ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 січня 2023 року Справа № 903/50/23

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна», м. Київ

до боржника: Фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича, Володимир-Волинський, Волинська обл.

про видачу судового наказу

Головуючий суддя Кравчук А.М.

встановив: 11.01.2023 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна» до Фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича про видачу судового наказу про стягнення 60 764 грн. 00 коп. боргу, 268 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору, 8 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

12.01.2023 судом виданий судовий наказ №903/50/23 про стягнення з Фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича (вул. Ганни Жежко, 9, Володимир-Волинський, Волинська обл., ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна» (вул. Васильківська, 14, м. Київ, )

- 15 000 грн. 00 коп. основного боргу, 20 414 грн. 00 коп. пені, 18 889 грн. 00 коп. 20% річних, 4 961 грн. 00 коп. інфляційних втрат, 1 500 грн. 00 коп. штрафу та 268 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору, 8 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, а всього: 60 032 грн. 40 коп. (шістдесят тисяч тридцять дві грн. 40 коп.).

Крім того, заявник просить у відповідності до ч. 10 ст. 238 ГПК України нарахувати відсотки річних органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, на залишок боргу з дня винесення рішення до моменту виконання рішення Господарського суду Волинської області за позовом ТОВ «Агріі Україна» до ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича за такою формулою: сума відсотків річних = сума, що підлягає оплаті * 20%* кількість днів прострочення / 365 днів.

Згідно ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Ст. 12 ГПК України визначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що наказне провадження - це особливий спрощений вид господарського судочинства, передбачений для розгляду справ, які не потребують повної та детальної процедури розгляду, спрямований на спрощений та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, який є судовим рішенням та одночасно виконавчим документом.

Особливістю провадження є те, що сторонами у наказному провадженні виступають не позивач і відповідач, а стягувач (кредитор) та боржник.

Спрощений порядок наказного провадження зумовлюється й такою особливістю, як обмежене коло вимог, щодо яких таке провадження припустиме.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ст. 148 ГПК України).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 181 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу;

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог (ч. 3 ст. 181 ГПК України).

Заявник просить у відповідності до ч. 10 ст. 238 ГПК України нарахувати відсотки річних органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, на залишок боргу з дня винесення рішення до моменту виконання рішення Господарського суду Волинської області за позовом ТОВ «Агріі Україна» до ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича за такою формулою: сума відсотків річних = сума, що підлягає оплаті * 20%* кількість днів прострочення / 365 днів.

Ч. 10 ст. 238 ГПК України визначено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Проте ч. 10 ст. 238 ГПК України встановлює зміст судового рішення, яке приймається за наслідками позовного, а не наказного провадження.

Зміст судового наказу визначено ст. 155 ГПК України, яка подібної норми не містить.

Правила розрахунку остаточної суми відсотків у судовому наказі не визначаються.

Тому суд вважає за необхідне відмовити у видачі вказаного судового наказу в частині вимоги про нарахування відсотків річних органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, на залишок боргу з дня винесення рішення до моменту виконання рішення Господарського суду Волинської області за позовом ТОВ «Агріі Україна» до ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича за такою формулою: сума відсотків річних = сума, що підлягає оплаті * 20%* кількість днів прострочення / 365 днів.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 152-153, 234-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна» до Фермерського господарства «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича про видачу судового наказу в частині вимоги про нарахування відсотків річних органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, на залишок боргу з дня винесення рішення до моменту виконання рішення Господарського суду Волинської області за позовом ТОВ «Агріі Україна» до ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича за такою формулою: сума відсотків річних = сума, що підлягає оплаті * 20%* кількість днів прострочення / 365 днів, відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 12.01.2023.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук