ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05.01.2023 Справа № 914/2421/22
Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни ГОРЕЦЬКОЇ, розглянувши заяву про розподіл судових витрат у справі
за позовом: ТОВ ВНФ «Галелектросервіс», м. Львів,
до відповідача: ТОВ «БК Сучасний Простір», м. Львів
про стягнення 135 091,01 грн.
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
23.12.2022 Господарським судом Львівської області у справі № 914/2421/22 позовні вимоги ТОВ ВНФ «Галелектросервіс» задоволено повністю та призначено розгляд питання про ухвалення додаткового рішення на 05.01.2023 о 14:55 год.
В судове засідання 05.01.2023 сторони явку уповноважених представників не забезпечили.
Зв вх. №4369/22 від 29.12.2022 представниця позивача подала заяву про розподіл витрат по справі.
Розглянувши вказану заяву, суд приходить до обґрунтованого переконання про часткове задоволення такої, з огляду на наступне.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
За змістом 4.1- 4 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою,
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом
вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем, з огляду на положення ч. 1 ст.124 ГПК України, разом з позовною заявою надано попередній примірний (орієнтовний) розрахунок судових витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрат на професійну правничу допомогу адвоката на підставі договору про надання правової допомоги № 1-01/09/22 від 01.09.2022).
Частиною 4 статті 124 ГПК України передбачено, що попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, у відповідності до норм ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, ст.55 Конституції України та положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», 01.09.2022 ТОВ ВНФ «Галелектросервіс» в особі директора Гудими В.Р. уклало договір про надання правової допомоги № 1-01/09/2022 (договір міститься в матеріалах справи) зі мною, адвокатом Івановою А.П., наділивши останню всім обсягом повноважень, визначених для позивача, передбачених ст.ст.42, 46, 61 ГПК України.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено гонорар адвоката, який є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в зазначених вище договорах про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Верховний Суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу раса sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу представлено наступні документи:
- договір про надання правової допомоги №1-1/09/22 від 01.092022;
- кінцевий розрахунок судових витрат;
- акт приймання передачі наданих послуг.
Відповідно до п. 2.1 договору про надання правової допомоги сторони погодили, що об`єм та оплата наданих послуг оформляється відповідним актом (актами) приймання передачі наданих послуг.
У відповідності до ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує також питання розподілу судових витрат між сторонами.
Згідно з частиною 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвала пене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Вищезазначений висновок викладений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як встановлено судом, розмір витрат заявлених до стягнення включає судове засідання від 05.12.2022, яке не відбулось через відсутність електропостачання, тому недоцільно стягувати витрати за участь представника в даному засіданні.
Ознайомившись з вищезазначеними документами, оцінивши наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню в розмірі 15 000,00 грн. та є співмірними із складністю справи та виконаною адвокатом роботою.
Питання відшкодування сплаченого судового збору вирішено при винесенні рішення по справі.
Керуючись ст.ст. 129, 221, 244 ГПК України, суд
1. Заяву представника позивача ТОВ ВНФ «Галелектросервіс» (вх.№4369/22 від 29.12.2022) задовольнити частково.
Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Повний текст додаткового рішення складено 10.01.2023.
Суддя Горецька З.В.