РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.01.2023Справа № 910/5003/22

Господарський суд місті Києва у складі судді - Г. П. Бондаренко-Легких, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін матеріали справи № 910/5003/22

За позовом Одеського міського центру зайнятості (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22-В)

До Державної екологічної інспекції України (01042, м. Київ, Новопечерський пров., 3, корп. 2)

Про стягнення 50 281, 86 грн виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Одеський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної екологічної інспекції України про стягнення 50 281, 86 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у зв`язку із поновленням на роботі ОСОБА_1 на посаді першого заступника Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу - першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду, відповідач зобов`язаний повернути позивачу 50 281, 86 грн, виплачених в якості допомоги по безробіттю на підставі ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", як сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному, у зв`язку із поновленням його на роботі за рішенням суду.

Зважаючи на вищевикладене, заявник просить суд стягнути з Державної екологічної інспекції України 50281,89 грн на підставі ст. ст. 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Також заявник просить стягнути з Державної екологічної інспекції України суму понесених судових витрат (судовий збір).

28.06.2022 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху.

06.07.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява про усунення недоліків позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 відкрито провадження у справі. Розгляд справи № 910/5003/22 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зобов`язано Одеський міський центр зайнятості надати до суду:

- копії документів, які додані до позовної заяви, засвідчені належним чином у відповідності до ст. 91 ГПК України (а саме додатки до позову № 1, 7, 8, 10, 11);

- відомості, що Євстіфєєва М.О. дійсно являється начальником відділу організаційної роботи та архівної справи Одеського міського центру зайнятості (наказ про призначення на посаду тощо);

- належним чином завірену копію додатка до ПК №00020 (у відповідності до ст. 91 ГПК України).

26.07.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №3843/8/16-22 від 22.07.2022, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

02.08.2022 від позивача на адресу суду надійшла заява №2031/01-13/06 від 22.07.2022, якою позивач виконав вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 11.07.2022.

02.09.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив №1205/01-13/06 від 23.08.2022.

У відповіді на відзив позивач просить суд:

" 6. Стягнути з Державної екологічної служби України та Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), (), на користь Одеського міського центру зайнятості ()заборгованість з виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному ОСОБА_1 у розмірі 50281 (п`ятдесят тисяч двісті вісімдесят одна) гривня 86 копійок на рахунок:

Одержувач: Одеський міський центр зайнятості

Код

р/р UA0706054

МФО 820172

Банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ

Призначення платежу: повернення допомоги по безробіттю за ОСОБА_1 .

7. Стягнути з Державної екологічної служби України () та Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), (), на користь Одеського міського центру зайнятості суму сплаченого судового збору у розміру 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 копійок.".

Разом із відповіддю на відзив позивачем було подано клопотання №б/н про залучення до участі у справі співвідповідачів - Державне агентство меліорації та рибного господарства України, Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області).

Вказане суд розцінив як заяву про зміну предмета позову, яка викладена у відповіді на відзив.

14.09.2022 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, а також на клопотання про залучення співвідповідачів.

22.09.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідачів, в якому позивач просить визначити у справі чотирьох відповідачів : 1) Державну екологічну службу України, 2) Державну екологічну інспекцію Кримсько-Чорноморського округу; 3) Державну екологічну інспекцію в Одеській області; 4) Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу.

26.09.2022 року від відповідача у справі надійшли заперечення на вищевказане клопотання про залучення до участі співвідповідачів.

27.09.2022 Господарський суд міста Києва, розглянувши клопотання позивача про залучення співвідповідачів, що надійшли до суду 02.09.2022 (разом з відповіддю на відзив) та 22.09.2022 (датована 13.09.2022) дійшов висновку, про залишення їх без розгляду, в зв`язку пропуском строку на їх подання без клопотання про поновлення таких процесуальних строків, про що постановлено відповідну ухвалу.

28.09.2022 Суд, дослідивши твердження сторін, що викладені в заявах по суті справи, з огляду на оскарження в касаційному порядку наказів Державної екологічної інспекції України №482-о від 29.12.2020 та №2-тр/т від 14.01.2021 про звільнення ОСОБА_1 , поновлення його на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, дійшов висновку про наявність необхідність зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, а саме до прийняття рішення касаційним судом у справі №420/2523/21, про що постановив відповідну ухвалу.

19.12.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, закриття провадження у справі №910/5003/22 та повернення судового збору, в якому позивач повідомив суд про те, що постановою Верховного суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду у справі №420/2523/21 від 20.10.2022 касаційну скаргу Державної екологічної інспекції України задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2021 скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади з 19.01.2021 на 02.02.2021 року та змінили формулювання причин звільнення.

Ухвалою суду від 28.12.2022 було задоволено клопотання позивача в частині поновлення провадження у справі, суд поновив розгляд справи №910/5003/22 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відмовив у задоволенні клопотання позивача в частині закриття провадження у справі та повернення судового збору, а також даною ухвалою суд залишив без розгляду заяву позивача про зміну предмета позову, що викладена у відповіді на відзив, яка надійшла до суду 02.09.2022 та не була розглянута раніше. Також даною ухвалою суд запропонував сторонам подати суду письмові пояснення у справі з урахуванням постанови ВС від 20.10.2022 у справі №420/2523/21 в строк не пізніше 15.01.2023.

17.01.2023 через електронну пошту до суду від відповідача надійшли письмові пояснення у справі з урахуванням постанови КАС ВС від 20.10.2022 у справі №420/2523/2, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

18.01.2023 до суду від позивача надійшли письмові пояснення у справі з урахуванням висновків, зроблених у постанові КАС ВС від 20.10.2022 у справі №420/2523/21, в яких позивач зазначає про зміну обставин, в зв`язку з прийняттям зазначеної постанови.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

I. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

Наказом Державної екологічної інспекції України №482-0 від 29.12.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 " відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу", постанови Кабінету Міністрів України №39 від 29.01.2020 р. "Про ліквідацію територіального та міжрегіонального територіального органу Державної екологічної інспекції" та наказу Державної екологічної інспекції України №27 від 06.02.2020р. "Про ліквідацію Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу" та наказом Державної екологічної інспекції України №2-тр/т від 14.01.2021 р. "Про внесення змін до наказу Держекоінспекції від 29.12.2020 р. №482-о "Про звільнення ОСОБА_1 " ОСОБА_1 звільнено з посади першого заступника начальника Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу - першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу з 19.01.2021.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 14.04.2021 про надання статусу безробітного, наказом позивача від 15.04.2021 №НТ210415 йому призначено допомогу по безробіттю з 15.04.2021 по 09.04.2022 та розпочату виплату допомоги по безробіттю з 15.04.2021.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №420/2523/21, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2021 у справі №420/2523/21, визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції України №482-о від 29.12.2020 р. "Про звільнення ОСОБА_1 ", визнано протиправним та скасовано наказ Державної екологічної інспекції України №2-тр/т від 14.01.2021 р. "Про внесення змін до наказу Держекоінспекції від 29.12.2020 р. №482-о "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлено ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді першого заступника Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу з 20.01.2021 р., стягнуто з Державної екологічної інспекції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.01.2021 р. по 05.07.2021 р. у сумі 103 463,36 грн. (сто три тисячі чотириста шістдесят три гривні 36 коп.).

Наказом Державної екологічної інспекції України від 27.09.2021 №143-тр/р, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №420/2523/21 ОСОБА_1 поновлено на посаді першого заступника начальника Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу-першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу з 20 січня 2021 року.

01.10.2021 ОСОБА_1 надав до Одеського міського центру зайнятості заяву про припинення реєстрації, у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №420/2523/21.

Наказом Одеського міського центру зайнятості від 01.10.2021 було припинено реєстрацію безробітного та виплату матеріального забезпечення на випадок безробіття ОСОБА_1 з 27.09.2021 відповідно до пункту 2 частини першої статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", пункту 2 частини першої статті 45 Закону України "Про зайнятість населення" та абзацу 10 підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.09.2018 №792.

