ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"09" січня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2794/22

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши заяву Дочірнього підприємства «Український Термінал» (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 5, код 34692797) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» (08162, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., смт. Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 1, код 38379774) заборгованості за договором-доручення № 82 від 07.03.2013 р. у сумі 54356,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Український Термінал» звернулось до господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» 54356,41 грн. заборгованості за договором-доручення № 82 від 07.03.2013 р.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Згідно з ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Заявником не дотримано вказаних вимог.

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням боржника є: 08162, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., смт. Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 1, тоді як заявником у заяві про видачу судового наказу вказано: 08162, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., смт. Чабани.

Наведене свідчить про недотримання заявником при зверненні до суду вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Також у заяві про видачу судового наказу заявником не зазначено офіційної електронної адреси боржника, а у разі відсутності такої адреси, інформації щодо її відсутності.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: заяви про видачу судового наказу - 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно з ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2022 рік установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2481 грн.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» заявник повинен був сплатити до державного бюджету України судовий збір у сумі 248,10 грн. (2481 х 0,1).

Однак заявником взагалі не додано до заяви доказів сплати судового збору, що є порушенням п. 1 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів передбачений пунктом 5.26 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2020", затвердженого наказом ДП "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 № 144. Згідно з вказаним стандартом відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно з ч. 8 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника), якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Заявником не дотримано вказаних вимог, оскільки документи, які додані ним до заяви про видачу судового наказу, взагалі не засвідчені.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 148, ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Дочірньому підприємству «Український Термінал» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» 54356,41 грн. заборгованості за договором-доручення № 82 від 07.03.2013 р.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева