ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Справа № 924/429/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Савченко Г.І. , суддя Саврій В.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику представників сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 жовтня 2022 року (повний текст складено 21.10.2022) у справі №924/429/22 (суддя Гладюк Ю.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-західна залізниця" АТ "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" в особі філії "Смотрич" ТОВ сільськогосподарське підприємство "Нібулон"

про стягнення грошей

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270 та частини 13 статті 8 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 13 жовтня 2022 року у справі №924/429/22 позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-західна залізниця" АТ "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" в особі філії "Смотрич" ТОВ сільськогосподарське підприємство "Нібулон" про стягнення 75644,16 грн задоволено. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" в особі філії "Смотрич" ТОВ сільськогосподарське підприємство "Нібулон" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 75644,16 грн заборгованості за зберігання вантажів, 2 481,00 грн витрат на оплату судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ТОВ СП "Нібулон" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємствв "Нібулон" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 жовтня 2022 року у справі №924/429/22. Встановлено позивачу строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії даної ухвали. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз.2 ч.10 ст.270 ГПК України).

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, колегія суддів вирішує розглядати справу №924/429/22 за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами обох інстанцій, 23 жовтня 2018 року (із терміном дії до 23.10.2023) між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (залізниця/перевізник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" (користувач/відповідач) був укладений договір про подачу та збирання вагонів (а.с. 73-74), згідно умов якого здійснюється подача, розставлення на місця навантаження і збирання вагонів з під`їзної колії, яка належить користувачу та примикає до станції Кам`янець-Подільський Регіональної філії "Південно-західна залізниця" через стрілку №85 колії №24 і обслуговується локомотивом залізниці. Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

26 червня 2020 року ТОВ СГП "Нібулон" подало заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №14291113/2020-001 від 24.03.2020, де зазначено, що ТОВ СГП "Нібулон", надаючи АТ "Українська залізниця" заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, підтверджує, що в повній мірі ознайомлений з оприлюдненим позивачем договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом станом на день подання даної заяви, ознайомлений зі всією інформацією, необхідною для виконання договору та визнає всі умови договору; виражає волевиявлення укласти договір в порядку, встановленому ст.634 ЦК України (а.с.72).

26 червня 2020 року АТ "Українська залізниця" складено повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-0001 від 26.06.2020, в якому зазначено, що АТ "Українська залізниця" (перевізник/позивач) засвідчує прийняття від ТОВ СГП "Нібулон" (замовник/відповідач) заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомляє, що замовнику присвоєно коди: відправника/одержувача 8496; платника 8211375 (а.с.71).

Згідно договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (а.с.35-48) предметом його є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно п.3.4. договору замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі - плата за користування власними вагонами перевізника).

Договір має додатки: 1-1 "Ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами та вводяться в дію 16.02.21 на заміну введених в дію раніше"; 1-2 "Ставки плат, коефіцієнти та умови платежів; 1-3 "Умови організації перевезення вантажів на власних транспортерах перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад"; 1-4 "Умови організації накопичення вагонів"; 1-5 "Умови продажу послуг з використання вагонів АТ "Укрзалізниця" з застосуванням ЕТС "ProZorro. Продажі"; 1-6 "Умови при здійсненні замовником публічної (державної) закупівлі"; 1-7 "Умови надання послуги подача й збирання вагонів та контейнерів для навантаження або вивантаження на малодіяльні вантажі станції, для виконання комерційних операцій, а також роботи пов`язані з прийняттям, видачею, навантаженням і вивантаженням"; 1-8 "Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника"; 1-9 "Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника за результатами електронних торгів (аукціону) "; додатки 2 (2-1 2-19) форми додаткових документів.

Згідно п.1 додатку 1-4 на окреме замовлення перевізник надає послуги замовнику з накопичення порожніх та/або з вантажем власних вагонів перевізника та/або вагонів замовника на коліях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами, маршрутним або контейнерним поїздами на станції призначення.

За п.9 даного додатку за послугу з накопичення вагонів замовник сплачує:

- плату за вільним тарифом "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу" відповідно до додатку 1-1 договору;

- за затримку вагонів замовника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажу;

- за затримку власних вагонів перевізника: платежів пов`язаних з затримкою вантажу на шляху прямування з вини замовника згідно з збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів та п.3.4. договору.

ТОВ СГП "Нібулон" упродовж 14 - 15 лютого 2022 року по станції Кам`янець-Подільський проводились навантаження 50 вагонів, які надалі слідували по маршрутним відправкам №№ 34464776, 34464792, 34464818, 34464768 Кам`янець-Подільський - Миколаїв-вантажний.

Також ТОВ СГП "Нібулон" упродовж 17-18 лютого 2022 року по станції Кам`янець-Подільський проводились навантаження 50 вагонів, які надалі слідували по маршрутним відправкам №№ 34507376, 34507350, 34507343, 34507319 Кам`янець-Подільський - Миколаїв-вантажний.

ТОВ СГП "Нібулон" сплачено збір за накопичення вищевказаних вагонів на коліях загального користування по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №15020094 у сумі 7 263,48 грн та по накопичувальній картці форми форми ФДУ-92 №18020112 у сумі 8 046,09 грн, а також здійснено оплату за користування вищевказаними вагонами по відомості №18020076 у сумі 88 595,00 грн (без ПДВ) та по відомості №15020067 у сумі 85 315,00 грн. (без ПДВ).

Водночас, збір за зберігання вантажу на коліях загального користування по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №15020095 у сумі 32 745,80 грн (без ПДВ), з врахуванням 20% ПДВ у сумі 39 294,96 грн, та по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №18020114 у сумі 30 291,00 (без ПДВ), з врахуванням 20% ПДВ у сумі 36 349,20 грн, всього на загальну суму 75 644,16 грн ТОВ СГП "Нібулон" не сплачений і перевізником не стягнутий, в зв`язку із внесенням замовником у накопичувальну картку письмових заперечень.

На претензії від 09.05.2022 №ДН-3-01-08/340, від 23.05.2022 №ДН 301-08/408 ТОВ СГП "Нібулон" відповіді не надав, оплату не здійснив (а.с. 121-132, 166-172).

Враховуючи викладене, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-західна залізниця" АТ "Українська залізниця" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" в особі філії "Смотрич" ТОВ сільськогосподарське підприємство "Нібулон" 75 644,16 грн заборгованості за зберігання вантажу.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 306 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Частина 5 ст.307 ГК України, яка кореспондується із ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України встановлює, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст.909 ЦК України, ст.307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.ч. 2, 3 ст.909 ЦК України).

Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі (ч.3 ст.307 ГК України).

Таким чином, права і обов`язки сторін виникають не лише з умов укладеного сторонами договору, а і на підставі норм, встановлених актами законодавства, в тому числі нормативно-правових актів, які регулюють взаємовідносини в певних випадках.

Відносини залізниці з відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу регулюються Законом України "Про залізничний транспорт".

Згідно із ст.3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативно-правові акти, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (ст.2 Статуту).

Згідно з ст.5 Статуту на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів; б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; г) інші нормативні документи.

У ст.6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення; Правила перевезення вантажів - нормативний акт, що конкретизує передбачені цим Статутом положення, які регламентують участь та обов`язки сторін у процесі перевезення вантажів.

Відповідно до п.2 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №565/6853, маршрутом відправника (далі - маршрут) уважається поїзд установленої маси або довжини, сформований відправником відповідно до Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.12.96 №411 та зареєстрованих у Мін`юсті України 25.02.97 за №50/1854, та плану формування поїздів на залізничній під`їзній колії підприємства або за договором із залізницею - на коліях залізничної станції призначенням на одну станцію або з розпиленням на кількох станціях з обов`язковим зменшенням кількості його переробок на попутних технічних станціях.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини за своєю правовою природою є правовідносинами з надання послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів залізницею.

Так, відповідно до умов договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (далі - договір), укладеного шляхом направлення відповідачем заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору та направлення позивачем повідомлення, яким засвідчено прийняття від відповідача вищевказаної заяви (дата повідомлення 26.06.2020 є датою укладення договору), в період з 14 по 15 лютого 2022 року та з 17 по 18 лютого 2022 року ТОВ СП "Нібулон" в особі філії "Смотрич" проводило навантаження 100 вагонів (дві партії по 50 вагонів) по станції Кам`янець-Подільський, які надалі слідували по маршрутним відправкам №№ 34464776, 34464792, 34464818, 34464768 Кам`янець-Подільський - Миколаїв-вантажний, та №№ 34507376, 34507350, 34507343, 34507319 Кам`янець-Подільський - Миколаїв-вантажний, про що свідчать:

1) пам`ятки про подавання вагонів №№ 46, 47, 48, 49 (де вантажовласником, місцем подання та під`їзною колією вказано відповідача), що підписані працівником станції (вагони здав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) та працівником вантажовласника (вагони прийняв ОСОБА_4 );

- пам`ятки про забирання вагонів №№ 46, 47, 48, 49, що підписані працівником станції (вагони прийняв ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , Кольчус, С.І.) та працівником вантажовласника (вагони здав ОСОБА_4 );

- повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами №№ 46, 47, 48, 49 (під`їзна колія ТОВ СГП "Нібулон"), підписані вантажовласником та працівником станції;

- накладні з календарним штемпелем станції відправлення від 15.02.22 №№ 34464776, 34464792, 34464818, 34464768;

Зазначене, в свою чергу, є свідченням вантажних операцій перших 50 вагонів (три пам`ятки по 14 вагонів та одна 8 вагонів) за 14.02.2022 15.02.2022. Так, згідно пам`яток про подавання вагонів час передачі вагонів при подаванні: 14.02.2022 о 01:30 год, 09:00 год., 15:50 год., 22:40 год.; за довідками про забирання вагонів час передачі вагонів при забиранні: 14.02.2022 о 07:30 год., 15:30 год., 22:10 год. і 15.02.22 о 03:30 год.

2) пам`ятки про подавання вагонів №№ 53, 54, 55, 56 (де вантажовласником, місцем подання та під`їзною колією вказано відповідача), що підписані працівником станції (вагони здав ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 ) та працівником вантажовласника (вагони прийняв Лебідь В.В.);

- пам`ятки про забирання вагонів №№ 53, 54, 55, 56, що підписані працівником станції (вагони прийняв Колісник І.С., Сергєєва О.М.) та працівником вантажовласника (вагони здав ОСОБА_4 );

- повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами №№ 53, 54, 55, 56 (під`їзна колія ТОВ СГП "Нібулон"), підписані вантажовласником та працівником станції;

- накладні з календарним штемпелем станції відправлення від 18.02.2022 №№ 34507376, 34507350, 34507343, 34507319.

Зазначене, в свою чергу, є свідченням вантажних операцій наступних 50 вагонів за 17.02.2022 18.02.2022. Так, згідно пам`яток про подавання вагонів час передачі вагонів при подаванні: 17.02.2022 о 04:30 год., 12:05 год., 19:00 год., 18.02.2022 о 01:30 год; за пам`ятками про забирання вагонів час передачі вагонів при забиранні: 17.02.2022 о 11:15 год., 18:10 год., 18.02.2022 о 00:40 год., 07:30 год.

З вказаних матеріалів вбачається, що накопичення вагонів проводилось на коліях станції, тобто коліях загального користування. При цьому, розрахунок суми позову здійснювався саме за вищевказаними відправками, про що свідчать номера вагонів, які на актах загальної форми та у розрахунку є однаковими.

Додатком 1-4 до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом врегульовано умови організації накопичення вагонів.

Згідно п.1 додатку 1-4 на окреме замовлення перевізник надає послуги замовнику з накопичення порожніх та/або з вантажем власних вагонів перевізника та/або вагонів замовника на коліях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами, маршрутними або контейнерними поїздами на станції призначення (далі - накопичення вагонів).

Згідно з п.6 додатку 1-4 початком накопичення вагонів є, зокрема на станції відправлення - момент фактичної передачі замовником вагонів перевізнику. Часом закінчення накопичення вагонів є на станції відправлення - приймання останнього вагону перевізником (п. 7 додатку 1-4).

За умовами п.8 додатку 1-4 час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23.

Відповідно до п.9 додатку 1-4, за послугу з накопичення вагонів замовник сплачує: плату за вільним тарифом "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу" відповідно до додатку 1-1 до договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення) (п.9.1); за затримку вагонів замовника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів (п.9.2); за затримку власних вагонів перевізника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів та п. 3.4. договору (9.3).

За умовами п.10 додатку 1-4 нарахування платежів відбувається на станції накопичення за накопичувальною карткою ФДУ-92, відомістю плати за користування вагонами ГУ-46 з коду платника замовника, яким замовлено надання такої послуги.

Таким чином, договором передбачено, що послуги з накопичення вагонів на коліях загального користування оплачуються замовником. Вказана оплата включає: плату за вільним тарифом; плату за затримку вагонів замовника (з вини замовника); плату за затримку вагонів перевізника (з вини замовника). Час перебування вагонів на коліях загального користування відображається в акті загальної форми ГУ-23.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 і 15 лютого 2022 року на станції Кам`янець-Подільський при накопичені вагонів складені акти загальної форми (форма ГУ-23) з приводу відповідальності відповідача, де обставинами, що викликали їх складання відмічено: "затримка вагонів, пов`язана з оформленням вантажу після забирання їх з місця навантаження/вивантаження. Вагони простоюють в очікуванні оформлення відправницького маршруту"; "інші обставини, що спричинили затримку вагона з вини клієнта після забирання їх з місць навантаження/відвантаження. Вагони простоюють в очікуванні оформлення відправницького маршруту". Такі ж акти складено 17 і 18 лютого 2022 року.

У даних актах (як від 14 і 15 лютого, так і від 17 та 18 лютого) наявні підписи двох осіб, якими, як слідує з тексту актів, є представники станції та вантажовласника (так, прізвище та ініціали Лебідь В.В., що відмічені в актах, зазначені також в пам`ятках про подавання та забирання вагонів навпроти напису "працівник вантажовласника").

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу нараховано збір за накопичення вищевказаних вагонів (перших 50 вагонів) на коліях загального користування по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №15020094 від 15.02.2022 у розмірі 7 263,48 грн, а також плату за користування вагонами по відомості номер 15020067 плати за користування вагонами у сумі 85 315 грн.

Вказані нарахування відповідачем оплачено, що не заперечується позивачем.

Крім того, відповідачу нараховано збір за накопичення вищевказаних вагонів (наступних 50 вагонів +-) на коліях загального користування по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №18020112 від 18.02.2022 у розмірі 8 046, 09 грн, а також плату за користування вагонами по відомості номер 18020076 плати за користування вагонами у сумі 88 595 грн.

Вказані нарахування відповідачем оплачено, що не заперечується позивачем.

Натомість, нарахування за накопичувальною карткою від 15.02.2022 №15020095 форми ФДУ-92 (найменування платежу збір за зберігання вантажів) на суму 32 745,80 грн (без ПДВ) і 39 294, 96 грн із ПДВ та накопичувальною карткою від 18.02.2202 номер 18020114 (найменування платежу збір за зберігання вантажів) на суму 30 291 грн без ПДВ і 36 349,20 грн із ПДВ відповідач не сплатив.

Як встановлено судами обох інстанцій, на вказаних накопичувальних картках містяться написи представника відповідача (засвідчені підписом фахівця із відвантаження зерна філії "Смотрич" ТОВ СГ "Нібулон"): "кошти нараховано неправомірно так як було сплачено за накопичення маршрутного поїзда згідно додатку 1.4. до договору про надання послуг".

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що при виконанні договору, пунктом 1.1 якого передбачено надання всіх необхідних для замовника послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, сторони використовують Правила перевезення вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, які об`єднують в собі всі Правила по наданню послуг з організації перевезення вантажів, в тому числі Правила зберігання вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №866/5087 (далі - Правила).

Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

У п.5 Правил передбачено, що якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Згідно з п.8 Правил збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо), при цьому термін безоплатного зберігання обчислюється при затримці - з моменту затримки.

За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (п. 9 Правил).

Статтею 129 Статуту залізниць України встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Аналогічні вимоги містять також Правила складання актів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855.

Відповідно до п.3 зазначених Правил, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення з очікуванні подачі під вивантаження з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства акти загальної форми №, № 193, 203, 196, 202, 198, 201 (17, 18 лютого 2022 року), 175, 182, 177, 183, 180, 184 (14, 15 лютого 2022 року), які оформлені належним чином (засвічені двома особами і містять штамп станції), є належними і допустимими доказами наявності обставин, що є підставою для нарахування плати за зберігання вантажу вказано про затримку вагонів з вини відповідача, час початку і закінчення такої затримки та причини затримки ("затримка вагонів, пов`язана з оформленням вантажу після забирання їх з місця навантаження/вивантаження. Вагони простоюють в очікуванні оформлення відправницького маршруту"; "інші обставини, що спричинили затримку вагона з вини клієнта після забирання їх з місць навантаження/відвантаження. Вагони простоюють в очікуванні оформлення відправницького маршруту"). Тобто, документально підтверджена затримка вагонів з вини відповідача (про що відмічено в актах загальної форми) є обставиною, передбаченою п.п. 9.2, 9.3. договору та п.8 Правил, як підстава до оплати.

Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифне керівництво №1), затверджений наказом Мінтрансу України від 23.09.2009 №317 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356, в пункті 2 розділу 3 встановлює розміри зборів за зберігання вантажів за кожну добу, зокрема: 4,0 грн. за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тонн. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Пунктом 10 розділу 1 вищевказаного Збірника тарифів визначено, що ставки тарифів, плати і зборів, що містяться у цьому Збірнику, є базовими та визначені без урахування податку на додану вартість.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 29.03.2009 №317, зареєстрованим Міністерством юстиції України 15.04.2009 за №341/16357, затверджені коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги.

Враховуючи те, що для вирішення даної справи суду необхідно встановити наявність підстав для оплати заявленої до стягнення суми, якими є затримка вагонів не з вини станції, і такі підстави підтверджені документально, та зважаючи на те, що надані позивачем розрахунки збору за зберігання вантажу по накопичувальних картках №15020095 та №18020114 проведені в межах максимально можливих нарахувань, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості з оплати за зберігання вантажу в розмірі 75 644, 16 грн (39294,96 + 36 349,20).

При цьому, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги є обґрунтованими саме з урахуванням наявності вини відповідача в простої вагонів. Обставина наявності вини, як обов`язкова умова виникнення обов`язку оплати, передбачена пунктами 9.2., 9.3. додатку 1-4 до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 26.06.20.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2018 між сторонами укладено також договір №2362 про подачу та збирання вагонів при станції Кам`янець-Подільский регіональної філії "Південно-Західна залізниця" з терміном дії по 23.10.2023.

Однак, наявність даного договору жодним чином не впливає на обгрунтованість вимог позивача, які, як вказано вище базуються на наявності обставин, визначених як підстава оплати за договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 26.06.2020.

Договір же №2362 регулює виключно технічні питання подачі, розставлення на місця навантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить відповідачу, та примикає до станції Кам`янець-Подільський регіональної філії "Південно-Західна залізниця".

З точки зору вирішення спору з урахуванням предмету та підстав позову, даний договір не є об`єктом дослідження, оскільки регулює відносини сторін, які не є спірними в цій справі. Затримка вагонів відбулася у зв`язку із очікуванням оформлення відправницького маршруту на коліях загального користування, що врегульовано положеннями договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 26.06.2020, зокрема, додатком 1-4 до договору (плата за затримку вагонів, передбачена підпунктом 9.3. додатку 1-4 є можливою окремою складовою частиною послуг з накопичення, які обумовлені пунктом 9). І саме цим договором передбачена вина відповідача в затримці вагонів, як умова виникнення обов`язку оплати, що виключає можливість прийняття судом дій по накопиченню вагонів (в тому числі затримка останніх), як таких, що проведені на виконання договору №2362, що в свою чергу могло б бути обставиною, яка виключає наявність вини відповідача (оскільки дії по затримці вагонів могли бути розцінені як дії, здійснені на виконання договірних зобов`язань).

Крім того, колегія суддів зазначає, що послуги з накопичення вагонів (формування маршрутного поїзду на коліях загального користування на підставі укладеного із перевізником договору) та послуги зі зберігання вантажів (матеріальна відповідальність за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених в вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення відповідно до Правил № 644), не є тотожними і потребують окремих оплат.

Отже, чинним законодавством (Правила зберігання вантажу) передбачений обов`язок відповідача сплачувати збір за зберігання вантажу, яке (зберігання) вимушено виконує станція в разі простою не з вини останньої. При цьому, вимушений простій вагонів в даному разі виник після їх накопичення (згідно актів затримка вагонів пов`язана з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження, вагони простоюють в очікуванні оформлення відправницького маршруту), що потребує окремої оплати на ряду з послугами накопичення, які підлягають оплаті відповідно із умовами договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 26.06.2020. При цьому вина відповідача підтверджується складеними актами загальної форми.

Окрім того, за приписами пункту 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084, на кожне відправлення вантажу відправник повинен надати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів).

У пункті 1.2. Правил оформлення перевізних документів зазначено, що накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача.

При формуванні відповідачем 14-15 та 17-18 лютого 2022 року маршрутного поїзду, накладні було надано з останньою партією вагонів 15 та 18 лютого 2022 року відповідно.

Водночас, надання з кожною партією вагонів накладної не є підставою для звільнення замовника від сплати зборів за зберігання вантажів, оскільки за приписами пункту 1.3. договору маршрутний поїзд - вантажний поїзд, одночасно пред`явлений до перевезення замовником, який відповідає установленій перевізником масі та/або довжині та прямує без переробки на одну станцію призначення/вихідну станцію. Маршрутний поїзд може бути оформлений одним або декількома перевізними документами.

Більше того, відправлення перевізником окремо кожної партії по 14 вагонів при отриманні накладної на дану партію неможливе, оскільки замовником 17.01.2022 та 02.02.2022 виграно електронні аукціони, найменуванням лоту якого було продаж послуг з використанням 50 вагонів у складі одного маршрутного поїзда (зерновози) (а.с. 241-244).

Статтею 307 ГК України на позивача покладено обов`язок доставити ввірений відповідачем вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату, в т.ч. плату за зберігання вантажу.

При цьому, посилання скаржника на роз`яснення АТ "Укрзалізниця" вих. №Ц-2-58/405-19 від 20.11.2019 щодо надання послуг з організації перевезень вантажів та порожніх вагонів за узгодженим розкладом руху вантажного маршрутного поїзда, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки 23.12.2020 за вих. №Ц-4-83/2888-20 АТ "Укрзалізниця" надано роз`яснення, що у зв`язку з введенням в дію змін та доповнень до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та припинення дії Договору про перевезення вантажів за розкладом руху маршрутних поїздів роз`яснення від 20.11.2019 №Ц-2-58/405-19 (щодо надання послуг з організації перевезення вантажів з погодженим скороченим терміном доставки за одним маршрутом) вважати таким, що втратило чинність.

Предметом позову є події, які відбулися 14-15 та 17-18 лютого 2022 року, тобто після введення в дію роз`яснення АТ "Укрзалізниця" №Ц-4-83/2888-20 від 23.12.2020 і скасування роз`яснення №Ц-2-58/405-19 від 20.11.2019.

Також колегія суддів зазначає щодо нерелевантності до даних правовідносин судової практики, на яку посилається апелянт (постанови Верховного Суду у справах №№ 910/20843/20, 910/20799/20, 910/19623/20, 910/904/21, 910/908/21, 910/1552/21 та ін.), оскільки висновки, на які посилається відповідач, стосуються правовідносин та обставин, які відрізняються від тих, що є предметом розгляду в даній справі. Вказані постанови прийнято судом касаційної інстанції з огляду на іншу фактично-доказову базу, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших обставин, встановлених у справі, і за інших поданих сторонами й оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) прийняті відповідні судові рішення.

Надана відповідачем судова практика стосується розгляду господарським судом міста Києва спорів, які виникали з правовідносин на підставі Договору про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів та у період дії роз`яснення №Ц-2-58/405-19 від 20.11.2019, які припинили свою дію у 2020 році, з вищенаведених підстав, а саме у зв`язку з введенням в дію змін та доповнень до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом і внаслідок роз`яснення №Ц-4-83/2888-20 від 23.12.2020.

Також безпідставними є доводи скаржника щодо видання наказів про затримку вагонів та контейнерів на підходах до станції призначення, оскільки вагони затримувались на станції відправлення в очікувані формування маршруту та оформлення перевізних документів, а не на шляху слідування, на проміжних станціях, тобто на підходах до станції призначення.

Накази про затримку вагонів на підходах, передбачені додатком 4 до Правил користування вагонами і контейнерами видаються у випадку затримки вагонів на проміжних станціях по шляху прямування до станції призначення. В таких випадках, складається акт загальної форми ГУ-23а (з літерою а), який передбачений додатком 3 до Правил, тоді як на станції відправлення Кам`янець-Подільський позивачем складались акти загальної форми ГУ-23 (без літери "а"), форма яких передбачена додатком 6 до вказаних Правил.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 13 жовтня 2022 року у справі №924/429/22 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Саврій В.А.