ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 рокуСправа № 912/1653/22

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. за участю секретаря судового засідання Лупенко А.І. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи № 912/1653/22

за позовом Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕШЕС", вул. Тараса Карпи, буд. 75, м. Кропивницький, 25006

про стягнення 101 202,55 грн

Представники сторін:

від позивача - Куць О.Т. - довіреність б/н б/д (в режимі відеоконференції);

від відповідача - участі не брав;

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕШЕС" про стягнення 101 202,55 грн, з яких 63 895,40 грн основного боргу, 9 584,31 грн 15% штрафу, 5 294,16 грн пені, 3 008,24 грн 3% річних, 19 420,44 грн інфляційного збільшення, з покладенням судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань по договору тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва для розміщення рекламного засобу №1085/19 від 11.11.2019 в частині здійснення оплати за користування місцем.

Ухвалою від 14.11.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/1653/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 14.12.2022 о 14:00 та встановив сторонам строки для подання заяв по суті.

Ухвалою від 14.12.2022 господарський суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів. Закрив підготовче провадження у справі №912/1653/22 та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.01.2023.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Судом вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначене судове засідання - ухвала суду від 14.11.2022 про відкриття провадження у справі та ухвала від 14.12.2022 направлені на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Тараса Карпи, буд. 75, м. Кропивницький, 25006. Крім того, вказані ухвали суду направлені відповідачу за адресою, зазначеною в Договорі, а саме: вул. Ольжича, 27/22, оф.3 , м. Київ, 04060.

Зазначені ухвали направлені рекомендованими листами повідомленням з позначкою "Судова повістка".

Органом поштового зв`язку повернуто на адресу суду конверти з вкладенням (ухвали по справі) з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99-2 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, з метою не затягування розгляду справи, та не порушення права позивача на справедливий розгляд справи у продовж розумного строку, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто його власною волею.

Господарський суд бере до уваги, що відповідач мав можливість отримати інформацію по справі, що розглядається, на сторінці Господарського суду Кіровоградської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://kr.arbitr.gov.ua, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відзив на позов відповідач не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу в судовому засіданні 16.01.2023 за відсутності представників відповідача.

В судовому засіданні 16.01.2023 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

11.11.2019 між Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - робочий орган) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРЕШЕС" (далі - рекламорозповсюджувач) укладений договір №1085/19 тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу (далі - договір).

Згідно п. 1.1. договору на підставі відповідного наказу робочого органу про встановлення пріоритету на місце для розміщення рекламного засобу, дозволу на розміщення зовнішньої реклами, наданого на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), рекламорозповсюджувачеві надається право тимчасового платного користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, виключно для розміщення та експлуатації рекламного засобу (далі - право тимчасового користування).

Відповідно до п. 1.2. договору рекламорозповсюджувач зобов`язується прийняти у платне користування місце та користуватись наданим йому місцем добросовісно та розумно, відповідно до загальних вимог законодавства України, правил щодо благоустрою населених пунктів, умов цього договору та Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Києві, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.02.2019 №207, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 25.02.2019 за №34/2211, своєчасно та у повному обсязі відповідно до умов цього договору здійснювати оплату за користування місцем, сумлінно виконувати усі свої обов`язки за цим договором, самостійно нести відповідальність за технічний стан рекламного засобу (далі - РЗ), порушення вимог техніки безпеки під час розташування та експлуатації РЗ, утримання місця у належному санітарному стані відповідно до законодавства.

Надання права тимчасового користування місцем за цим Договором є право користування чужим майном відповідно до Глави 32 Цивільного кодексу України і не передбачає надання будь-якого майна у володіння чи користування, не підлягає відчуженню, та може бути припинене за рішенням суду на вимогу власника чи уповноваженої ним особи (балансоутримувача) місця за наявності обставин, які мають істотне значення, в тому числі якщо право користування перешкоджає використанню майна за його цільовим призначенням. Цей договір є договором приєднання відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України. (п. 1.3. договору)

Як встановлено п. 2.2. договору адресний перелік - невід`ємна частина Договору, який містить перелік місць для розміщення РЗ, на які за рекламорозповсюджувачем встановлено пріоритет та/або на які надано дозволи на розміщення РЗ, із зазначенням адреси та місця для розміщення РЗ, типу (виду) РЗ, площі його вертикальної/горизонтальної проекції, на які встановлено/продовжено пріоритет, дату встановлення/продовження та строк дії пріоритету, дати початку та закінчення строку дії дозволу, його продовження, а також відомостей про розмір щомісячної плати за тимчасове користування місцями, яка визначається відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до п. 5.2.1, 5.2.3., 5.2.4. Договору, рекламорозповсюджувач зобов`язаний добросовісно, в повному обсязі та своєчасно виконувати умови договору, дотримуватись вимог Порядку, положень законодавства, що регулює відносини, які виникають у процесі розповсюдження реклами та благоустрою населених пунктів; не пізніше 20-го числа поточного місяця отримувати та сплачувати рахунки за тимчасове користування місцем, у тому числі у разі встановлення/продовження пріоритету; у повному обсязі та у встановлені строки без пред`явлення претензії (вимоги) сплачувати штрафні санкції у разі прострочення строків (порушення термінів) сплати та вчинення інших порушень умов договору.

У п. 6.1. договору сторони домовились, що ціною цього договору є плата за тимчасове користування, розмір якої відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України визначається та розраховується на підставі рішень Київської міської ради або розпоряджень її виконавчого органу залежно від встановлених за рекламорозповсюджувачем пріоритетів та наданих дозволів, вказаних у відповідних адресних переліках.

Плата за тимчасове користування місцем нараховується, розраховується та використовується робочим органом у порядку, визначеному рішеннями Київської міської ради або її виконавчого органу (п. 6.2. договору).

Відповідно до п. 6.3. договору, підставою для нарахування плати за тимчасове користування місцями та внесення рекламорозповсюджувачем плати є рішення робочого органу про встановлення/продовження пріоритету, рішення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про надання/продовження дозволу, інші юридичні факти (вчинки рекламорозповсюджувача щодо фактичного користування місцем для розміщення РЗ) відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цей Договір.

Згідно з п. 6.10. договору на підставі відповідних рішень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) робочий орган здійснює перерахунок та коригує розмір плати за тимчасове користування місцем, про що підписується адресний перелік у новій редакції.

За змістом п. 6.4, 6.13, 6.14 договору плата щомісячно перераховується рекламорозповсюджувачем до бюджету міста Києва відповідно до умов договору. У разі прострочення термінів сплати, визначених договором, розмір несплаченої суми плати коригується з урахуванням штрафів, пені та індексу інфляції, відповідно до умов договору та законодавства. Розрахунковим періодом надання місця у тимчасове користування та нарахування плати за тимчасове користування місцем є календарний місяць. Плата за тимчасове користування місцем, штрафні санкції за прострочення здійснення платежів нараховується робочим органом щомісячно та переказуються рекламорозповсюджувачем не пізніше 20-го числа поточного місяця виключно на казначейський рахунок №6001 МФО 899998 у Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/50110005 Код ) для зарахування до цільового фонду спеціального фонду бюджету міста Києва, в розмірах, зазначених у рахунках. Факт неотримання рахунку не звільняє рекламорозповсюджувача від здійснення плати.

Відповідно до п. 6.15 договору акт користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу до Договору із наведеним у ньому розрахунком плати за тимчасове користування місцем підтверджує факт повної оплати за тимчасове користування цим місцем у відповідному розрахунковому періоді. Акт користування до Договору надається на дату повної оплати за тимчасове користування місцем.

Відповідно до п. 8.1. договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками та діє щодо кожного місця розміщення РЗ протягом строку дії встановленого пріоритету та/або дозволу, а також потягом строку фактичного користування місцем. Припинення пріоритету або дозволу щодо окремого місця для розміщення РЗ у разі наявності у рекламорозповсюджувача інших чинних пріоритетів та/або дозволів не тягне за собою припинення цього договору в цілому.

Сторонами підписаний Адресний перелік №1 від 11.11.2019, яким розповсюджувачу надано право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, для розміщення рекламного засобу за адресою (-ами): Шевченківський район, вул. Бориса Грінченка, 2/1, спеціальна рекламна конструкція на фасаді будинку (будівлі) розміри 14.300х0.500, площа 7,1500, розмір плати за місяць 5 130,13 грн, номер розпорядження №1897 від 22.10.2018, дата початку строку дії дозволу 22.10.2018 до 21.10.2023.

Відповідно до умов договору вартість оплати за право тимчасового користування місцем відповідно до дозволу Дозвіл №67740-18 від 22.10.2018 на розміщення рекламного засобу за період з 20.01.2020 по 20.02.2022 становить 5 130,13 грн, що підтверджується наданими позивачем рахунками та рахунками коригування за вказаний період.

22.08.2022 позивачем відповідачу направлено претензію-вимогу №076-2075 від 21.08.2022, проте вона залишилась без задоволення відповідачем.

За вказаного, позивач просить стягнути 63 895,40 грн основного боргу, 9 584,31 грн 15% штрафу, 5 294,16 грн пені, 3 008,24 грн 3% річних та 19 420,44 грн інфляційного збільшення.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 509 ЦК України та ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 ст. 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 525-526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем регулюються Законом України "Про рекламу" та Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами визначено, що плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою). При цьому площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу. Для неназемного та недахового рекламного засобу площа місця дорівнює площі вертикальної проекції цього засобу на уявну паралельну їй площину.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 6.14. договору плата за тимчасове користування місцем, штрафні санкції за прострочення здійснення платежів нараховується робочим органом щомісячно та переказуються рекламорозповсюджувачем не пізніше 20-го числа поточного місяця виключно на казначейський рахунок №6001 МФО 899998 у Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/50110005 Код ) для зарахування до цільового фонду спеціального фонду бюджету міста Києва, в розмірах, зазначених у рахунках. Факт неотримання рахунку не звільняє рекламорозповсюджувача від здійснення плати.

Відповідно до умов договору вартість оплати за право тимчасового користування місцями у період з 20.01.2020 по 20.02.2022 становить 63 895,40 грн, що підтверджується наданими позивачем рахунками та рахунками коригування за вказаний період.

Відповідачем не надано доказів сплати платежів за наведений період.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд зазначає, що факт наявності основної заборгованості у відповідача перед позивачем у сумі 63 895,40 грн належним чином доведений та відповідачем не спростований, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення суми основної заборгованості підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 3 008,24 грн грн та інфляційних втрат у розмірі 19 420,44 грн, господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так як, відповідно до п. 6.14. Договору, плата за тимчасове користування місцем, штрафні санкції за прострочення здійснення платежів нараховується робочим органом щомісячно та переказуються рекламорозповсюджувачем не пізніше 20-го числа поточного місяця, датою початку нарахування 3% річних має бути 21 число поточного місяця.

Проте, при здійсненні розрахунку позивач не врахував норми ч. 5 ст. 254 ЦК України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Господарський суд здійснив перерахунок 3% річних:

- на суму заборгованості за січень 2020 року в розмірі 12,76 грн за період 21.01.2020 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 1,03 грн;

- на суму заборгованості за березень 2020 року в розмірі 3 475,26 грн за період 21.03.2020 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 263,99 грн;

- на суму заборгованості за квітень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.04.2020 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 188,33 грн;

- на суму заборгованості за травень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.05.2020 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 182,03 грн;

- на суму заборгованості за червень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 23.06.2020 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 175,09 грн;

- на суму заборгованості за липень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.07.2020 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 169,20 грн;

- на суму заборгованості за серпень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.08.2020 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 162,28 грн;

- на суму заборгованості за вересень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 22.09.2020 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 155,95 грн;

- на суму заборгованості за жовтень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.10.2020 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 149,86 грн;

- на суму заборгованості за листопад 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.11.2020 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 143,34 грн;

- на суму заборгованості за грудень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 22.12.2020 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 136,82 грн;

- на суму заборгованості за січень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.01.2021 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 130,50 грн;

- на суму заборгованості за лютий 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 23.02.2021 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 123,55 грн;

- на суму заборгованості за березень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 23.03.2021 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 117,64 грн;

- на суму заборгованості за квітень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.04.2021 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 111,53 грн;

- на суму заборгованості за травень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.05.2021 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 105,20 грн;

- на суму заборгованості за червень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 22.06.2021 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 98,46 грн;

- на суму заборгованості за липень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.07.2021 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 92,34 грн;

- на суму заборгованості за серпень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.08.2021 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 85,81 грн;

- на суму заборгованості за вересень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.09.2021 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 79,27 грн;

- на суму заборгованості за жовтень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.10.2021 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 72,95 грн;

- на суму заборгованості за листопад 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 23.11.2021 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 65,99 грн;

- на суму заборгованості за грудень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.12.2021 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 60,09 грн;

- на суму заборгованості за січень 2022 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.01.2022 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 74,97 грн;

- на суму заборгованості за лютий 2022 року в розмірі 2 565,07 грн за період 22.02.2022 - 01.10.2022 нараховано 3% річних у розмірі 53,82 грн.

Всього 3 % річних складають 3 000,04 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд встановив правильність визначення періодів та розрахунку позивача в сумі 19 420,44 грн.

Підсумовуючи викладене, до задоволення підлягають суми 3 000,04 грн 3% річних та 19 420,44 грн інфляційних втрат.

Щодо заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 5 294,16 грн та 15% штрафу у розмірі 9 584,31 грн, господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України)

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 1, 3).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 7.2. договору робочий орган застосовує до рекламорозповсюджувача штрафні санкції у вигляді пені за несвоєчасне або неповне внесення платежів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Проте, при здійсненні розрахунку пені позивач не врахував норми ч. 5 ст. 254 ЦК України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Господарський суд здійснив перерахунок розміру пені:

- на суму заборгованості за січень 2020 року в розмірі 12,76 грн за період 21.01.2020 - 19.07.2020 пеня складає 1,14 грн;

- на суму заборгованості за березень 2020 року в розмірі 3 475,26 грн за період 21.03.2020 - 19.09.2020 пеня складає 252,95 грн;

- на суму заборгованості за квітень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.04.2020 - 19.10.2020 пеня складає 168,48 грн;

- на суму заборгованості за травень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.05.2020 - 19.11.2020 пеня складає 160,07 грн;

- на суму заборгованості за червень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 23.06.2020 - 19.12.2020 пеня складає 151,38 грн;

- на суму заборгованості за липень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.07.2020 - 19.01.2021 пеня складає 153,95 грн;

- на суму заборгованості за серпень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.08.2020 - 19.02.2021 пеня складає 154,02 грн;

- на суму заборгованості за вересень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 22.09.2020 - 19.03.2021 пеня складає 151,77 грн;

- на суму заборгованості за жовтень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.10.2020 - 19.04.2021 пеня складає 156,27 грн;

- на суму заборгованості за листопад 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.11.2020 - 19.05.2021 пеня складає 161,82 грн;

- на суму заборгованості за грудень 2020 року в розмірі 2 565,07 грн за період 22.12.2020 - 19.06.2021 пеня складає 168,43 грн;

- на суму заборгованості за січень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.01.2021 - 19.07.2021 пеня складає 174,78 грн;

- на суму заборгованості за лютий 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 23.02.2021 - 19.08.2021 пеня складає 181,59 грн;

- на суму заборгованості за березень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 23.03.2021 - 19.09.2021 пеня складає 192,27 грн;

- на суму заборгованості за квітень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.04.2021 - 19.10.2021 пеня складає 200,92 грн;

- на суму заборгованості за травень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.05.2021 - 19.11.2021 пеня складає 206,33 грн;

- на суму заборгованості за червень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 22.06.2021 - 19.12.2021 пеня складає 209,14 грн;

- на суму заборгованості за липень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.07.2021 - 19.01.2022 пеня складає 217,78 грн;

- на суму заборгованості за серпень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.08.2021 - 19.02.2022 пеня складає 226,50 грн;

- на суму заборгованості за вересень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.09.2021 - 19.03.2022 пеня складає 230,22 грн;

- на суму заборгованості за жовтень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.10.2021 - 19.04.2022 пеня складає 237,95 грн;

- на суму заборгованості за листопад 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 23.11.2021 - 19.05.2022 пеня складає 240,69 грн;

- на суму заборгованості за грудень 2021 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.12.2021 - 19.06.2022 пеня складає 285,88 грн;

- на суму заборгованості за січень 2022 року в розмірі 2 565,07 грн за період 21.01.2022 - 19.07.2022 пеня складає 492,91 грн;

- на суму заборгованості за лютий 2022 року в розмірі 2 565,07 грн за період 22.02.2022 - 19.08.2022 пеня складає 478,44 грн.

Всього сума нарахованої пені складає 5 255,68 грн.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17 та від 25.05.2018 у справі №922/1720/17).

Відповідно до п. 7.3. договору робочий орган має право додатково нарахувати боржнику за прострочення внесення платежів за тимчасове користування, що складає більше 1 (одного) місяця, штраф у розмірі 15 (п`ятнадцять) відсотків простроченої суми.

Оскільки, відповідач прострочив внесення платежів за тимчасове користування, що складає більше 1 (одного місяця) позивач правомірно нарахував штраф у розмірі 15% від вартості неоплаченого користування - 63 895,40 грн (63 895,40 грн х 15% = 9 584,31 грн).

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 15% штрафу у розмірі 9 584,31 грн підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів які спростовують вимоги позивача чи підтверджують виконання відповідачем зобов`язань щодо сплати основної заборгованості та штрафних санкцій.

Отже, враховуючи встановлені обставини судом, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі: заборгованість в розмірі 63 895,40 грн основного боргу, 9 584,31 грн штрафу, 5 255,68 грн пені, 3 000,04 грн 3 % річних, 19 420,44 грн інфляційних втрат.

Судовий збір відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 130, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕШЕС" (вул. Тараса Карпи, буд. 75, м. Кропивницький, 25006, і.к. 40289858) на користь Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044, і.к. 41348526) заборгованість в розмірі 63 895,40 грн основного боргу, 9 584,31 грн штрафу, 5 255,68 грн пені, 3 000,04 грн 3 % річних, 19 420,44 грн інфляційних втрат та 2 481,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу (), відповідачу (вул. Тараса Карпи, буд. 75, м. Кропивницький, 25006; ).

Повне рішення складено 19.01.2023.

Суддя В.Г. Кабакова