УХВАЛА

м. Київ

09.01.2023Справа № 910/14615/22
Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ, 04070) до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (б-р Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133) про стягнення 36 737,98 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - відповідач) про стягнення 36 737,98 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 36 737,98 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам статей 164, 172 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Приписами пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 172 ГПК України).

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів статей 2, 7 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто, законодавцем було покладено на позивача обов`язок з завчасного доведення до відома визначеного ним кола учасників справи змісту позовної заяви та доданих на її обґрунтування доказів.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Абзацом 28 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Так, згідно з статтею 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Однак, до матеріалів позовної заяви, що подана до суду, в якості доказів направлення її копії та копій доданих до неї документів відповідачу додано лише опис вкладення у цінний лист та службовий чек, розрахунковий документ відсутній.

Крім цього, як вбачається із накладної №435, згідно якої було направлено відповідачу копію позовної заяви разом з додатками, у графі «Плата за пересилання відправлення» зазначено наступне: «Платник: Одержувач», що тим самим підтверджує те, що позивачем не було здійснено оплату за пересилання такого відправлення, що, в свою чергу, має своїм наслідком неповне виконання покладених на заявника п. 1. ч. 2 ст. 164 та ч. 1. ст. 172 Господарського процесуального кодексу України обов`язків, оскільки ним не вчинено всіх необхідних дій для забезпечення обізнаності відповідача із змістом поданої заяви.

Суд припускає, що є можливим формальне тлумачення заявником приписів п. 1 ч. 2 ст. 164 та ч. 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України, що допускає відправлення іншим учасникам справи копії заяви і доданих до неї документів, переклавши обов`язок із сплати за поштове пересилання на адресатів.

Однак вважає, що з точки зору добросовісного користування процесуальними правами та виконання процесуальних обов`язків відповідне тлумачення не відповідає основним принципам змагальності та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, а також суперечить системному тлумаченню положень Господарського процесуального кодексу України. Адже за такого тлумачення, можна було б припустити, що суд також може здійснювати направлення учасникам справи судових рішень, переклавши обов`язок із сплати за поштові пересилання на адресатів, оскільки в цій частині формулювання положень Господарського процесуального кодексу України, що встановлюють відповідні обов`язки суду та заявника, є тотожними.

Тобто, такий підхід до тлумачення припису ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України є недопустимим.

Отже, на виконання вимог п. 1 ч. 2 ст. 164 та ч. 1 ст. 172 позивачем не надано належних доказів надіслання відповідачу копій позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статей 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

У зв`язку з перебуванням судді Демидов В.О. у період з 02.01.2023 по 06.01.2023 у відпустці, ухвалу у даній справі винесено у перший робочий день - 09.01.2023.

Керуючись статтями 164, 172, 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- оригіналу розрахункового документу (фіскальний чек) виданого поштовим відділенням на підтвердження отримання послуг зв`язку.

4. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, за яким позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

5. Згідно частиною 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