УХВАЛА

м. Київ

02.01.2023Справа № 910/9390/22

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія."

про стягнення 127 500,00 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Ратківська А.Р.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - позивач, ПАТ "СК "УСГ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія." (далі - відповідач, ПРАТ "УТСК") про стягнення 127 500,00 грн страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ "СК "УСГ" на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0801-21-00436 від 01.10.2021 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вини якого трапилась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована ПРАТ "УТСК", позивачем заявлено до відповідача позов про стягнення суми страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2022 позовну заяву ПАТ "СК "УСГ прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9390/22, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

07.10.2022 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист № 9-03/22743 від 07.10.2022 у відповідь на запит суду з інформацією про страхове покриття за полісом № ЕР/204836929.

21.10.2022 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, направлений до суду засобами електронного зв`язку. Відповідно до відзиву відповідач просив суд зменшити розмір витрат на правову допомогу.

29.12.2022 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла (засобами електронного зв`язку) заява про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат. Відповідно до наведеної заяви представник позивача повідомив суд, що у період з 21.11.2022 по 27.12.2022 на рахунок позивача від відповідача надійшли кошти на загальну суму 127 000,00 грн. Враховуючи наведене та приписи п. 2, 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, позивач просив суд закрити провадження у справі № 910/9390/22 за позовом ПАТ "СК "УСГ" до ПРАТ "УТСК" про стягнення 127 000,00 грн. Крім того, враховуючи приписи ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та те, що позивач відмовляється від позовних вимог у зв`язку із задоволенням їх відповідачем після пред`явлення позову, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн та витрати на оплату судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

29.12.2022 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла (засобами електронного зв`язку) заява про закриття провадження у справі. Відповідно до наведеної заяви представник відповідача повідомив суд, що відповідачем повністю сплачено страхове відшкодування в порядку суброгації у розмірі 127 500,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, доданими до заяви, у зв`язку з чим відповідач просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Розглянувши заяву позивача про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат, яка надійшла через відділ діловодства суду 29.12.2022, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору, а відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України - якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (ч. 4 ст. 191 ГПК України).

За наслідками закриття провадження у справі, повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа не залежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 2 статті 58 ГПК України передбачено, що при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Судом встановлено, що заява про відмову від позову підписана представником позивача Ю.В. Гедз на підставі довіреності № 0122-140 від 23.12.2022 Ю.В. Гедз має право повної або часткової відмови від позовних вимог.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття відмови позивача від позову.

Водночас, суд звертає увагу, що представник позивача просить суд закрити провадження у справі № 910/9390/22 за позовом ПАТ "СК "УСГ" до ПРАТ "УТСК" про стягнення 127 000,00 грн, тоді як предметом позову у даній справі є вимоги про стягнення 127 500,00 грн.

По матеріалам справи судом встановлено, що у період з 21.11.2022 по 27.12.2022 на рахунок позивача від відповідача надійшли кошти саме на загальну суму 127 500,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, доданими відповідачем до заяви про закриття провадження у справі, яка надійшла через відділ діловодства суду 29.12.2022.

Наведене свідчить, що предмет спору у даній справі про стягнення 127 500,00 грн страхового відшкодування відсутній.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 191 ГПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 ГПК України). Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Частиною 3 статті 130 ГПК України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Безпосередньо у заяві позивача про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат міститься заява позивача в порядку ч. 3 ст. 130 ГПК України про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн та витрат на оплату судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем у позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, який складається із суми судового збору в розмірі 2 481,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав. Водночас, у відзиві на позовну заяву відповідач просив суд зменшити розмір витрат на правову допомогу.

Частинами 1-2 ст. 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано:

- копію Договору № 2-01/2022-ВР від 14.01.2022 про надання правової (правничої) допомоги, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро "Гедз";

- копію акту виконаних робіт від 26.08.2021 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 2-01/2022-ВР від 14.01.2022;

- копію свідоцтва серії КС № 10423/10 від 20.12.2021 про право на зайняття адвокатською діяльністю, виданого Гедз Юлії Володимирівні;

- копію довіреності № 0122-29 від 18.01.2022, виданої Гедз Юлії Володимирівні;

- копію платіжного доручення № 4440 від 05.09.2022.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Суд відхиляє заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу є несправедливими, завищеними та необгрунтованими, оскільки розмір таких витрат є доведеним, документально обгрунтованим та таким, що відповідає критерію розумної необхідності.

Враховуючи приписи 3 статті 130 ГПК України, суд присуджує стягнення сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 481,00 грн та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу з відповідача.

Керуючись ст. 46, 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 126, 130, 191, 231, 232, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі № 910/9390/22.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія." (Україна, 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (Україна, 03038, місто Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32 ЛІТ. А; ідентифікаційний код 30859524) 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 коп.) судового збору та 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 02.01.2023 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Гумега Оксана Валеріївна