Згідно з наданою позивачем довідкою, у період з 15.04.2021 по 27.09.2021 ОСОБА_1 було виплачено матеріальне забезпечення на випадок безробіття у розмірі 50 281, 86 коп. Згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 було виплачено 46 475, 46 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до Державної екологічної інспекції України з листом-претензією №2325/19/06 від 13.10.2021 щодо повернення виплачених коштів в сумі 50 281, 86 грн.

У відповідь на вказаний лист відповідач надіслав Одеському міському центру зайнятості лист №12958/8.1/6-21 від 12.11.2021, у якому повідомив, що питання щодо повернення виплачених коштів можливе лише за результатами розгляду судової справи №420/2523/21 П`ятим апеляційним адміністративним судом.

Оскільки, відповідач у добровільному порядку вказані кошти не відшкодував, Одеський міський центр зайнятості звернувся до суду з даним позовом до Державної екологічної інспекції України.

II. Предмет та підстави позову.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача грошових коштів (виплаченої суми соціального забезпечення та вартість наданих соціальних послуг) у розмірі 50 281, 86 грн.

Юридичними підставами позову є статті 1,3, 22, 31, 34, 35,38, 39 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", статті 4, 43, 45 Закону України "Про зайнятість населення".

Фактичними підставами позову є обставина поновлення ОСОБА_3 на роботі за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021, яке набрало законної сили на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2021 року.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Звертаючись з позовом до господарського суду, позивач вказав на те, що у відповідача наявний обов`язок з відшкодування позивачу на підставі ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у зв`язку з поновленням його на роботі на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 у справі №420/2523/21.

В своїх письмових поясненнях у справі з урахуванням постанови КАС ВС від 20.10.2022 у справі №420/2523/21, що надійшли до суду 18.01.2023 позивач зазначив, що відповідно до висновків Верховного Суду ОСОБА_1 вважається таким, що звільнений з 02.02.2021 та в період його перебування в центрі зайнятості як безробітного не перебував у трудових відносинах з Державною екологічною інспекцією Кримсько-Чорноморського округу.

IV. Доводи відповідача щодо суті позовних вимог.

Відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами Одеського міського центру зайнятості, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Разом із тим, відповідач зазначає про відсутність підстав для стягнення з нього грошових коштів, оскільки ОСОБА_1 перебував до звільнення та після поновлення згідно з рішенням суду у трудових відносинах та обліковувався, як працівник, у Державній екологічній інспекції Кримсько-Чорноморського флоту. Оскільки роботодавцем ОСОБА_1 є Державна екологічна інспекція Кримсько-Чорноморського округу, з урахуванням визначень терміну "роботодавець", які вживаються у значенні, наведеному законодавством України, саме на Державну екологічну інспекцію Кримсько-Чорноморського округу, а не на відповідача у даній справі, покладено обов`язок відшкодувати суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

В своїх письмових поясненнях у справі з урахуванням постанови КАС ВС від 20.10.2022 у справі №420/2523/21, що надійшли до суду 17.01.2023 відповідач зазначив, що, оскільки, за результатами розгляду справи №420/2523/21 Верховний Суд не поновив ОСОБА_1 на посаді та навпаки, встановив правомірність його звільнення, змінивши лише підставу та дату звільнення (з 02.02.2021 року), а з заявою про виплату допомоги до позивача ОСОБА_1 звернуся лише 14.04.2021 року, то обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, змінилися, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

V. Оцінка доказів судом та висновки суду.

Спір у справі виник через наявність чи відсутність правових підстав для стягнення з відповідача, як роботодавця, виплаченої позивачем суми соціального забезпеченню ОСОБА_1 , за період з 15.04.2021 по 27.09.2021, а також вартості наданих соціальних послуг у розмірі 50281, 86 грн., в зв`язку з поновленням фізичної особи на посаді за рішенням суду.

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності, є одним із видів забезпечення за цим Законом.

Пунктом 2 частини першої статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з частиною першою статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Фонд) має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Із роботодавця утримується сума виплаченого безробітному забезпечення у разі поновлення його на роботі за рішенням суду (абзац 2 частини четвертої статті 35 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» терміни «роботодавці», «працівники», «особи, які забезпечують себе роботою самостійно», «сторони соціального діалогу», «молодь» та «неформальне професійне навчання працівників» вживаються у значенні, наведеному в законах України «Про організації роботодавців, їх об`єднання, права і гарантії їх діяльності», «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», «Про соціальний діалог в Україні», «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні» та «Про професійний розвиток працівників».

Згідно з абзацом другим частини першої статті 1 Закону України «Про організації роботодавців, їх об`єднання, права і гарантії їх діяльності» роботодавець - юридична особа (підприємство, установа, організація) або фізична особа - підприємець, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що наказом Державної екологічної інспекції України №482-0 від 29.12.2020 "Про звільнення ОСОБА_1 " відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу", постанови Кабінету Міністрів України №39 від 29.01.2020 р. "Про ліквідацію територіального та міжрегіонального територіального органу Державної екологічної інспекції" та наказу Державної екологічної інспекції України №27 від 06.02.2020р. "Про ліквідацію Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу" звільнено ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу - першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу 11.01.2020 р.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 14.04.2021 наказом позивача від 15.04.2021 №НТ210415 ОСОБА_1 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 15.04.2021 по 09.04.2022 та розпочато її виплату з 15.04.2021.

Матеріалами справи встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №420/2523/21 від 20.10.2022 вирішено:

"1. Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції України задовольнити частково.

2. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року скасувати.

3. Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

4. Змінити дату звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу - першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу, з 19 січня 2021 року на 02 лютого 2021 року та змінити формулювання причини звільнення з посади першого заступника начальника Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу - першого заступника Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Кримсько-Чорноморського округу з пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" на пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

5. У задоволенні інших позовних вимог відмовити".

Зокрема, у вказаній постанові КАС ВС дійшов висновку про неправильне формулювання роботодавцем причини звільнення ОСОБА_1 (тобто Державною екологічною інспекцією України), однак, дотримання процедури звільнення. Отже, за результатами розгляду касаційного скарги у справі №420/2523/21 Верховний Суд встановив правомірність рішення роботодавця про звільнення ОСОБА_1 з посади, разом з тим вирішив змінити формулювання причин звільнення (не у зв`язку з ліквідацією державного органу, а в зв`язку з його реорганізацією), а також змінив дату звільнення (з 19.01.2021 на 02.02.2021).

Мотивуючи прийняте рішення, колегія суддів КАС ВС зауважила, що за своїм змістом наказ Державної екологічної інспекції України №482-о від 29 грудня 2020 року "Про звільнення ОСОБА_1 " та наказ Державної екологічної інспекції України №2-тр/т від 19 січня 2021 року "Про внесення змін до наказу Держекоінспекції від 29 грудня 2020 року №482-о "Про звільнення ОСОБА_1 " " є правомірними, такими, що відповідають вимогам Закону України «Про державну службу», та суперечить частині п`ятій статті 87 Закону України «Про державну службу» лише у частині визначення дати звільнення позивача з державної служби та причин звільнення.

Таким чином, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що оскільки при розгляді справи №420/2523/21 було встановлено відсутність підстав для визнання протиправними та скасування наказів Державної екологічної інспекції №482-о від 29.12.2020 та №2-тр/т від 19.01.2021, дотримання роботодавцем (Державною екологічної інспекцією України) процедури звільнення ОСОБА_1 , у зв`язку з чим рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2021 про поновлення на посаді ОСОБА_1 були скасовані, то поновлення на посаді безробітного не відбулося.

Отже, у суді відсутні підстави на застосування норм абзацу 2 ч. 4 ст. 35 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» до спірних правовідносин, щодо стягнення з роботодавця на користь позивача виплаченої допомоги по безробіттю.

З огляду на вищевстановлене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимогах.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою в позові.

Відповідач про понесення ним судових витрат не заявляв.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Одеського міського центру зайнятості до Державної екологічної інспекції України про стягнення 50281, 86 грн відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача - Одеський міський центр зайнятості (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22-В).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких