ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2023м. ДніпроСправа № 904/3560/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Попової Я.В.

та представників:

від позивача: Нікітченко О.В.;

від відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровторресурси", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення 1 332 748,02 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровторресурси" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення 1332748,02 грн, з яких: 964294,65 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 82093,84 грн - пеня; 36300,36 грн- 3% річних; 250059,17 грн - інфляційні втрати.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 19991,22 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повної оплати поставленого йому товару (брухт металів) за видатковими накладними № 135 від 20.04.2021, №136 від 21.04.2021, № 255 від 08.06.2021 відповідно до договору на поставку продукції № 07СТ-108 від 24.10.2019.

Ухвалою суду від 21.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.11.2022; відповідачу запропоновано протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі підготувати відповідно до вимог статей 165, 178 ГПК України відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 22.11.2022 закрито підготовче провадження з призначенням судового засідання з розгляду справи по суті на 13.12.2022, після чого розгляд справи було відкладено на 10.01.2023.

Відповідач своїм правом на участь у судових засіданнях у межах як підготовчого провадження, так і розгляду справи по суті не скористався, про причини неявки свого представника суд не повідомив, відзиву на позов у встановлений судом строк не надав.

Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (поштовими накладними №№189, 290, описом вкладення у поштове відправлення від 23.12.2022, роздруківками з офіційного веб-сайту оператора поштового зв`язку щодо відстеження поштових відправлень №№ 189, 290, рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу 21.12.2022 ухвал суду від 21.10.2022, 22.11.2022, 13.12.2022).

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, за змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За викладених обставин, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача надала пояснення по суті спору, аналогічні за змістом позовній заяві.

За наслідком судового засідання 10.01.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровторресурси" (далі постачальник, позивач) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (далі покупець, відповідач) укладено договір поставки № 07СТ-108 від 24.10.2019 (далі договір).

Згідно з пунктом 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку і терміни, встановлені цим договором, передати у власність покупцеві продукцію в певній кількості, відповідної якості й по цінах, що вказані в специфікаціях, а покупець - прийняти продукцію і оплатити її на умовах, визначених у цьому договорі.

Кількість, асортимент та ціни продукції, що поставляється, вказуються у специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору. Специфікації оформлюються на кожну партію продукції, що поставляється (п. 1.2 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що покупець здійснює оплату продукції протягом 30 календарних днів з дати отримання партії продукції та оригіналу рахунку на оплату продукції, якщо інше не вказується в специфікації.

Оплата проводиться в національній валюті України. Датою оплати вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника (п. 3.2 договору).

Розділом 4 договору визначені терміни й умови постачання.

За умовами пункту 4.1 договору термін постачання продукції вказується в специфікації. Постачання продукції здійснюється згідно із заявкою покупця.

Базисні умови постачання: СPТ склад покупця (згідно з Інкотермс 2010 року) (п. 4.2 договору).

Датою постачання та переходу права власності на продукцію вважається дата, що вказується у видатковій накладній (п. 4.3 договору).

Пунктом 4.5 договору визначено, що постачальник зобов`язаний надати належним чином оформлені документи (підписані уповноваженою особою і скріплені печаткою постачальника) на продукцію, що поставляється, відповідно до вимог чинного законодавства України, а саме: видаткову накладну, рахунок, посвідчення про вибухобезпечність, хімічну та радіаційну безпечність, акт про походження металобрухту, товарно-транспортну накладну.

Згідно з пунктом 7.4 договору за невчасну сплату поставленої продукції, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент нарахування, від суми несплаченої в строк продукції за кожний день прострочення.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 та пролонгується на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявила про своє бажання припинити його дію. У будь-якому випадку договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 11.1 договору).

Матеріали справи не містять доказів того, що сторони по закінченні строку дії договору мали намір припинити його дію. Тож, зважаючи на умови пункту 11.1 договору, цей договір є автоматично пролонгованим на наступний календарний рік, тобто на 2021 рік.

До договору сторонами були підписані специфікації на поставку товару брухт чавунний видів 26, 505, 506, 511 (ДСТУ 4121-2002): № 1 від 24.10.2019 на суму 1320000,00 грн, № 2 від 25.11.2019 на суму 1280000,00 грн, № 3 від 05.12.2019 на суму 232000,00 грн, № 4 від 22.01.2020 на суму 937500,00 грн, № 5 від 14.05.2020 на суму 1725000,00 грн, № 6 від 06.08.2020 на суму 2964000,00 грн, № 7 від 22.09.2020 на суму 1976300,00 грн (а.с. 23 - 29 том 1).

На виконання умов договору позивач у період з листопада 2019 року по червень 2021 року поставив відповідачу продукцію на загальну суму 27615204,15 грн, що підтверджується видатковими накладними та актами приймання металів чорних (вторинних), копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 30 250 том 1).

Усі видаткові накладні підписані сторонами без будь-яких заперечень та зауважень.

Відповідач свої зобов`язання з оплати продукції виконав частково в загальній сумі 26650909,50 грн, що підтверджується наявними у справі банківськими виписками за період з 24.10.2019 по 17.10.2019 щодо сплати у рахунок договору 26321403,20 грн та платіжним дорученням № 2030 від 09.02.2021 на суму 329506,30 грн (а.с. 6 10 том 2).

Залишок несплачених коштів становить 964294,65 грн (27615204,15 26650909,50 = 964294,65), з яких:

230062,65 грн - залишок заборгованості за видатковою накладною № 135 від 20.04.2021 на суму 270720,00 грн (а.с. 241 том 1);

242400,00 грн - заборгованість у повному обсязі за видатковою накладною № 136 від 21.04.2021 (а.с. 244 том 1);

491832,00 грн - заборгованість у повному обсязі за видатковою накладною № 255 від 08.06.2021 (а.с. 247 том 1) (далі спірні видаткові накладні).

Зазначена сума заборгованості підтверджена підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків за договором станом на 31.12.2021 (а.с. 3 5 том 2).

Причиною спору є залишок несплаченої відповідачем заборгованості за спірними видатковими накладними на загальну суму 964294,65 грн.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з поставкою позивачем товару за спірними видатковими накладними в межах договору поставки № 07СТ-108 від 24.10.2019 та виконанням/невиконанням відповідачем обов`язку щодо його оплати.

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Положення аналогічного змісту викладені в частині першій статті 712 Цивільного кодексу України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).

Подані позивачем докази свідчать про те, що позивач виконав своє зобов`язання з поставки товару за договором, у зв`язку з чим у відповідача виникло зустрічне зобов`язання щодо його оплати.

Визначаючи строк оплати, суд враховує таке.

Поставка продукції за спірними видатковими накладними належить до специфікації № 7 від 22.09.2020.

У специфікації № 7 від 22.09.2020 сторони погодили поставку продукції на загальну суму 1976300,00 грн (з урахуванням ПДВ), у тому числі: брухту чавунного вид 505, 506 ДСТУ 4121-2002 в кількості 250 тонн за ціною 6530,00 грн (без ПДВ) та брухту чавунного вид 511 ДСТУ 4121-2002 в кількості 60 тонн за ціною 5730,00 грн (без ПДВ) (а.с. 29 том 1).

Зокрема, пунктами 2, 3, 4 специфікації № 7 від 22.09.2020 сторони визначили: умови постачання: СРТ склад покупця (згідно з Інкотермс 2010 року); умови оплати протягом 60 календарних днів з дати отримання партії продукції; термін постачання протягом 3 календарних днів з дати надання письмової заявки.

З огляду на умови пункту 3 цієї специфікації та з урахуванням вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу й закінчення строків відповідач повинен був оплатити вартість поставленої йому продукції у наступні терміни: за видатковими накладними №135 від 20.04.2021 на суму 270720,00 грн та № 136 від 21.04.2021 на суму 242400,00 грн не пізніше 21.06.2021; за видатковою накладною № 255 від 08.06.2021 на суму 491832,00 грн не пізніше 09.08.2021.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з умов оплати, визначених специфікацією № 7 від 22.09.2020, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати є таким, що настав.

Згідно з частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Доказів сплати 964294,65 грн залишку вартості продукції за спірними видатковими накладними відповідач суду не надав, хоча таку можливість мав. Тому, позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 964294,65 грн є законними й обґрунтованими.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Згідно з пунктом 7 розділу IX "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у загальній сумі 82093,84 грн розрахована за загальний період з 22.06.2021 по 09.02.2022 із заборгованості за кожною із спірних видаткових накладних у межах шестимісячного строку, з урахуванням здійсненої часткової оплати.

Перевіркою розрахунку пені підстав для її зменшення судом не встановлено.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати в сумі 250059,17 грн розраховані за загальний період із липня 2021 року по вересень 2022 року, 3% річних у сумі 36300,36 грн - за загальний період з 22.06.2021 по 17.10.2022. Розрахунки здійснені позивачем із заборгованості за кожною із спірних видаткових накладних, з урахуванням здійсненої часткової оплати.

За результатами перевірки судом розрахунків інфляційних втрат і 3% річних, у межах позовних вимог, підстави для зменшення заявлених до стягнення сум відсутні.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в сумі 19991,22 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровторресурси" до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення 1332748,02 грн, з яких: 964294,65 грн - основний борг; 82093,84 грн - пеня; 36300,36 грн - 3% річних, 250059,17 грн - інфляційні втрати - задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3; ідентифікаційний код 00168076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровторресурси" (49000, м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 15, приміщення 1; ідентифікаційний код 41197564) основний борг у сумі 964294,65 грн, пеню в сумі 82093,84 грн, 3% річних у сумі 36300,36 грн, інфляційні втрати в сумі 250059,17 грн, судовий збір у сумі 19991,22 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.01.2023.

Суддя І.І. Колісник