування спірної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав з 16.09.2016.

При цьому матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування такою земельною ділянкою, зокрема укладення відповідного договору оренди з Малинською міською радою та державної реєстрації такого права.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Згідно з ч.1 ст.21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди.

Плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп.14.1.72, 14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

У даному випадку відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. Єдиною можливою формою здійснення плати за землю для відповідача як землекористувача є орендна плата на підставі договору оренди земельної ділянки.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п.288.5.1 ст.288 ПК України.

Відповідно до ч.2 ст.20 та ч.3 ст.23 Закону України "Про оцінку земель", дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (таку правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 28.01.2019 у справі №922/3782/17, від 12.03.2019 у справі №916/2948/17).

При стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 01.10.2019 у справі №922/2082/18, від 06.11.2019 у справі №922/3607/18, від 04.03.2021 у справі №922/3463/19).

За розрахунком фінансового управління Малинської міської ради, за період з 01.10.2018 по 31.05.2021 місцевий бюджет недоотримав 804645,12 грн внаслідок використання відповідачем земельної ділянки у м.Малин, вул.Кримського, 119 з порушенням законодавства; розмір орендної плати в місяць, який підлягав сплаті ТОВ «Мегаполіс Ко», становив 25145,16 грн, середня (базова) вартість земель в межах міста Малина встановлена у сумі 88,26 грн за 1 кв.м., яка щорічно підлягає індексації згідно з постановою Кабінету Міністрів України вiд 12.05.2000 №783 «Про проведення індексації грошової оцінки земель», нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 10058064,00 грн, ставка річної орендної плати - 3,00%, відсоток строку оренди - 100,00%. Враховуючи, що коефіцієнт індексації за 2018-2020 був 1,0, то нормативна грошова оцінка не змінювалася (а.с.74 т. 1).

Даний розрахунок здiйснено на пiдставi витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки, а також Положення про порядок передачі земельних ділянок в оренду в м.Малині зі змінами, затвердженими рішенням 11-ої сесії 7-го скликання Малинської міської ради вiд 30.03.2016 №53, яке діє з 01.01.2016 (а.с.58-62, 65-67 т. 1).

Суд перевірив наданий розрахунок та встановив, що останній проведено вірно.

Отже відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №922/1352/20, від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц).

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, доказів оплати за використання земельної ділянки не надав.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог, а тому задовольняє їх у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 12069,68 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс Ко" (вул.Кримського, 119, м.Малин, Житомирська обл., 11601, ) на користь Малинської міської ради Житомирської області (площа Соборна, 6А, м.Малин, Житомирська обл., 11601, , р/р UA0006829, банк: ГУК у Житомирській області, , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код платежу 240060300) 804645,12 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс Ко" (вул.Кримського, 119, м.Малин, Житомирська обл., 11601, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (вул.Святослава Ріхтера, 11, м.Житомир, 10008, , р/р UA0011049 Державна казначейська служба України) 12069,68 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.01.23

Суддя Прядко О.В.

Друк: 1 - у справу;

2 - Коростенській окружній прокуратурі (рек.) та на ел.пошту: ;

- Житомирській обласній прокуратурі на ел.пошту: ;

3 - позивачу (рек.) та на ел.пошту: ;

4 - відповідачу (рек.) та на ел.пошту:.

5-6 - засновникам відповідача:

- ОСОБА_1 (рек.) ( АДРЕСА_2 );

- ОСОБА_2 (рек.) ( АДРЕСА_3 ).