ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2023м. ДніпроСправа № 904/4655/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Дніпроазот", м. Камянське Дніпропетровської області

про стягнення 446 258,51 грн., -

Суддя Бажанова Ю.А.

Секретар судового засідання Бочарова М.О.

Представники сторін

від позивача: Чуприна Євген Андрійович, ордер серії АЕ № 1161474 адвокат

від відповідача: Нікуліна Катерина Олегівна, довіреність №18/016-юр від 21.12.2022 юрисконсульт

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроазот" на свою користь 289 568,40 грн основного боргу, 156 690,11 грн заборгованість за штрафними санкціями.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки та виконання робіт №774784 від 10.11.2021 в частині оплати поставленої продукції та виконаних позивачем робіт.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 10.01.2023.

03.01.2022 від Акціонерного товариства "Дніпроазот" надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" в повному обсязі.

В обґрунтування свого відзиву зазначає, що відповідно до пункту 12.1 договору поставки та виконання робіт № 774784 від 10.11.2021 сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це стало наслідком дії обставин непереборної сили (повінь, пожежа, землетрус, епідемії, страйки, військові дії), які спричинили неможливість виконання стороною своїх зобов`язань за цим договором. Торгово-промислова палата України листом № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану та підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору. Також зазначає, що в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України АТ "Дніпроазот" позбулося можливості безпечно та належним чином забезпечувати власну виробничо-господарську діяльність необхідними ресурсами і матеріалами та перспектива відновлення такого забезпечення найближчим часом не вбачається. Враховуючи виниклі негативні, форс-мажорні обставини, наявність цілозмінних простоїв у структурних підрозділах, беручи до уваги наявні факти обстрілів та ураження об`єктів інфраструктури України, суттєвий ризик та небезпека заподіяння при продовженні виробничих процесів в умовах військових дій непоправної шкоди навколишньому природному середовищу, працівникам та обладнанню підприємства, населенню міста та області, а також з метою недопущення аварійних ситуацій, які можуть призвести до техногенної катастрофи, АТ "Дніпроазот" видано наказ від 25.02.2022 № 198 «Про простій в АТ "Дніпроазот", яким затверджено Акт про простій у структурних підрозділах АТ "Дніпроазот" від 25.02.2022 з 8:00 год. 25.02.2022. Таким чином, затримка у здійсненні розрахунків за Договором пов`язана з обставинами непереборної сили.

Також зазначає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 88 377,86 грн. є безпідставними та такими, що не засновані на нормах чинного законодавства, умовах договору та фактичних обставинах справи.

Не погоджується з тим, що у розрахунку 3% річних датою початку розрахунку зазначено 03.03.2022, в той час як останнім днем встановленого договором строку для оплати продукції є 07.03.2022 і, відповідно, початок розрахунку періоду прострочення оплати з 03.03.2022 є безпідставним та необґрунтованим.

05.01.2023 від Акціонерного товариства "Дніпроазот" надійшла заява про участь у засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2022 заяву представника Акціонерного товариства "Дніпроазот" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; призначено судове засідання 10.01.2023 в режимі відеоконференції для представника Акціонерного товариства "Дніпроазот" поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

10.01.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із доводами відповідача та просить задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні, яке відбулося 10.01.2023, з`явився представники позивача та відповідача.

У підготовчому засіданні 10.01.2023 господарським судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу для розгляду по суті на 24.01.2023.

У судовому засіданні, яке відбулося 24.01.2023, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача підтримав заперечення на позов.

У судовому засіданні 24.01.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

10.11.2021 між Акціонерним товариством "Дніпроазот" (покупець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" (виконавець) було укладено договір №774784 від 10.11.2021 на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів та окремих територій, відповідно до пункту 1 якого виконавець зобов`язується у відповідності до умов Договору та невід`ємних додатків до нього поставити (передати у власність) замовнику продукцію промислово-технічного призначення, виконати монтажні роботи та здати замовнику закінчені роботи, а замовник зобов`язується прийняти поставлену виконавцем продукцію промислово-технічного призначення і належним чином закінчені роботи та оплатити їх вартість в порядку і строки, передбачені цим договором.

Згідно з пунктом 1.2.1 договору для виконання своїх зобов`язань, передбачених пунктом 1.1 договору, виконавець зобов`язується поставити продукцію промислово-технічного призначення (Кондиціонери).

Відповідно до пункту 2.3. договору загальна сума договору складає 289 568,40 грн, у тому числі ПДВ (20%) 15 608,00 грн. Загальна вартість є твердою та зміні не підлягає.

Пунктом 2.5 договору встановлено, що замовник зобов`язаний оплатити поставлену продукцію та виконані роботи за договором протягом 30-ти календарних днів від дня підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, складеного згідно з вимогами розділу 8 договору та отримання замовником від виконавця всіх документів, які підлягають переданню замовнику в обов`язковому порядку разом із продукцією відповідно до умов цього договору та/або вимог чинного законодавства України. У разі неотримання замовником необхідних документів від виконавця, строк оплати продукції продовжується на час прострочення відповідних документів.

Виконавець разом із продукцією передає замовнику наступний комплект документації: видаткову накладну на продукцію; акт приймання-передачі продукції; рахунок-фактуру; товарно-транспортну накладну за формою № 1-ТН, яка наведена у додатку № 7 до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997; сертифікат (транспорт) якості заводу виробника із відповідною відміткою відділу технічного контролю (ВТК); документ про відповідність (декларацію, сертифікат відповідності тощо), оформлений згідно Законом України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" та технічним регламентом на продукцію, якщо відповідна продукція, що постачається за цим договором, підлягає державному ринковому нагляду і контролю нехарчової продукції; копію митної декларації, за якою було здійснене митне оформлення продукції, ввезеної на митну територію України (пункт 1.3. договору).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що виконавець здійснює поставку продукції замовнику на умовах (базису) поставки: DDР - склад замовника (м. Кам`янське, вул. С.X. Горобця, 1), згідно Правил ІСС з використанням термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі (ІНКОТЕРМС-2010).

У разі виявлення неякісного, неналежного виконання робіт або, за наявності інших зауважень до виконання виконавцем своїх зобов`язань з договором, замовник у письмовій формі повідомляє про це виконавця. Протягом 5 днів від дати направлення замовником повідомлення, виконавець зобов`язаний дати відповідь і у цей же строк забезпечити явку на територію замовника своїх уповноважених представників для оформлення відповідного акту про виявлені недоліків виконаних роботах з вказівкою строків усунення дефектів чи недоліків робіт. У строки, зазначені в акті про виявлення недоліків, виконавець здійснює усунення недоліків за власних рахунок (пункт 8.4. договору).

Згідно пункту 8.8 договору, наявність підписаного сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Цей договір набирає чинності з моменту його укладання сторонами та діє протягом 12 місяців, в частині гарантійних зобов`язань виконавця протягом усього гарантійного строку на продукцію та на виконані роботи. Сплив терміну дії договору не звільняє сторін від виконання тих зобов`язань, які виникли у період дії договору та станом на момент закінчення терміну договору залишилися не виконані. (пункт 14.1 договору)

14.01.2022 сторонами підписано акт приймання-передачі товару №1, поставленого товару на загальну суму вартості 197 720,40 грн з ПДВ (а.с.32, том 1).

03.02.2022 сторонами підписано акт приймання-передачі виконаних робіт № ОУ-0000004, відповідно до якого ТОВ "Тріон Альфа" були проведені такі роботи, згідно договору № 774784 від 10.11.2021 по рахунку № СФ-0000011 від 02.02.2022, а саме: виконані монтажні роботи. Вартість робіт без ПДВ становить 76 540,00 грн. ПДВ 20 % - 15 308,00грн. Загальна вартість робіт становить 91 848,00 грн (а.с.35, том 1).

03.02.2022 сторонами підписано акт б/н про закінчення пусконаладжувальних робіт, в результаті яких поведені роботи з монтажу, введення обладнання в експлуатацію, діагностика роботи обладнання та навчання персоналу замовника роботі з обладнанням (а.с. 37, том 1).

03.02.2022 сторонами підписано акт б/н про введення в експлуатацію продукції промислово-технічного призначення, згідно якого монтажні роботи з установки кондиціонерів та введення продукції в експлуатацію, згідно додатку № 1 до договору № 774784 від 10.11.2021 (а.с.36, том 1).

Усі акти підписані сторонами договору та містять відмітку, що замовник не має претензій до виконавця щодо якості та обсягу наданих послуг за умовами договору.

28.06.2022 Акціонерним товариством "Дніпроазот" на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" був направлений лист № 24 від 28.06.2022, відповідно до якого в підрозділах замовника, а саме: цех Карбам ід-1; управління АТ "Дніпроазот" (ст. диспетчер); здорпункт; УСМіРР встановлені кондиціонери не працюють (подача теплого повітря замість охолодженого) (а.с.38, том 1).

05.07.2022 працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" усунуто вказані у листі № 24 від 28.06.2022 недоліки.

12.09.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" направило на електронну пошту Акціонерного товариства "Дніпроазот" лист № 12/09-1 від 12.09.2022 із вимогою про сплату наявної заборгованості за договором. Цим же листом позивач надав відповідачу додатковий 30-денний строк погашення заборгованості за договором, рахуючи з моменту отримання претензії (а.с. 39, том 1).

24.11.2022 ТОВ "Тріон Альфа" повторно направило на адресу відповідача претензію № 22/11-1 від 22.11.22. Відповідно до інформації трекінг-сервісу "Укрпошта", повідомлення № 696 кур`єром не було вручено відповідачу під час доставки 01.12.2022 (а.с.40-41, том 1).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" посилається на неналежне виконання Акціонерним товариством "Дніпроазот" зобов`язань за договором поставки та виконання робіт №774784 від 10.11.2021 в частині оплати поставленої продукції та виконаних позивачем робіт, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 289 568,40 грн основного боргу, 61 695,81 грн. інфляційних втрат, 6 616,44 грн. процентів за користування коштами, 88 377,86 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язання.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору №774784 поставки та виконання робіт від 10.11.2021, факт надання послуг, строк оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати, наявність /відсутність підстав для стягнення неустойки. .

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина 6 вказаної статті).

Згідно з частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 289 568,40 грн. за договором поставки та виконання робіт №774784 від 10.11.2021 в частині оплати поставленої продукції та виконаних позивачем робіт.

З урахуванням приписів пункту 2.5 договору, строк оплати послуг щодо оплати, є таким, що настав.

Відповідач доказів оплати вартості послуг у розмірі 289 568,40грн. до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині не спростував.

У відзиву на позов відповідач не заперечує щодо заявленої позивачем заборгованості у розмірі 289 568,40 грн.

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 289 568,40 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойка (пеня, штраф) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача пені у сумі 88 377.86 грн. за загальний період з 03.03.2022 по 05.12.2022 .

Згідно з частинами 4, 6 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Заявляючи про стягнення з відповідача на свою користь пені, позивач у позовній заяві посилається на приписи статті 549 Цивільного кодексу України та частину 2 статті 343 Господарського кодексу України, які передбачаються стягнення пені за порушення строків сплати у розмірі, встановленому договором, який не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи, що умовами договору не визначено конкретного розміру пені за порушення покупцем строку оплати продукції, господарський суд дійшов висновку щодо неправомірності її нарахування, а відтак вимога про стягнення пені у сумі 88 377,86 грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача на свою користь 61 695,81 грн. інфляційних втрат за період з березня 2022 року по жовтень 2022 року, 6 616,44 грн. 3% за користування коштами за період з 03.03.2022 по 05.12.2022.

Перевіривши розрахунки позивача, господарським судом зазначає таке.

Пунктом 2.5 договору встановлено, що замовник зобов`язаний оплатити поставлену продукцію та виконані роботи за договором протягом 30-ти календарних днів від дня підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт, складеного згідно з вимогами розділу 8 Договору та отримання замовником від виконавця всіх документів, які підлягають переданню замовнику в обов`язковому порядку разом із продукцією відповідно до умов цього Договору та/або вимог чинного законодавства України. У разі неотримання замовником необхідних документів від виконавця, строк оплати продукції продовжується на час прострочення відповідних документів.

Згідно зі статтею 253 Цивільного кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі №815/4720/16, від 13.06.2018 у справі №815/1298/17, від 14.08.2018 у справі №803/1387/17, від 28.08.2018 у справі №814/4170/15).

Крім того, відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Виходячи з викладеного, останній день оплати за надані послуги припадає на 05.03.2022, який є вихідним днем (субота), тому останнім днем оплати є 07.03.2022 (перший робочий день), у зв`язку з чим прострочення платежу починається з 08.03.2022.

Так, перевіривши розрахунок 3%, господарський суд зазначає, що під час здійснення розрахунку позивачем неправильно визначений період прострочення з березня 2022 року по жовтень 2022 року, оскільки акт про ведення в експлуатацію продукції промислово технічного призначення підписано сторонами 03.02.2022, відповідно до пункту 2.5 договору + 30 календарних днів від дати підписання сторонами акту передачі виконаних робіт таким чином граничний строк оплати є 05.03.2022 (вихідним днем субота), відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день строк оплати переноситься на перший за ним робочий день 07.03.2022, відповідно прострочення з 08.03.2022.

Між тим, здійснивши арифметичну перевірку правильності здійснених позивачем нарахувань з урахуванням строків прострочення, господарський суд встановив, що 3% річні нараховані правомірно у розмірі 6 499,46 грн. (правильний період за період з 08.03.2022 по 05.12.2022), інфляційні у розмірі 61 695,81 грн. (за період з березня 2022 року по грудень 2022 року).

Щодо посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин суд зазначає таке.

Сторони домовились, що звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це стало наслідком дії обставин непереборної сили (повінь, пожежа, землетрус, епідемії, страйки, військові дії), які спричинили неможливість виконання стороною своїх зобов`язань за цим договором. (пункт 12.1. договору).

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів (стаття 218 Господарського кодексу України).

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

З наведеного вбачається, що учасник господарського зобов`язання може бути звільнений від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Відповідачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем по договору про надання послуг, як і не надано обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором.

Слід відзначити, що введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти, адже протилежного відповідачем не доведено відповідними доказами. Більше того, держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни (зменшення податків, митних платежів тощо). Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

В даному випадку сторона не надала доказів, що саме введення воєнного стану унеможливило виконання конкретних зобов`язань за договором. Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач перебуває в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін договору.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє заперечення відповідача як недоведені документально і такі, що ґрунтуються на бажанні уникнути виконання грошового зобов`язання.

При цьому також господарський суд враховує доводи позивача про те, що у період воєнного стану, а саме 28.06.2022 відповідач повідомив позивача про недоліки у роботі поставленого обладнання та 05.07.2022 позивачем усунуті недоліки у роботі поставленого обладнання, тобто поставлене позивачем обладнання використовується відповідачем у здійсненні господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги у розмірі 357 763,67 грн. (289 568,40 грн. основний борг + 6 499,46 грн. 3% річних + 61695,81 грн. інфляційних втрат).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" до Акціонерного товариства "Дніпроазот" задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроазот" (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, 1, ідентифікаційний код 05761620) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріон Альфа" (49040, м. Дніпро, вул. Панікахи, 2, оф. 706а, ідентифікаційний код 432668537) 289 568,40 грн. основного боргу, 6 499,46 грн. 3% річних, 61 695,81 грн. інфляційних втрат, 5 366,46 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.01.2023

Суддя Ю.А. Бажанова