ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2023м. ДніпроСправа № 904/3506/22
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ідентифікаційний код 14305909) до Фізичної особи-підприємця Коляди Олени Петрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 88 717,11 грн. заборгованості за кредитом, 11 723,00 грн. заборгованості за відсотками

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №114/5-247179 від 07.09.2022 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Коляди Олени Петрівни заборгованості за кредитним договором №R305653/3128/859911 від 18.06.2020 станом на 20.07.2022 на загальну суму 100 440,11 грн., з яких: - 88 717,11 грн. заборгованість за кредитом, в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 25 520,37 грн.; - 11 723,00 грн. заборгованість за відсотками, в т.ч. прострочена заборгованість за відсотками - 10 344,85 грн.

Також позивач просить суд прийняти позовну заяву до провадження та призначити розгляд по справі у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору №R305653/3128/859911 від 18.06.2020 щодо здійснення щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/3506/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/3506/22 відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2022, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2020 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк", (далі - кредитор, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Колядою Оленою Петрівною (далі - позичальник, відповідач) був укладений кредитний договір №R305653/3128/859911 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору, відповідно до умов договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 161 885,08 грн., а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені договором.

Відповідно до п. 1.2 договору, кінцевий термін погашення кредиту - "15" червня 2023 року, або інша дата, визначена відповідно до статті 8 договору.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що кредит надається позичальнику на погашення боргових зобов`язань, які виникли згідно умов Додаткового договору (на встановлення кредитної лінії) №1 до договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням платіжної карти №011/3128/92301 від 03.09.2012, укладеного між позичальником та кредитором.

Згідно з п. 1.4 договору, заборгованість за кредитом обліковується на позичковому рахунку № НОМЕР_2 , код банку 305653 АТ "Райффайзен Банк Аваль", який може змінюватися кредитором самостійно.

Відповідно до п. 1.5 договору грошові зобов`язання позичальника за договором є безумовними та безвідкличними, їх виконання має пріоритет над будь-якими поточними та майбутніми грошовими зобов`язаннями позичальника, якщо інше не встановлено законодавством України.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 27% річних, на рахунок нарахованих доходів кредитора № НОМЕР_3 , код банку 305653 АТ "Райффайзен Банк Аваль", або на інші рахунки, визначені кредитором та доведені до відома відповідача.

Згідно з п. 2.2 договору, нарахування процентів за кредитом здійснюється не рідше одного разу на місяць, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості відповідача за кредитом протягом всього строку користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі кредиту (частини кредиту); останній день строку користування кредитом не враховується.

Відповідно до п. 3.1.1 договору, обов`язковими умовами надання позичальнику кредиту є наявність поточного рахунку позичальника, відкритого в установі кредитора.

Пунктом 3.1.3 договору встановлено, що обов`язковими умовами надання позичальнику кредиту є наявність заборгованості позичальника перед кредитором за кредитним договором.

Згідно з п. 3.2 договору, на умовах договору, після виконання позичальником обов`язкових умов, вказаних в пункті 3.1. договору, кредитор на підставі письмової заяви позичальника, протягом 2 (двох) банківських днів з дати її отримання, надає кредитні кошти в розмірі фактичної заборгованості позичальника за кредитним договором (пункт 1.3. договору) на дату видачі кредиту, але не більше суми, визначеної в пункті 1.1. договору. Кредитні кошти за договором надаються з позичкового рахунку шляхом безготівкового переказу через балансовий рахунок кредитора № НОМЕР_4 на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), код банку 305653 для подальшого використання за цільовим призначенням, зазначеним в пункті 1.3. договору. Фактична заборгованість позичальника за кредитним договором, зазначеним у пункті 1.3 договору, визначається кредитором самостійно на підставі умов кредитного договору та даних обліку позивача на дату видачі кредиту.

Відповідно до п. 4.2 договору, позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком.

Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою: 1) Сума щомісячного ануїтетного платежу = Сума кредиту за договором * ((1 + процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) * Процентна ставка за місяць)/ ((1 + процента ставка за місяць) строк кредитування (міс.) -1); 2) Сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом * річна процентна ставка /кількість днів поточного року) * Кількість днів в місяці, який передує даті сплати ануїтетного платежу; 3) Сума щомісячного платежу за основним боргом = Сума щомісячного повернення кредиту - Сума щомісячного платежу за %.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що позичальник зобов`язується здійснювати ануїтетний платіж шляхом повернення кредиту та сплати процентів окремими платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену графіком. Якщо дата сплати, зазначена у графіку, не є банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує даті, визначеній у графіку. Під поняттям "Банківський день" сторони розуміють робочий день кредитора, протягом якого приймаються документи клієнтів на переказ і документи на відкликання та здійснюється їх оброблення, передавання і виконання.

Згідно з п. 8.1.3 договору, у разі настання обставини дефолту, кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/ договорів про зміни вжити один або декілька таких заходів: вимагати дострокового повного та/або дострокового часткового погашення заборгованості за договором.

Відповідно до п. 8.2.3 договору, кредитор вправі скористатись правами, зазначеними в пункті 8.1. договору та пред`явити позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин Дефолту, зокрема в таких випадках: порушення позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань, передбачених договором.

Пунктом 9.1.2 договору встановлено, що позичальник засвідчує та гарантує, що на момент укладення договору позичальник має стабільний фінансовий стан і володіє достатнім рівнем платоспроможності і кредитоспроможності, необхідними для вчасного виконання ним своїх зобов`язань за договором, на момент укладення договору не існує відомих позичальнику обставин, які можуть негативним чином вплинути на його фінансовий стан, рівень його платоспроможності і кредитоспроможності.

Згідно з п. 10.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених договором, сторони несуть відповідальність згідно законодавства України та положень договору. До регулювання правовідносин, які неврегульовані договором, застосовуються відповідні норми законодавства України.

Відповідно до п. 11.1 договору, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань відповідно до договору.

Додатком №1 до кредитного договору №R305653/3128/859911 від 18.06.2020 сторони погодили графік погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що на виконання умов договору, 25.06.2020 позивачем перераховані відповідачу грошові кошти в сумі 146 519,05 грн., що підтверджується довідкою з банка.

У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору, позивач направив на адресу відповідача вимогу №114/5-к-244420 від 20.07.2022 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором в якій просив здійснити дострокове погашення кредиту та сплатити проценти за користування ним.

Відповідач відповіді на вищевказану вимогу не надав, кредит не повернув, суму нарахованих процентів не сплатив.

Позивач, вважаючи, що його права порушені, звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 88 717,11 грн. заборгованість за кредитом, в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом - 25 520,37 грн., та 11 723,00 грн. заборгованість за відсотками, в т.ч. прострочена заборгованість за відсотками - 10 344,85 грн.

Предметом доказування у справі є обставини укладання кредитного договору, строк дії договору, строк користування кредитом, погоджений розмір процентів за кредитом, комісій та інших платежів, графік погашення кредиту, наявність прострочень.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 Господарського кодексу України, відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав умови договору та перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 146 519,05 грн., що підтверджується банківською випискою, долученою до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що відповідач зобов`язувався здійснювати ануїтетний платіж шляхом повернення кредиту та сплати процентів окремими платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену графіком. Якщо дата сплати, зазначена у графіку, не є банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує даті, визначеній у графіку. Під поняттям "Банківський день" сторони розуміють робочий день позивача, протягом якого приймаються документи клієнтів на переказ і документи на відкликання та здійснюється їх оброблення, передавання і виконання (п. 4.3 договору).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За твердженням позивача, відповідач порушив Графік погашення кредиту та сплати нарахованих процентів.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Документів, що підтверджували б сплату відповідачем заборгованості по кредиту, а також нарахування процентів за користування ними, відповідач суду не надала, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 88 717,11 грн. та заборгованості по процентах в сумі 11 723,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача у сумі 2 481,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Фізичної особи-підприємця Коляди Олени Петрівни про стягнення 88 717,11 грн. заборгованості за кредитом, 11 723,00 грн. заборгованості за відсотками задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Коляди Олени Петрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9, ідентифікаційний код 14305909) 88 717,11 грн. заборгованості за кредитом, 11 723,00 грн. заборгованості за відсотками та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв