ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2023 р. Справа №926/13/22

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г. Т.

Плотніцького Б.Д.

секретар судового засідання Гавриляк І. В

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту Україна» б/н від 02.11.2022 (вх. № ЗАГС 01-05/2691/22 від 07.11.2022)
на рішенняГосподарського суду Чернівецької області від 13.09.2022 (суддя Ніколаєв М. І., повний текст складено 20.09.2022)
та на додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.09.2022 (суддя Ніколаєв М. І.)
у справі: № 926/13/22,
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту Україна» (надалі ТзОВ «Світ Інструменту Україна»), м. Київ,
до відповідача :Фізичної особи-підприємця Близнюка Івана Івановича (надалі - ФОП Близнюк І. І.), м. Чернівці,
про: стягнення заборгованості у сумі 129 785,54 грн.
за участю представників:
позивача:не з`явився,
відповідача:не з`явився.
ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Світ Інструменту Україна» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до ФОП Близнюка І. І. про стягнення заборгованості у сумі 129 785,54 грн.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2022 у задоволенні позову відмовлено, стягнуто з ТзОВ «Світ Інструменту Україна» на користь ФОП Близнюка І. І. 6768,00 грн витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи.

Ддодатковим рішенням Господарського суду Чернівецької області від 29.09.2022 задоволено заяву ФОП Близнюка І. І. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, стягнуто з ТзОВ «Світ Інструменту Україна» на користь ФОП Близнюка І. І. 18 156,90 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2022 мотивоване тим, що в процесі розгляду справи суд, з урахуванням висновку експерта Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (НДЕКЦ) МВС України № СЕ-19/126-22/3957-ПЧ від 11.06.2022, встановив, що видаткові та товарно-транспортні накладні на загальну суму 113 822,52 грн підписані не відповідачем, а іншою особою. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт поставки товару та прийняття такого товару відповідачем позивач не надав. Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту поставки відповідачу товару, а отже, і не доведено виникнення у відповідача обов`язку оплатити цей товар. Зважаючи на зазначене, відсутнє і прострочення виконання такого зобов`язання, що, в свою чергу, виключає можливість застосування до відповідача такої міри відповідальності як нарахування 8 513,37 грн п`ятнадцяти відсотків річних та 7449,65 грн пені.

Задоволивши заяву відповідача про розподіл судових витрат, суд у додатковому рішення від 29.09.2022 зазначив, що розмір заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу є співрозмірним з наданими послугами та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Крім того, судом враховано відсутність заперечень позивача щодо заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаними рішенням та додатковим рішенням суду, ТзОВ «Світ Інструменту Україна» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що Господарським судом Чернівецької області під час винесення оскаржуваного рішення було порушено ряд норм матеріального права: ст. 525, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 629, ст. ч. 1 ст. 691, ч. 1-2 ст. 692, ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України. Скаржником зосереджено увагу на тому, що судом не було враховано письмові докази, а саме 2 відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортної компанії «САТ» № 1107/А3 від 11.07.2022 та № 2907/А3 від 29.07.2022 на адвокатський запит представника позивача, що підтверджують отримання товару відповідачем.

Щодо оскаржуваного додаткового рішення, то ТзОВ «Світ Інструменту Україна» вказує, що заявлений до стягнення розмір витрат (18 156,90 грн) на оплату послуг адвоката не відповідає критерію реальності адвокатських витрат, розумності, співрозмірності їх розміру та є завищеними з огляду на таке:

- згідно з Розрахунку розміру винагороди за Договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 19.01.2022, вбачається, що адвокатом підготовлений відзив на позовну заяву та два клопотання, робота з якими тривала 11 годин вартістю 9551,85 грн, у той же час, справа є нескладною та не потребувала такої великої кількості часу для досвідченого адвоката;

- ознайомлення з позовною заявою незначної складності на 6 сторінках та консультація клієнта не займає 2 години часу. Подібного роду послуги виконуються досвідченим адвокатом протягом 30 хвилин;

- участь у шести судових засіданнях, тривалість яких не перевищувала 15-20 хвилин також не займає 6 годин та не коштує 6000,00 грн.

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2022 у справі № 926/13/22.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2022 справу № 926/13/22 розподілено для розгляду судді-доповідачу Кравчук Н. М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н. М. головуючий суддя, судді: Кордюк Г. Т. та Плотніцький Б. Д.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ «Світ Інструменту Україна» на рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2022 та на додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.09.2022 у справі № 926/13/22, розгляд справ об`єднано в одне провадження та призначено на 06.12.2022.

30 листопада 2022 року адвокатом відповідача на електронну пошту суду подано клопотання, в якому заявник просить проводити судові засідання у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та за допомогою програмного забезпеченняСon. Ухвалою суду від 05.12.2022 заявлене клопотання задоволене судом.

За наслідками судового засідання 06.12.2022 розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.01.2023.

У судове засідання 10.01.2023 сторони не забезпечили явку повноважних представників та не повідомили суду причин такої неявки. Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів апеляційної інстанції встановила таке.

08 червня 2018 року між ТзОВ «Світ Інструменту Україна», як Постачальником, та ФОП Близнюком Іваном Івановичем, як Покупцем, укладено Договір поставки товару № 0246/19-П (далі Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору Постачальник зобов`язався поставити та передати, а Покупець прийняти та сплатити в терміни і на умовах цього Договору товари, що належать Постачальнику.

Пунктами 1.2.-1.3. Договору унормовано, що товар поставляється та приймається в асортименті, в кількості та за цінами, вказаними в видаткових накладних Постачальника. Найменування і кількість товару визначаються відповідно до заявок Покупця.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Постачальник постачає товар відповідно до заявки Покупця згідно всіх необхідних характеристик даного товару.

Згідно з пунктом 3.4. Договору повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що одержує товарно-матеріальні цінності за Договором, підтверджуються довіреністю, кільцевою довіреністю, тощо. З метою підтвердження факту передачі конкретної партії товару, Покупець надає, а Постачальник отримує Довіреність з зазначенням матеріально відповідальних осіб, їх паспортних даних, зразків підписів і відтисків штампів/печаток/факсиміле, які уповноважені отримувати товарно-матеріальні цінності від імені Покупця.

Ціна товару, яка входить у партію поставки, остаточно узгоджується та вказується сторонами у видатковій накладній на поставку відповідної партії товару або в рахунку, який дійсний до сплати Покупцем протягом 5 (п`яти) робочих днів. Вартість товару включає вартість його доставки. Зміна остаточно узгодженої сторонами ціни товару після його поставки Покупцю не допускається. Сума цього Договору складається з суми вартості партій товарів, поставлених Постачальником на протязі строку дії цього Договору (п. 4.1.-4.2. Договору).

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що Покупець повинен сплатити суму партії товару в наступному порядку:

- попередня оплата товару, що постачається у розмірі 100% від суми встановленої у рахунку в т.ч. ПДВ, сплачується Покупцем у строки, встановлені у рахунку, після отримання від Постачальника рахунку. Постачальник має право не здійснювати поставку товару без наявності попередньої оплати партії товару на розрахунковому рахунку Постачальника або

- у разі якщо Покупець отримує товар на умовах відстрочення платежу, Покупець сплачує поставлений товар протягом 21 календарних дні з дати поставки відповідної партії товару Постачальником.

В платіжному дорученні зазначити призначення платежу: оплата видаткової накладної: номер, місяць, дата, рік, згідно договору поставки: номер, місяць, дата, рік. У випадку відсутності зазначення призначення платежу, Постачальник не несе відповідальність за правельність зарахування коштів по даному договору.

Оплата здійснюється Покупцем особисто в розмірі повної вартості поставленої партії товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок Постачальника, вказаний в реквізитах Постачальника в цьому договорі або іншим шляхом не забороненим чинним законодавством (пункт 4. 4. Договору).

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що за порушення строків розрахунків за отриманий товар на умовах відстрочення платежу, Постачальник має право нарахувати Покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення розрахунку від існуючої суми заборгованості, а також у якості санкції, керуючись ст. 625 ЦК України, за порушення боржником виконання грошового зобов`язання Постачальник має право нарахувати на суму заборгованості проценти у розмірі 15% (п`ятнадцять) річних.

Пунктами 10.1. та 10.2. Договору передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і продовжує діяти до 31.12.2018. Якщо Сторони до моменту закінчення терміну дії цього Договору не виявлять бажання його розірвати, договір вважається автоматично пролонгований на наступний рік.

Як зазначає позивач, на виконання взятих на себе зобов`язань ним здійснено поставку товару відповідачу на суму 113 822,52 грн, що підтверджується видатковими накладним:

- від 11.11.2020: № Инс0033208, № Инс0033246, № Инс0033247, № Инс0033290, № Инс0033205, № Инс0033206;

- від 13.11.2020: № Инс0033675, № Инс0033676, № Инс0033677, № Инс0033640;

- від 16.11.2020: № Инс0033852, № Инс0033853, № Инс0033858;

- від 17.11.2020: № Инс0033940, № Инс0033941, № Инс0033890, № Инс0034005;

- від 18.11.2020: № Инс0034086, № Инс0034084;

- від 19.11.2020: № Инс0034233;

- від 23.11.2020: № Инс0034514, № Инс0034515, № Инс0034499, № Инс0034517, № Инс0034509, № Инс0034508;

- від 24.11.2020: № Инс0034672,

та товаро-транспортними накладними № 299114218, № 299118457, № 299112394, № 299112397, № 299111161, № 299111034, № 299107278, № 299109738, № 299103206, № 299103739.

Відповідач, кореспондуючий обов`язок з оплати отриманого товару протягом 21 календарного дня з дати поставки відповідної партії товару не виконав, що слугувало підставою звернення позивача до Господарського суду Чернівецької області з вимогою про стягнення з відповідача 113 822,52 грн заборгованості за Договором, а також 8513,37 грн п`ятнадцяти відсотків річних та 7449,65 грн пені, нарахованих відповідачу за неналежне виконання своїх зобов`язань.

В суді першої інстанції ФОП Близнюк І. І. заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що видаткові та товарно-транспортні накладні у листопаді 2020 року він не підписував, відповідно, товар від позивача не отримував.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Як передбачено ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Як зазначалося вище, господарські зобов`язання між ТзОВ «Світ Інструментів Україна» та ФОП Близнюком І. І. виникли на підставі укладеного Договору поставки товару № 0246/19-П від 08.06.2018. Шляхом підписання такого договору сторони засвідчили, що досягли згоди щодо всіх його істотних умов.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що оплата товару за даним Договором відбувалась на умовах відстрочення платежу. Покупець повинен був оплатити поставлений товар протягом 21 календарного дня з дати поставки відповідної партії товару Постачальником (п. 4.3. Договору).

Позиція позивача грунтується на тому, що ним на виконання умов договору здійснено відповідачу поставку товару на загальну суму 113 822,52 грн згідно з видатковими накладними (т. 1, а. с. 13-39) та товаро-транспортними накладними (т. 1 а. с. 40-44). Проте, обов`язок з оплати поставленого товару відповідачем не виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує факту укладання Договору на підставі якого виникла заборгованість, водночас, заперечує факт замовлення товару та його отримання за відповідними видатковими накладними. Покупець стверджує, що видаткові та товаро-транспортні накладні, які підписані від імені Близнюка І. І. є підробленими, а отже ці документи не можуть визнаватись доказами.

Згідно з статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Частиною 1 статті 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Матеріали даної справи свідчать, що в процесі її розгляду місцевим господарським судом, з метою повного та всебічного розгляду справи, було задоволено клопотання відповідача та призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Чернівецькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру (НДЕКЦ) МВС України. На вирішення судової почеркознавчої експертизи були поставлені запитання:

1) Чи виконаний підпис у видаткових накладних № ИНС0033208 від 11.11.2020; № ИНС0033246 від 11.11.2020; № ИНС0033247 від 11.11.2020;№ ИНС0033290 від 11.11.2020; № ИНС0033205 від 11.11.2020; № ИНС0033206 від 11.11.2020; № ИНС0033675 від 13.11.2020; № ИНС0033676 від 13.11.2020; № ИНС0033677 від 13.11.2020; № ИНС0033640 від 13.11.2020; № ИНС0033852 від 16.11.2020: № ИНС0033853 від 16.11.2020; № ИНС0033858 від 16.11.2020; № ИНС0033940 від 17.11.2020; № ИНС 0033941 від 17.11.2020; № ИНС0033890 від 17.11.2020; № ИНС0034005 від 17.11.2020; № ИНС0034086 від 18.11.2020; № ИНС0034084 від 18.11.2020; № ИНС0034233 від 19.11.2020; № ИНС0034514 від 23.11.2020; № ИНС0034515 від 23.11.2020; № ИНС0034499 від 23.11,2020; № ИНС0034517 від 23.11.2020; № ИНС0034509 від 23.11.2020; № ИНС0034508 від 23.11.2020; № ИНС0034672 від 24.11.2020 в графі «отримав» Близнюком Іваном Івановичем?

2) Чи виконаний підпис у товаро-транспортних накладних № 299114218; № 299118457; № 299112394; № 299112397; № 299111161; № 299111034; № 299107278; № 299109738; № 299103206; № 299103739 в графі підпис клієнта Близнюком Іваном Івановичем?

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/126-22/3957-ПЧ від 11.06.2022 підписи у вищевказаних видаткових накладних та підписи в графі «підпис клієнта» у товарно-транспортних накладних виконані не Близнюком І. І., а іншою особою.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для відхилення наявного в матеріалах справи висновку експерта, враховуючи, що при призначенні та проведенні експертизи було додержано вимог законодавства, обставин, які виключали б участь експерта у справі встановлено не було.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зважаючи на те, що у первинних документах (видаткових та товаро-транспортних накладних), наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, фактично відсутній підпис ФОП Близнюка І. І., як і інші дані, що дають змогу ідентифікувати його особу, суд констатує, що належним чином оформлені (підписані) первинні документи, які б свідчили про здійснення господарських операцій та підтверджували факт поставки позивачем товару на суму 113 822,52 грн та прийняття такого товару відповідачем у матеріалах справи відсутні.

Водночас апеляційний суд зауважує, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару. Такий факт повинен оцінюватися у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки вибіркова оцінка доказів не відповідає вимогам процесуального законодавства.

У зв`язку з цим необхідно враховувати, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів. Отже, судам у розгляді справ, у яких необхідно досліджувати обставини поставки товару, слід з`ясовувати, крім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. Зокрема, обставини здійснення перевезення товару поставленого за спірними видатковими накладними, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця, інші обставини, які будуть переконливо підтверджувати реальний рух активів, свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару та які давали б змогу встановити реальність здійснених господарських операцій.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постановах від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18, від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

