ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2023 року м.Дніпро Справа № 904/817/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.

при секретарі судового засідання Солодова І.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2022 (суддя Васильєв О.Ю., повне рішення складено 20.09.2022 ) у справі №904/817/20

за скаргою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктора Анатолійовича у справі №904/817/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс», м. Київ

до Фізичної особи - підприємця Войного Олександра Валентиновича, смт. Васильківка

про стягнення 190 973, 53 грн.

ВСТАНОВИВ:

01.08.22р. до Господарського суду Дніпропетровської області від ТОВ «Компанія «Нотапс» надійшла скарга на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. , в якій скаржник просить: визнати за період із 09 листопада 2020 р. по 24 липня 2022 р. неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. у виконавчому провадженні № 63444290 щодо виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.20р. по справі №904/817/20; зобов`язати приватного виконавця усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні із врахуванням норм та положень ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2022 в задоволенні скарги ТОВ «Компанія «Нотапс» вих. № 25-2/07 від 25.07.22 р. на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги, господарський суд виходив з обставин вжиття приватним виконавцем заходів виявлення та розшуку майна боржника, перевірки його майнового стану, направлення запитів до органів, установ, які можуть володіти інформацією стосовно активів боржника, здійснення перевірки отриманої інформації, у зв`язку з чим відсутні ознаки неправомірної бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. під час примусового виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.20р. по справі №904/817/20.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс».

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- господарським судом безпідставно здійснено відступлення від висновків та правових позиції Верховного Суду, про які було зазначено позивачем у скарзі та не враховано відповідних доводів, котрі були винесені Верховним судом за результатами розгляду аналогічного роду касаційних скарг з врахуванням Європейського Суду з прав людини;

- приватний виконавець Теличко Віктор Анатолійович не надав доказів виконання та дотримання ст.ст. 10, 18, 36, 48 Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні рішення суду у даній справі за період з 09.11.2020 по 24.07.2022;

- боржник перебував у трудових відносинах з Філія «Запорізький кінний завод №86» ДП «Конярство України» та Професійно-технічним училищем №74, водночас виконавцем не було здійснено стягнення на заробітну плату боржника;

- невиконання наказу суду протягом більш ніж три місяці є наслідком формального підходу виконавця до виконання своїх обов`язків, невчинення всього алгоритму дій, виходячи з правового статусу боржника, виду його діяльності та отримання відомостей при відкритті виконавчого провадження від стягувача, ДПС України та МВС України;

- відповідно до доданих документів, боржник перебуває у шлюбі з громадянкою ОСОБА_1 , натомість відсутні будь-які докази вжиття передбачених чиним законодавством заходів примусового виконання, направлених на пошук, встановлення та звернення стягнення на майно боржника, яке перебуває у спільній сумісній власності.

Просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким: задовольнити скаргу ТОВ "Компанія "Нотапс" на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. у виконавчому провадженні № 63444290 щодо виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.20р. по справі №904/817/20; визнати за період із 09 листопада 2020 р. по 24 липня 2022 р. неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. у виконавчому провадженні № 63444290 щодо виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.20р. по справі №904/817/20; зобов`язати приватного виконавця усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні із врахуванням норм та положень ЗУ «Про виконавче провадження».

Приватний виконавець Теличко Віктор Анатолійович у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2022 у справі №904/817/20. Розгляд справи призначений у судовому засіданні.

Згідно з ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.20р. у справі № 904/817/20 позовні вимоги задоволено у повному обсязі ; стягнуто з відповідача громадянина ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Компанія «Нотапс»: 136 501, 40 грн. - пені; 41 024, 21 грн. - інфляційних втрат та 13 447, 92 грн. - 3% річних та 2 864, 60 грн. витрат на сплату судового збору. Видано відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

29.10.20р. ТОВ «Компанія «Нотапс» (позивач) звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. із заявою про примусове виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.20р. по справі №904/817/20.

Постановою приватного виконавця від 29.10.20р. за результатами розгляду заяви позивача відкрито виконавче провадження ВП №63444290 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/817/20 від 21.09.20р. про стягнення з гр. ОСОБА_2 на користь ТОВ «Компанія «Нотапс» 136 501, 40 грн. - пені; 41 024, 21 грн. - інфляційних втрат та 13 447, 92 грн. - 3% річних та 2 864, 60 грн. витрат на сплату судового збору.

29.10.2020 приватним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника в сумі 213846,44грн., яку відправлено до фінансових установ.

29.10.2020 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно Войного О.В.

29.10.2020 приватним виконавцем здійснені запити до МВС про наявність транспортних засобів, що зареєстровані за боржником, на який в той же день надійшла відповідь за №89241937 щодо зареєстрованих за останнім транспортних засобів: 1.Марка СЗАП Модель 9327, категорія напівпричіп, рік виробництва 2004, номерний знак НОМЕР_1 ; 2. Марка ПГ, Модель СІЧ, категорія причіп, рік виробництва 1996, номерний знак НОМЕР_2 .

29.10.2020 приватним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на означені транспортні засоби, яку за допомогою АСПВ доставлено до Міністерства внутрішніх справ України та зроблено запис про обтяження у Державному реєстрі рухомого майна.

29.10.2020 приватним виконавцем винесено постанову про розшук вказаних транспортних засобів.

29.10.2020 приватним виконавцем боржнику направлено вимогу щодо пред`явлення для опису та арешту зазначених вище транспортних засобів.

29.10.2020 здійснено запит до Пенсійного фонду України про наявність трудових договорів у боржника.

29.10.2020 приватним виконавцем здійснено запит до Державної фіскальної служби України про наявність рахунків, які зареєстровані за боржником, на який в той же день отримана відповідь про, про те, що рахунків за боржником не виявлено.

29.10.2020 приватним виконавцем направлено боржнику виклик, яким зобов`язано з`явитись до виконавця 17.11.2020.

03.11.2020 приватним виконавцем отримано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, згідно з яким за боржником виявлений актовий запис від 10.09.1994 з громадянкою ОСОБА_1 .

03.11.2020 приватним виконавцем направлено запити до Сервісного центру Міністерства внутрішніх справ про наявність рухомого майна боржника та його дружини ОСОБА_1 .

04.11.2020 приватним виконавцем направлені вимоги до фінансових установ щодо наявності рахунків у боржника, на який 13.11.2020 від АТ КБ «Приватбанк» надійшло повідомлення про виконання постанови про арешт коштів боржника.

13.11.2020 приватним виконавцем до АТ КБ «Приватбанк» направлені платіжні вимоги для списання коштів.

18.11.2020 до приватному виконавцю надійшла відповідь від Сервісного Центру МВС №1249 щодо зареєстрованих за останнім транспортних засобів: 1.Марка СЗАП Модель 9327, категорія напівпричіп, рік виробництва 2004, номерний знак НОМЕР_1 ; 2. Марка ПГ, Модель СІЧ, категорія причіп, рік виробництва 1996, номерний знак НОМЕР_2 .

18.11.2020 приватним виконавцем отримано відповідь від Сервісного Центру МВС України №1249, згідно з якою ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_3

18.11.2020 приватним виконавцем направлена вимога до Регіонального Центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області про надання належним чином завіреної копії договору купівлі-продажу, на підставі якого було зареєстровано у ТСЦ №1242 транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 за дружиною боржника: ОСОБА_4 (т.1, а.с. 101).

08.12.2020 на адресу приватного виконавця надійшла відповідь на цю вимогу від Регіонального Центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області, в якій вказано, що означений договір купівлі-продажу було знищено, у зв`язку з чим надати договір не можливо.

23.12.2020 на адресу приватного виконавця віт АТ КБ «Приватбанк» повернулися платіжні вимоги про відсутність коштів та відміткою, що договір банківського вкладу не закінчився.

23.12.2020 на адресу приватного виконавця повернувся рекомендований лист, яким боржнику був направлений виклик до приватного виконавця з відміткою «за закінченням терміну зберігання», про що останнім 23.12.2020 складено відповідний акт.

01.02.2021 приватним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника, згідно акту приватного виконавця двері за адресою: АДРЕСА_1 вхідні двері ніхто не відкрив, перевірити майновий стан боржника не вдалося.

26.04.2021 приватним виконавцем здійснено запит до МВС про наявність транспортних засобів, що зареєстровані за боржником, на який в той же день надійшла відповідь за №89241937 щодо зареєстрованих за останнім транспортних засобів: 1.Марка СЗАП Модель 9327, категорія напівпричіп, рік виробництва 2004, номерний знак НОМЕР_1 ; 2. Марка ПГ, Модель СІЧ, категорія причіп, рік виробництва 1996, номерний знак НОМЕР_2 .

26.04.2021 приватним виконавцем здійснено запит до ДФС України про наявність рахунків, які зареєстровані за боржником та джерела отримання доходу, на який надійшла відповідь про відсутність рахунків та відсутність джерел отримання доходів.

26.04.2021 приватним виконавцем здійснено запит до Пенсійного фонду України про наявність трудових договорів у боржника.

27.05.2021 виконавцем здійснено вихід за адресою боржника, згідно акту приватного виконавця двері за адресою: Дніпропетровська область, смт Васильківка, вул. Мічуріна, 175 вхідні двері ніхто не відкрив, перевірити майновий стан боржника не вдалося.

13.07.2021 виконавцем отримано Довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з якою нерухомого майна за боржником не виявлено.

29.11.2021 виконавцем направлено запити до Державної авіаційної служби України та Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті.

29.11.2021 виконавцем здійснено вихід за адресою боржника, згідно акту приватного виконавця двері за адресою: Дніпропетровська область, смт Васильківка, вул. Мічуріна, 175 вхідні двері ніхто не відкрив, перевірити майновий стан боржника не вдалося.

23.02.2022 виконавцем здійснено запити до: Державної прикордонної служби про надання інформації про перетин кордону, до АТ КБ «Приватбанк» про дату закінчення банківського вкладу, ДМС України про наявність закордонного паспорту, ДП «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» про наявність зареєстрованих тварин, Держслужби гірнагляду та промислової безпеки України про наявність транспортних засобів, до філії «Васильківський елеватор» ТОВ «Сонячне насіння плюс» про наявність сільскогосподарських культур, до Державної служби інтелектуальної власності України про наявність творів та отримання роялті, до Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» про наявність земельних ділянок.

Як вказує приватний виконавець, означені запити від 23.02.2022 не були внесенні до Автоматичної системи виконавчих проваджень з підстав відсутності доступу до останньої у виконавця з 24.02.2022.

Звертаючись зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця, скаржник зазначав, що виконавець не вчинив належних, повних та об`єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу господарського суду, які зокрема передбачених статтями 10, 18, 36, 48, Закону України «Про виконавче провадження».

За наслідками розгляду цієї скарги господарським судом прийнято оскаржувану ухвалу.

Відповідно до ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом,- ухвала суду є виконавчими документами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст.2 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

Згідно з ст.ст. 339, 341 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, при здійснені заходів примусового виконання рішень виконавець повинен діяти виключно у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частинами 4, 5 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Нормами ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 названого Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

За приписами ч.ч. 5, 6 статті 48 цього Закону, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Статтею 50 Закону встановлено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Частиною восьмою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції до 10.10.2022р.) встановлено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Тобто, наслідком здійснення державним виконавцем виконавчих дій, зазначених в статтях 10, 48 Закону України "Про виконавче провадження", є повне виконання судового рішення.

В даному випадку, відмовляючи в задоволенні скарги на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А., господарський суд вказав, що Законом не передбачено конкретних строків, на протязі яких приватний виконавець повинен здійснити всі необхідні заходи в межах виконавчого провадження щодо фактичного виконання наказу суду, але у відповідності до статті 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням, окрім іншого, таких засад як обов`язковість виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження. Крім того, суд зазначив, що згідно з відомостями, що містять в доказах, наданих скаржником та приватним виконавцем, на час звернення позивача з цією скаргою до суду приватним виконавцем вчинялись низка виконавчих дій, направлених на примусове виконання наказу суду .

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, виходячи з наступного.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, поза увагою господарського суду залишилось те, що згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду. Такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, доказів чого ним надано не було.

Так, як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем був здійснений 29.10.2020 запит до Державної фіскальної служби України про наявність рахунків, які зареєстровані за боржником, на який в той же день отримана відповідь про, про те, що рахунків за боржником не виявлено.

Тобто, наступний запит щодо виявлення рахунків боржника, згідно з вимогами ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повинен був здійснити 13.11.2020, між тим, наступний запит здійснений лише 26.04.2021, тобто з порушенням двотижневого строку і в подальшому такі запити не здійснювалися ( в матеріалах справи докази запитів після 26.04.2021р.

Запити щодо виявлення нерухомого майна здійснені виконавцем 29.10.2020, наступний лише 13.07.2021.

Запити щодо рухомого майна здійснені виконавцем до МВС 29.10.2020, 26.04.2021, 29.11.2021 та 23.02.2022

Тобто, виконавцем порушені встановлені ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» строки здійснення перевірки щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника.

Виконавцем були лише тричі здійснені виходи за місцем проживання боржника 01.02.2021, 17.05.2021 та 25.11.2021, що також свідчить про порушення строків здійснення перевірки щодо майнового стану боржника.

Крім того, лише 23.02.2022 виконавцем здійснено запити до: Державної прикордонної служби про надання інформації про перетин кордону, до АТ КБ «Приватбанк» про дату закінчення банківського вкладу, ДМС України про наявність закордонного паспорту, ДП «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» про наявність зареєстрованих тварин, Держслужби гірнагляду та промислової безпеки України про наявність транспортних засобів, до філії «Васильківський елеватор» ТОВ «Сонячне насіння плюс» про наявність сільскогосподарських культур, до Державної служби інтелектуальної власності України про наявність творів та отримання роялті, до Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центру ДЗК» про наявність земельних ділянок.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що приватним виконавцем не було надано належних доказів на вчинення ним у строки, визначені законодавством, всіх можливих дій щодо виконання рішення суду у даній справі.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.10.20, боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей ( п. 2 постанови).

Також виконавцем було направлено боржнику виклик від 29.10.2020 до приватного виконавця на 17.11.2020.

Частиною 1 ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Судом встановлено, що боржником декларація про доходи та майно приватному виконавцю не надана, на виклик виконавця боржник не з`явився.

У відповідності до ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, невиконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця щодо усунення порушень законодавства про виконавче провадження, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання на вимогу державного виконавця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", чи зазначення у такій декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну відомостей, які зазначаються у декларації, неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також неявка без поважних причин за викликом державного виконавця, приватного виконавця - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, колегія суддів доходить висновку, що боржником були порушені приписи ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», що дає державному виконавцю право застосувати заходи примусу визначені цим Законом, зокрема ст. 76 та ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Між тим, приватний виконавець Войного О.В. до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу за невиконання законних вимог приватного виконавця не притягнув.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про законність вимог позивача про визнання за період із 09 листопада 2020 р. по 24 липня 2022 р. неправомірною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. у виконавчому провадженні № 63444290 щодо виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.20р. по справі №904/817/20 та зобов`язання приватного виконавця усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні із врахуванням норм та положень ЗУ «Про виконавче провадження».

У цьому зв`язку, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» належить задовольнити, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2022 слід скасувати.

Витрати за подання апеляційної скарги покладаються на приватного виконавця Теличко Віктора Анатолійовича.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2022 у справі №904/817/20 скасувати.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» задовольнити.

Визнати за період із 09 листопада 2020 р. по 24 липня 2022 р. неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктора Анатолійовича у виконавчому провадженні № 63444290 щодо виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.20р. по справі №904/817/20.

Зобов`язати приватного виконавця усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні із врахуванням норм та положень ЗУ «Про виконавче провадження».

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктора Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нотапс» витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17.01.2023.

Головуючийсуддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін