ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"26" січня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/136/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон" про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон"

до Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі Філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат"Акціонерного товариства "Об"єднана гірничо-хімічна компанія"

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон" звернулося до суду з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі Філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат "Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" 189222,07 грн., з яких: 186385,44 грн. боргу, 2423,01 грн. інфляційних, 413,62 грн. 3% річних.

Водночас ТОВ "Маклаут Регіон" подало заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти, що належать Акціонерному товариству "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі Філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат "Акціонерного товариства "Об"єднана гірничо-хімічна компанія" у межах ціни позову 189222,07 грн., що знаходяться на рахунках в АТ "Укрексімбанк" у м. Житомирі та філія Житомирське обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Заява мотивована тим, що відповідач отримав товар без мети проведення належного розрахунку, а тому існує ризик перерахування чи зняття ним коштів, щоб уникнути виконання грошових зобов`язань за договором.

Наявність у відповідача заборгованості, порушення умов договору, відсутність реагування на претензію про повернення грошових коштів доводить недобросовісність Акціонерного товариства "Об"єднана гірничо-хімічна компанія" від імені якої виступала філія та викликає сумніви у платоспроможності останнього.

Також, заявник вказує, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень в провадженні господарського суду Житомирської області перебувають справи №906/1110/22 та №906/908/22 про стягнення з Філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат "Акціонерного товариства "Об"єднана гірничо-хімічна компанія" заборгованості .

Також, зазначає, що господарським судом Житомирської області 11.11.2022р. видано судовий наказ у справі №906/995/22 про стягнення з АТ "Об"єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії 105289,98 грн. боргу.

Окрім того, між сторонами існують правовідносини на підставі договору поставки №ВДТ365-331/3/22 від 22.11.2022р., за яким заборгованість АТ "Об"єднана гірничо-хімічна компанія" становить 1611394,56 грн.

Вважає, що у випадку не здіснення арешту рахунків та проведення відповідачем розрахунку з іншими контрагентами, наведене може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до статті 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За своєю суттю інститут забезпечення позову є інститутом попереднього судового захисту, метою запровадження якого є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за умови існування очевидної небезпеки шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у Постанові Верховного Суду від 13.01.2020р. по справі №922/2163/17, від 03.04.2020 у справі № 904/4511/19.

Основними доводами заявника є те, що він має сумнів щодо фінансової спроможності товариства виконати свої зобов`язання за договором, оскільки наявні господарські справи про стягнення з відповідача боргу, судовий наказ про стягнення боргу, а також заборгованості перед позивачем в рамках іншого договору.

Фактично заява ґрунтується лише на особистому припущенні заявника щодо неможливості або суттєвого ускладнення стягнення коштів за даним позовом.

Разом з тим, позивачем не наведено обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

За таких обставин, заявником не доведено належними та допустимими доказами, що грошові кошти, наявні у відповідача, можуть зникнути, зменшитися, що призведе до неможливості або ускладнення виконання рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Згідно ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За викладених вище обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії провадження у справі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 136, 137, 140, 232-235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Маклаут Регіон" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2 - позивач (рек. з пов.)