У апеляційній скарзі, ТзОВ «Світ Інструменту Україна» зазначає, що місцевим судом при розгляді справи не було враховано письмових доказів, а саме дві відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортної компанії «САТ» № 1107/А3 від 11.07.2022 та № 2907/А3 від 29.07.2022 на адвокатський запит щодо поставки товару в т. ч. відповідачу. З останньої такої відповіді вбачається, що «… вантажоодержувач (відповідач) не міг не знати про факт надходження вантажів та необхідність їх отримання … Інформація про документ, що посвідчує особу відповідної фізичної особи вантажоодержувача внесена ним до ТТН (ННВ одержувача) під час отримання вантажу за адресою адресної доставки вантажу та підтверджена підписом отримувача».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника, що лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортної компанії «САТ» № 1107/А3 від 29.07.2022 було долучено позивачем лише до апеляційної скарги, рішення судом першої інстанції у даній справі винесено 13.09.2022, а відповідь ТзОВ «ТК «САТ», на яку здійснено посилання в апеляційній скарзі, датована 29.07.2022, тобто, значно раніше. Проте, скаржником не наведено колегії суддів причин неможливості подання такого доказу при розгляді справи в суді першої інстанції.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне доводи скаржника про неврахування місцевим судом вищезазначених письмових доказів відхилити.

Відтак, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази та зважаючи, що позивачем не доведено обставин, які свідчать про факт поставки товару, а також обставин, які свідчать про отримання товару відповідачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача 113 822,52 грн заборгованості, що в свою чергу виключає можливість застосування до відповідача такої міри відповідальності як нарахування 8513,37 грн п`ятнадцяти відсотків річних та 7449,65 грн пені за прострочення виконання зобов`язання.

Розглянувши вимогу апеляційної скарги в частині скасування додаткового рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.09.2022 про стягнення з ТзОВ «Світ Інструменту Україна» на користь ФОП Близнюка І. І. 18 156,90 грн витрат, понесених на професійну правову допомогу, апеляційний суд зазначає таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у відзиві на позовну заяву заявив, що він очікує понести судові витрати, у зв`язку із розглядом даної справи у розмірі 23 740,20 грн.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 13.09.2022 до закінчення судових дебатів в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України представник відповілача зробив заяву про надання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів в підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем 19.09.2022 було подано до місцевого суду заяву про розподіл судових витрат, до якої долучено: копію договору про надання юридичних послуг від 10.01.2022, розрахунок винагороди від 13.09.2022, копія рахунку на оплату, копія акту приймання-передачі від 13.09.2022. У поданій заяві відповідач просить суд стягнути з позивача 18 156,90 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до пункту 3 частини першої та частини третьої статті 244 ГПК України: суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Положеннями статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до абзацу 1 частини 8 статті 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має, сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси відповідача ФОП Близнюка І. І. представляв адвокат Гінінгер А. З., який діяв на підставі договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 19.01.2022 (далі Договір про надання юридичних послуг) та ордеру про надання правничої (правової) допомоги Серія СЕ № 1037570 від 19.01.2022.

Відповідно до п. 1. 1. Договору про надання юридичних послуг, Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу (юридичні послуги), у тому числі за окремими дорученнями Клієнта, з питань, що виникають у Клієнта в порядку та на умовах, визначених договогом.

Пунктом 1.2. Договору про надання юридичних послуг передбачено, що вартість послуг Адвоката складає:

- усна консультація клієнта з вивченням документів, узгодження правової позиції 868,35 грн за годину;

- письмова консультація клієнта з вивченням документів, узгодження правової позиції - 868,35 грн за годину;

- збір доказів та інших документів (підготовка письмових документів: листи, запити, звернення, пошук судової практики тощо), ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження - 868,35 грн за годину;

- підготовка відзиву на позовну заяву, апеляційну скаргу, касаційну скаргу 868,35 грн за годину;

- підготовка позовної заяви, апеляційної скарги, касаційної скарги 868,35 грн за годину;

- підготовка процесуальних клопотань, заяв, заперечень, письмових пояснень, скарг по справі - 868,35 грн за годину;

- участь у судових засіданнях у суді першої інстанції 1000,00 грн за судодень;

- участь у судових засіданнях у суді апеляційної інстанції - 2000,00 грн за судодень;

- участь у судових засіданнях у суді касаційної інстанції - 3500,00 грн за судодень.

Як вбачається із пункту 1.3. Договору про надання юридичних послуг, Клієнт в окремому порядку відшкодовує витрати Адвоката, понесені у зв`язку з виконанням покладених Клієнтом на адвоката завдань, які не включаються до послуг, передбачених у п. 1.2. договору. До витрат Адвоката можуть відноситись витрати на прибуття в судове засідання, витрати на проживання у місці розташування суду, витрати на копіювання та друк документів, витрати на направлення документів поштою та інші схожі витрати.

Оплата послуг адвоката здійснюється на підставі Актів надання послуг (Актів прийому-передачі наданих послуг), оформлених у двосторонньому порядку за наслідками надання послуг. Клієнт оплачує надані послуги протягом 10 днів з дня підписання Акту надання послуг (Акту приймання-передачі наданих послуг). Оплата послуг Адвоката може здійснюватись клієнтом шляхом попередньої оплати (п. 1.4. Договору про надання юридичних послуг).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 01.01.2023 (п. 9.1. Договору про надання юридичних послуг).

13 вересня 2022 року адвокатом Гінінгером А. З. складено Розрахунок розміру винагороди за Договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 19.01.2022, згідно якого розрахунок суми винагороди складає 18 156,90 грн. та складається з:

- ознайомлення із позовною заявою 868,35 грн;

- усна консультація клієнта, узгодження правової позиції (2 год) - 1736,7 грн;

- підготовка та перевірка відзиву на позовну заяву, 2 клопотань у справі (11 год) 9551,85 грн;

- участь у судових засіданнях (6 судоднів) 6000,00 грн (1 судодень 1000,00 грн).

Також, 13.09.2022 за результатами виконаної роботи, адвокат Гінінгер А. З. та ФОП Близнюк І. І. підписали Акт приймання передачі наданих послуг, в якому вказується, що адвокат Гінінгер А.З. надав професійну правову допомогу на загальну суму 18 156,90 грн згідно з Розрахунком розміру винагороди за надання правової допомоги.

Верховний суд у постанові від 22 січня 2021 року по справі № 925/1137/19 наголосив про те, що за змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статті 123, частини 1-4 статті 126 ГПК України необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

В постанові Верховного суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/455/19 вказано, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Суд звертає увагу на те, що критерії співмірності визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відтак, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;

Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність обрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката Гінінгера А. З. до справи, ТзОВ «Світ Інструментів Україна» станом на день прийняття місцевим судом додаткового рішення у даній справі, не надав.

Колегія суддів зауважує, що додаткове рішення у справі № 926/13/22 датоване 29.09.2022 (повний текст складено і підписано 29.09.2022), а клопотання ТзОВ «Світ Інструментів Україна» про зменшення суми витрат на професійну (правничу) допомогу надійшо до Господарського суду Чернівецької області засобами поштового зв`язку 03.10.2022, тобто, після відповідного додаткового рішення.

З огляду на викладене, витрати на професійну правничу допомогу адвоката відповідача в суді першої інстанції в розмірі 18 156,90 грн по даній справі є обґрунтованими, тому, керуючись ст. 129 ГПК України підлягають задоволенню.

Узагальнюючи все вищевикладене, твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних рішення від 13.09.2022 та додаткового рішенні від 29.09.2022 Господарського суду Чернівецької області, не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових рішень відсутні.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Апелянтом всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б спростували факти, встановлені місцевим судом, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваних рішеннях.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки, апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 269, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ТзОВ «Світ Інструменту Україна» на рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2022 та на додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.09.2022 у справ № 926/13/22 залишити без задоволення.

2. Рішенння Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2022 та на додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.09.2022 у справ № 926/13/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційних скарг залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет:://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст постанови складено та підписано 18.01.2023.

Головуючий суддя Кравчук Н. М.

судді Плотніцький Б. Д.

Кордюк Г. Т.