У Х В А Л А

10 січня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/54/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи

Позивач: Державна служби України з безпеки на транспорті,

, пр. Перемоги, 14, м. Київ, 03135

Відповідач: Приватне підприємство Інтер-Пасс-Авто,

, пр. Перемоги 95А, м. Чернігів, 14021

Предмет спору: про стягнення 52 218,46 грн,

В С Т А Н О В И В

Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства Інтер-Пасс-Авто про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 52 218,46 грн по акту № 0053098 від 07.07.2021.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням вимог ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме надання послуг із перевезення вантажу із перевищенням осьових навантажень.

Ухвалою суду від 04.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, зокрема відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У позовній заяві позивач вказав адресу відповідача Приватного підприємства Інтер-Пасс-Авто: пр. Перемоги 95А, м. Чернігів, 14021.

Проте, як встановлено судом після відкриття провадження у справі, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження відповідача Приватного підприємства Інтер-Пасс-Авто () зареєстровано за адресою: 14021, м. Чернігів, вул. Любецька, 66.

Отже, позивач у позовній заяві неправильно вказав адресу місцезнаходження відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Статтею 172 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

З наданих позивачем доказів направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів вбачається, що вказані документи були направлені Приватному підприємству Інтер-Пасс-Авто на адресу: пр. Перемоги 95А, м. Чернігів, 14021, тобто на неналежну адресу.

Таким чином, позивач не надав суду належних доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частинами 12-13 ст. 176 Господарського процесуального кодексу визначено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

У справах "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany", "Kreuz v. Poland", Пелевін проти України, Наталя Михайленко проти України та інших Європейський суду з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоча остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити Суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (див. згадане вище рішення у справі Вайт і Кеннеді проти Німеччини, п. 59; рішення у справі Т. Р. та К. М. проти Сполученого Королівства (T.P. and K.M. v. The United Kingdom) [GC], № 28945/95, п. 98, ECHR 2001; а також у справі Z. Та інші проти Сполученого Королівства (Z. And Others v. The United Kingdom) [GC], № 29392/95, п. 93, ECHR 2001). Якщо дане обмеження відповідає таким принципам, то воно не становить порушення статті 6.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 162, 176, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу дводенний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду, шляхом подання до суду доказів направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів за належною адресою місцезнаходження відповідача.

3. Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 13 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

4. Попередити позивача про те, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, у тому числі щодо неподання або несвоєчасного подання своїх доводів та доказів на їх підтвердження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 10.01.2023 та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Шморгун