УХВАЛА

м. Київ

18.01.2023Справа № 910/836/23
Суддя Господарського суду міста Києва Андреїшина І.О., розглянувши матеріали позовної заяви Компанії КОРНЕЛІУС ХОЛДІНГЗ ЛТД (KORNELIUS HOLDINGS LTD) (Іпатіас, 4, Неаполі, Лімассол, Кіпр)

до 1) Держави Україна в особі Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6)

2) Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6)

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кастодіан Гарант" (49044, м. Дніпро, вул. Шолом-Алейхема, буд. 4/26)

4) Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127)

про визнання права власності, витребування майна з володіння та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Компанія КОРНЕЛІУС ХОЛДІНГЗ ЛТД (KORNELIUS HOLDINGS LTD) звернулася до Господарського суду міста Києва із позовом до Держави України в особі Міністерства оборони України, Міністерства оборони України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Кастодіан Гарант" та Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання права власності на прості іменні акції бездокументарної форми існування, які були випущені Публічним акціонерним товариством «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «УКРТАТНАФТА» в кількості 92 955 743 штук номінальною вартістю 0,50 грн, що становить 6,2754 % від загальної кількості акцій у статутному капіталі ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «УКРТАТНАФТА»; витребування із володіння Держави Україна в особі Міністерства оборони України на користь позивача прості іменні акції бездокументарної форми існування, які були випущені Публічним акціонерним товариством «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «УКРТАТНАФТА» в кількості 92 955 743 штук номінальною вартістю 0,50 грн, що становить 6,2754 % від загальної кількості акцій у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «УКРТАТНАФТА»; зобов`язання депозитарної установи Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» виконати безумовну депозитарну операцію - списання з рахунку в цінних паперах Держави Україна в особі Міністерства оборони України простих іменних акцій бездокументарної форми існування, які були випущені Публічним акціонерним товариством «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «УКРТАТНАФТА» в кількості 92 955 743 штук номінальною вартістю 0,50 грн, що становить 6,2754 % від загальної кількості акцій у статутному капіталі, на рахунок № НОМЕР_1 у цінних паперах компанії КОРНЕЛІУС ХОЛДІНГЗ ЛТД (KORNELIUS HOLDINGS LTD); зобов`язання депозитарної установи Товариство з обмеженою відповідальністю «КАСТОДІАН ГАРАНТ» виконати безумовну депозитарну операцію зарахування простих іменних акцій бездокументарної форми існування, які були випущені Публічним акціонерним товариством «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «УКРТАТНАФТА» в кількості 92 955 743 штук номінальною вартістю 0,50 грн, що становить 6,2754 % від загальної кількості акцій у статутному капіталі, на рахунок № НОМЕР_1 у цінних паперах компанії КОРНЕЛІУС ХОЛДІНГЗ ЛТД (KORNELIUS HOLDINGS LTD), які списуються з рахунку у цінних паперах Держави Україна в особі Міністерства оборони України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2023 року дану позовну заяву передано на розгляд судді Андреїшиній І.О.

Відповідно до частин 1, 9 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Частиною 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Слід зазначити, що згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Положеннями частини 1 статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" визначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

В силу Європейської Хартії "Про закон "Про статус суддів" судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до пункту 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, статтею 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Як було виявлено суддею під час вирішення питання щодо прийняття справи №910/836/22 до свого провадження дана позовна заява складена і підписана представником Компанії КОРНЕЛІУС ХОЛДІНГЗ ЛТД (KORNELIUS HOLDINGS LTD) - адвокатом Кострюковим Валерієм Івановичем.

Разом з тим, Андреїшина І.О. працювала з 04.10.2001 по 11.01.2002 рік в ЗАТ Юридична компанія «ЮрКомСервіс» на посаді юрисконсульта за рекомендацією адвоката Кострюкова В.І., що стало підґрунтям для дружніх відносин.

Відповідно до положень Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, які схвалені резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 року у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» та у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З метою уникнення конфліктної ситуації при розгляді справи, запобігання виникнення у представників сторін та інших осіб сумнівів щодо неупередженого розгляду цієї справи та забезпечення довіри до складу суду, самовідвід судді Андреїшиної І.О. підлягає задоволенню, а матеріали відповідної справи - передачі уповноваженому працівнику Господарського суду міста Києва для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

Керуючись ст.ст. 32, 35, 37, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Самовідвід судді Андреїшиної І.О. від розгляду справи № 910/836/23 задовольнити.

2. Матеріали судової справи № 910/836/22 передати уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 18.01.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Дата підписання ухвали 18.01.2023

Суддя І.О. Андреїшина