УХВАЛА

м. Київ

02.01.2023Справа № 910/12141/22
Суддя Господарського суду міста Києва Сташків Р.Б. розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Управління виробничо-технологічного комплектування" про забезпечення позову у межах справи №910/12141/22

за позовом Приватного акціонерного товариства "Управління виробничо-технологічного комплектування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еверест Трейдінг Актив"

про стягнення 1068495,02 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемторг" (далі - відповідач) на користь Приватного акціонерного товариства "Управління виробничо-технологічного комплектування" (далі - позивач) суми заборгованості та санкцій за договором відповідального зберігання №2 від 15.10.2020 у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку оплатити послуги зі зберігання майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 14.12.2022.

Через загальний відділ діловодства суду 12.12.2022 представником позивача подано клопотання про зміну відомостей про відповідача, в якому позивач повідомив, що 29.11.2022 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було проведено державну реєстрацію змін відомостей щодо відповідача, зокрема змінено найменування, місцезнаходження відповідача: з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемторг" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд.102) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Еверест Трейдінг Актив" (58032, Чернівецька обл, м. Чернівці, вул. Головна, буд. 246).

В ухвалі суду від 14.12.2022 судом було уточнено нову назву та адресу місцезнаходження відповідача.

Через відділ діловодства суду 26.12.2022 було подано заяву про забезпечення позову у якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти у сумі 1084522,45 грн, що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест Трейдінг Актив» у будь-яких банківських установах;

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Еверест Трейдінг Актив» вносити будь-які зміни до: відомостей про найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест Трейдінг Актив» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43091625), місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест Трейдінг Актив» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43091625) та засобів зв`язку з Товариством з обмеженою відповідальністю «Еверест Трейдінг Актив» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43091625), та подавати державному реєстратору, нотаріусу, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районній у міста Києві та Севастополі державним адміністраціям документи про державну реєстрацію вказаних вище змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- заборони державним реєстраторам, нотаріусам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районній у міста Києві та Севастополі державним адміністраціям проводити державну реєстрацію змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест Трейдінг Актив» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43091625), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме, зміну найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест Трейдінг Актив», зміну місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест Трейдінг Актив» та зміну засобів зв`язку з Товариством з обмеженою відповідальністю «Еверест Трейдінг Актив».

У зв`язку із перебуванням судді Сташківа Р.Б. у відпустці відповідна заява про забезпечення позову розглядається у перший день після виходу з відпустки.

За приписами статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями частини 1 статті 139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відтак, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, згідно зі статями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

При подачі заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обґрунтувати звернення із заявою відповідними доказами, що підтверджують необхідність вжиття відповідних заходів.

Так, предметом спору у даній справі є стягнення боргу та фінансових санкцій за надані послуги позивачем зі зберігання майна відповідача за Договором відповідального зберігання №2 від 15.10.2020 укладеним між сторонами.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову позивач зазначає, що після відкриття провадження у справі відповідачем було змінено найменування, місцезнаходження юридичної особи відповідача, а також змінився директор і бенефеціар відповідача.

Позивач каже, що вчинення відповідачем дій, спрямованих на зміну вказаних вище відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, після подання позову і відкриття провадження у справі № 910/12141/22, дає підстави вважати, що реальні кінцеві бенефіціарні власники відповідача вживають заходів для ухилення від виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача.

Крім того, позивач вказує, що йому стало відомо, що після подання позову до суду відповідач отримав на свої банківські рахунки грошові кошти у сумі 678939,44 грн, на підтвердження чого надано копії платіжних доручень, однак відповідачем не вчинено жодних дій спрямованих щодо часткового погашення боргу перед позивачем.

Позивач вважає, що наведеними діями відповідач намагається ухилитися від виконання свого обов`язку перед позивачем за Договором зберігання, що може призвести до утруднення виконання рішення у даній справі, у випадку задоволення вимог позову.

Досліджуючи заяву про забезпечення позову та враховуючи предмет спору, суд зазначає, що у позивача на зберіганні знаходяться мінеральний порошок та цемент, власником яких є відповідач, про що сам же вказує у позовній заяві ПрАТ "Управління виробничо-технологічного комплектування".

Відповідно до ч. 1 ст. 594 ГПК Україна кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобов`язання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові пов`язаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобов`язання.

Таким чином, позивач в якості гарантії виконання відповідачем своїх обов`язків з оплати послуг за зберігання майна може утримувати у себе таке майно до виконання останнім вимог з оплати послуг за Договором відповідального зберігання №2 від 15.10.2020.

Сам факт зміни відповідачем свого місцезнаходження та найменування не дає підстав стверджувати, що такі дії в майбутньому можуть утруднити виконання рішення суду.

Позивачем не надано суду доказів того, що відповідачем вчиняються дії спрямовані на виведення коштів зі своїх рахунків, а посилання на отримання коштів від інших контрагентів та не сплату їх позивачу не дає підстав вважати, що у майбутньому виконання рішення суду буде істотно утруднене або неможливо його буде виконати, враховуючи той факт, що на зберіганні позивача перебуває майно відповідача, яке у випадку не виконання відповідачем своїх обов`язків зі сплати грошових коштів та недостатності грошових коштів на його рахунках, може бути реалізоване при виконанні рішення суду, у випадку задоволення вимог позову.

Таким чином, суд не знаходить підстав для накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Що ж стосується вимоги заяви позивача в частині заборони відповідачу та іншим особам здійснювати дії пов`язані зі зміною відомостей його юридичної особи, то такий вид забезпечення вимог позову не пов`язаний із предметом самого спору.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору. Отже, заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно зі ст.129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Управління виробничо-технологічного комплектування" про забезпечення позову у справі № 910/12141/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 02.01.2023.

Суддя Р.Б. Сташків