ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

13 січня 2023 року м. ХарківСправа № 922/2694/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

розглянувши заяву Селянського Фермерського господарства "Обрій" про забезпечення позову (вх.№ 677 від 11.01.2013) у справі

за позовом Селянського Фермерського господарства "Обрій", с. Малі Проходи, Харківський район, Харківська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків", м. Харків
про стягнення 11690006,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Селянське Фермерське господарство "Обрій" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 11690006,90 грн., з яких: 10144251,81 грн. - заборгованість, як за попередню оплату товару (сума боргу), за договором поставки № 52/22 від 28.10.2021; 1357322,14 грн. - інфляційні втрати; 188432,95 грн. - 3% річних. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 175350,11 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 70000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 23.01.2023 о 10:45.

Селянське Фермерське господарство "Обрій" 11.01.2023 за вх.№ 677 надало до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладенням арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі, або сплаті Товариству з обмеженою відповідальності "Агрозахист Харків" юридична адреса: 61098, Харківська область, м. Харків, вулиця Кашуби, буд. 10, код ЄРДПОУ 37875888 і знаходяться у нього в межах суми позову 11690006,89 грн., які знаходяться у АТ "ПроКредитБанк, IBAN НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , ПАТ «ПУМБ», IBAN НОМЕР_3 , ІПН 31, а також на всіх інших рахунках у банківських та інших фінансово-кредитних установах.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладенням арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього, в межах суми позову є обґрунтованими, оскільки такий вид забезпечення позову по-перше, спроможний забезпечити виконання судового рішення в разі задоволення позову; по-друге, є адекватним, так як цілком відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається; по-третє, вказаний захід забезпечення позову, в разі його вжиття судом, не порушуватиме прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу; по-четверте, невжиття судом зазначеного заходу забезпечення позову може призвести (у разі задоволення позову) до утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, що є недопустимим.

При цьому позивач зазначає, що відповідач повністю не виконав зобов`язання за договором поставки № 52/22 від 28.10.2021 та не поставив позивачу товар на суму 10144251,18 грн. На виконання умов договору позивачем (покупцем) було перераховано на користь відповідача (постачальника) попередню оплату у розмірі 15021391,98 грн., проте відповідачем (постачальником) лише частково поставлено товар за договором на загальну суму 4877140,80 грн. Станом на день подання заяви відповідач ігнорує будь-які ділові контакти, умови договору не виконує. Відповідачем у відповідності до діючого законодавства та звичаїв ділового обороту не було повідомлено позивача про причини не поставки товару за договором з огляду на обставини військової агресії Російської Федерації проти України.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У відповідності до ч.1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.11 ст. 137 ГПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення, в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів ст. ст. 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 15.01.2019 у справі № 915/870/18.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає, що саме лише посилання позивача на те чи матиме відповідач фінансову (грошову) можливість для виконання рішення суду у справі у майбутньому, на думку суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Разом з цим, суд зазначає, що з поданих заявником матеріалів, не вбачається доказів того, що відповідачу підлягають передачі, або сплаті грошові кошти у розмірі 11690006,89 грн. та ним здійснюються певні дії щодо відчуження даної суми грошових коштів, які направленні на невиконання рішення суду у майбутньому у разі задоволення позовних вимог у справі.

Також, суд зауважує, що електронний лист відповідача від 03.05.2022 не свідчить про небажання останнього повертати позивачу грошові кошти за договором поставки, оскільки згідно даного листа відповідач просив позивача у тексті листа про повернення грошових коштів вказати код ЄДРПОУ підприємства - отримувача коштів.

Інші обставини на які позивач посилається в обґрунтування заяви про забезпечення позову свідчать про наявність між сторонами господарського спору, який підлягає вирішенню судом.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості заяви Селянського Фермерського господарства "Обрій" щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, адекватності вимог заявника про забезпечення позову, з урахуванням збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви позивача про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

За таких обставин заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Селянського Фермерського господарства "Обрій" про забезпечення позову (вх.№ 677 від 11.01.2013) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвалу підписано 13.01.2023.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/2694/22

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.