ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2023 Справа № 904/3158/22
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне виробниче підприємство «Квазар», м. Київ

до: Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» , м. Кривий Ріг

Про: стягнення 104 906,76 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Спільне виробниче підприємство «Квазар» (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПрАТ «ПівГЗК» (відповідач) про стягнення 104 906,76 грн. заборгованості з урахуванням штрафних санкцій за 2 договорами поставки . Ухвалою суду від 11.10.22р. відкрито провадження у справі №904/2779/22, призначено розгляд справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

ПрАТ «ПівГЗК» (відповідач) проти задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором поставки № 26 від 14.01.22 р. заперечував , посилаючись на ненадання позивачем належних доказів поставки товару видаткова накладна № 52 від 04.02.22 р. та рахунок-фактура № 66 від 04.02.22 р. не містять особистих підписів та печаток сторін . Стосовно позовних вимог про стягнення заборгованості за договором поставки № 1346 від 29.11.19 р. клопотав про залишення позову в цій частині без розгляду , оскільки в п.9.2. договору сторони узгодили , що спори , що виникають підчас виконання цього договору ,вирішуються в Постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» відповідно до Регламенту зазначеного суду. Згідно ж до приписів п.7 ч.1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду за наявності третейського застереження та відповідних заперечень відповідача .

ТОВ «Спільне виробниче підприємство «Квазар» (позивач) у відповіді на відзив наполягав на задоволенні позовних вимог , вказуючи про доведеність факту поставки товару за договором та несвоєчасності подання відповідачем заяви про залишення позовних вимог за договором поставки № 1346 від 29.11.19 р. без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.19р. між ТОВ «Спільне виробниче підприємство «Квазар» (постачальник) та ПрАТ «ПівГЗК» (покупець) укладено договір поставки №1346, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати , а покупець прийняти та оплатити запасні частини (ресурси) на умовах, визначених цим договором .

Однією із істотних умов цього договору є погоджений сторонами порядок вирішення спорів ; так відповідно до п.9.1. спори та розбіжності , що виникають у зв`язку із цим договором або ті , що стосуються його укладення , змін , виконання, порушення, розірвання, недійсності , будуть вирішуватися по можливості шляхом перемовин . Згідно до п.9.2. у різі , якщо спори та розбіжності , зазначені в п.9.1. цього договору , не будуть врегульовані шляхом перемовин, їх вирішення здійснюється в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» ( у відповідності з Регламентом вказаного суду ) ( а.с.22-28)

Позивач вказує, що ним на виконання умов цього договору було поставлено на користь відповідача товар на загальну суму 71 160,00 грн. ,який був прийнятий відповідачем без зауважень ,але не оплачений до цього часу. У зв`язку з чим позивач нарахував пеню в розмірі 4 860,33 грн., інфляційні втрати в розмірі 9 811,34 грн. та 3 % річних в розмірі 1 011,13 грн. та звернувся з цим позовом про стягнення з відповідача 86 842,80 грн. заборгованості за договором поставки №1346 від 29.11.19р.

Відповідно до приписів п.7 ч.1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо: сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана .

Оскільки в п. 9.2. договору сторони погодили , що спори та розбіжності , що виникають під час виконання цього договору , будуть вирішуватися в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» ( у відповідності з Регламентом вказаного суду ) ; а відповідач у своїй першій заяві щодо суті спору ( відзиві на позов ) заперечував проти вирішення спору в господарському суді, а третейська угода не визнана судом недійсною , не втратила чинність та може бути виконана ; позов в цій частині підлягає залишенню без розгляду. ( Аналогічна правова позиція наведена в постановах КГС ВС від 03.03.20 р. у справі № 920/241/19 та від 04.06.20 р. у справі № 908/1481/19 , в яких зроблено висновок про те , що суди зобов`язані залишати позовну заяву без розгляду в разі наявності арбітражної угоди та відповідної заяви про розгляд справи в арбітражному порядку не пізніше від подання будь-якої із сторін своєї першої заяви щодо суті спору ).

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи та приписи чинного законодавства України , суд залишає позовні вимоги про стягнення 71 160,00 грн. заборгованості ; 4 860,33 грн. пені , 9 811,34 грн. інфляційних втрат та 1 011,13 грн. - 3 % річних ( всього 86 842,80 грн. ) заборгованості за договором поставки №1346 від 29.11.19р. без розгляду.

14.01.22 р. між ТОВ «Спільне виробниче підприємство «Квазар» (постачальник) та ПрАТ «ПівГЗК» (покупець) укладено договір поставки №26, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати , а покупець прийняти та оплатити електротехнічні ресурси ( ресурси ) на умовах, визначених цим договором ( п.1.1.) Кількість, номенклатура ресурсів зазначаються в специфікаціях до цього договору ( п.2.1.) Постачальник зобов`язується поставляти ресурси на умовах поставки ,зазначених в специфікаціях ( п.3.1.) Строки поставки ресурсів зазначаються в специфікаціях ( п.3.2.) Оплата ресурсів здійснюється в строки ,зазначені в специфікаціях (п.5.2.) У разі поставки ресурсів ,які не відповідають умовам договору ( по якості ,номенклатурі, упаковці ) або супровідним документам … ресурси приймаються покупцем на зберігання. Постачальник зобов`язаний за власний рахунок на протязі 3 робочих днів або в інший термін , погоджений сторонами , з моменту відправки йому відповідного повідомлення покупця виконати зазначені у повідомленні вимоги про заміну ресурсів , про відшкодування покупцю усіх понесених ним витрат та збитків , пов`язаних з поставкою ресурсів неналежної якості ( п.6.6.) Відповідно до п.7.2. у разі порушення більш ніжна 30 календарних днів строку оплати ресурсів, покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожний день прострочки, але не більше ніж подвійна ставка НБУ , що діяла у відповідному періоді ( а.с.11-18)

У специфікації №2 сторони узгодили , що поставляться буде вентиль електропневматичний ВВ-3 24В , 2021 р. випуску, в кількості 10 шт., за ціною без ПДВ 1 300,00грн. , загальною вартістю з ПДВ 15 600,00 грн. Поставляться ресурси повинні на умовах поставки СРТ склад покупця , м. Кривий Ріг , на протязі 45 календарних днів від дати заявки покупця ; строк оплати на протязі 45 календарних днів від дати поставки ресурсів ( а.с.19 )

На виконання умов договору та специфікації №2 позивачем здійснено поставку ресурсів на суму 15 600, 00 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №52 від 04.02.22р. ( а.с.66) Постачальником виставлено покупцю для здійснення оплати рахунок №66 від 04.02.22р. на суму 15 600,00грн. (а.с.68)

Враховуючи умови специфікації №2 до договору поставки №26 від 14.01.22 р. ,строк оплати ресурсів настав (кінцевий термін 21.03.22р.) Однак, відповідачем належним чином не виконані договірні зобов`язання та не здійснено оплату поставлених ресурсів , у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 15 600, 00 грн. Окрім того , позивач нарахував відповідачу пню за період з 20.03.22 р. по 31.08.22 р. в розмірі 1 029,60грн. ; інфляційні втрати заперіодз 01.04.22 р. по 31.08.22 р. в розмірі 1 737,76 грн. та 3 % річних за період з 20.03.22 р. по 31.08.22 р. в розмірі 211,56 грн.

За своєю правовою природою договір №26 від 14.01.22 р. відноситься до договорів поставки . Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перевірку наданих позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що розрахунок пені здійснено не правильно ( помилково вказано початок розрахункового періоду пені та 3 % річних 20.03.22 р., тоді як необхідно вказати 22.03.22 р. ). Внаслідок перерахунку судом встановлено розмір пені 1 017,12 грн. та 3% річних 209,00 грн. Розмір інфляційних втрат здійснено позивачем правильно.

Враховуючи вищевикладене , позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №26 від 14.01.22 р. підлягають задоволенню частково ( 15 600, 00грн. заборгованість , 1 017,12 грн. пеня, 1 737,76 грн. інфляційні втрати та 209,00 грн. - 3% річних ; всього : 18 563,88 грн.)

На підставі вищевикладеного , керуючись ст.ст. 226, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» ( 50079, м. Кривий Ріг, Тернівський район; ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне виробниче підприємство «Квазар» ( 03045, м. Київ , вул. Набережно Корчуватська, буд.136-Л; ): 15 600, 00грн. заборгованість , 1 017,12 грн. пеня, 1 737,76 грн. інфляційні втрати ; 209,00 грн. - 3% річних та 2481, 00 грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Залишити без розгляду позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 86 842,80 грн. заборгованості за договором поставки №1346 від 29.11.19р. без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 05.01.23р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.