ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.01.2023 Справа №910/17983/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Галагузі М.П.,

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», м.Київ, ,

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаєплон», м.Маріуполь Донецької області, ,

про стягнення 1375202,83 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився, -

І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», м.Київ, звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою №30/7/2/17259/16 від 02.11.2021 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаєплон», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 1375202,83 грн., у тому числі:

- основна заборгованість у розмірі 1 236 830,66 грн. на підставі договору на постачання теплової енергії у гарячій воді №1110037 від 17.01.2019;

- пеня у розмірі 68411,12 грн. на підставі п.3.3 договору на постачання теплової енергії у гарячій воді №1110037 від 17.01.2019;

- інфляційна складова боргу у розмірі 50351,32 грн. на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України;

- 3% річних у розмірі 19609,73 грн. на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору на постачання теплової енергії у гарячій воді №1110037 від 17.01.2019 в частині своєчасної та повної оплати спожитої теплової енергії у гарячій воді, в результаті чого у період з 01.10.2020 по 01.09.2021 утворилась заборгованість у розмірі 1236830,66 грн. та виникли підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано розрахунки інфляційної складової, 3% річних, пені за період 01.10.2020-01.09.2021, довідка про стан розрахунків за спожиту від КП «Київтеплоенерго» теплоенергію ТОВ «Водоканал-Сервіс» б/н б/д, довідки про нарахування за теплову енергію ТОВ «Водоканал-Сервіс» за договором №1110037 з жовтня 2020 по липень 2021, акти звіряння розрахунків за теплову енергію від 31.08.2021, рахунки-фактури №1110037/2021-8 від 31.08.2021, акти приймання-передавання товарної продукції №10/2020-1110037 від 31.10.2020 за жовтень 2020, №11/2020-1110037 від 30.11.2020 за листопад 2020, №12/2020-1110037 від 31.12.2020 за грудень 2020, №1/2021-1110037 від 31.01.2021 за січень 2021, №2/2021-1110037 від 28.02.2021 за лютий 2021, №3/2021-1110037 від 31.03.2021 за березень 2021, №4/2021-1110037 від 30.04.2021 за квітень 2021, №5/2021-1110037 від 31.05.2021 за травень 2021, №6/2021-1110037 від 30.06.2021 за червень 2021, №7/2021-1110037 від 31.07.2021 за липень 2021, облікові записи №1110037 за жовтень 2020-липень 2021, а також у копіях: договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №1110037 від 17.01.2019 із додатками №1, №2, №2А, №3, №4, №5, №6, №7 до нього; договір №2/10/14 від 01.10.2014 про здійснення функцій виконавця комунальних послуг із додатковою угодою №1 від 16.08.2018 до нього; відомості обліку за період з 20.09.2020 по 19.10.2020, з 20.10.2020 по 18.11.2020, з 19.11.2020 по 18.12.2020, з 19.12.2020 по 18.01.2021, з 19.01.2021 по 18.02.2021, з 19.02.2021 по 18.03.2021, з 19.03.2021 по 18.04.2021, з 19.04.2021 по 17.05.2021, з 18.05.2021 по 17.06.2021, з 18.06.2021 по 17.07.2021, корінці наряду №130 від 12.04.2021, №137 від 04.11.2020, №459 від 29.06.2021, акт на опломбування б/н від 30.06.2021, інформація на 3 аркушах про дату підключення гарячого водопостачання споживачів магістралі №111 РТМ «Центр» після закінчення випробувань, розпочатих 07.05.2021, інформація на 2 аркушах про дату підключення гарячого водопостачання споживачів магістралі №111 РТМ «Центр» після закінчення випробувань, розпочатих 04.08.2020, акт №20/564 від 02.09.2020 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, довіреності на представників, листи структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» №30/5/5/2418 від 17.02.2021, б/н від 23.02.2021 «Про надання платіжних документів», б/н від 18.03.2021 «Про надання платіжних документів», б/н від 13.04.2021 «Про надання платіжних документів», опис вкладення у цінний лист, датований 18.02.2021, накладна АТ «Укрпошта» №370 від 18.02.2021, фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 18.02.2021.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.129 Конституції України, ст.ст.11, 253, 509, 525, 526, 530, 532, 549, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 216, 230-232 Господарського кодексу України, ст.17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.19, 20 Закону України «Про теплопостачання», ст.ст.1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», п.40 Правил користування теплової енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2017.

29.12.2021 від представника позивача отримано копії довіреностей Брей О.М., Пилипенко О.П. та Безпаленко Д.О., роздруківки розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591.

31.01.2022 від представника позивача, адвоката Сірика Д.О., через канцелярію Господарського суду Донецької області отримано додаткові пояснення №б/н від 28.01.2022 по справі №910/17983/21, у яких зазначено, що обсяги споживання теплової енергії в актах приймання-передавання товарної продукції за період жовтень 2020-липень 2021 відображені відповідно до відомостей обліку за той же період, що були надані відповідачем відповідно до показників приладів обліку теплової енергії; повідомлено, що оскільки у відповідача наявна заборгованість, на яку відповідно до договору та норм чинного законодавства нараховується пеня, 3% річних та інфляційна складова боргу, позивачем визначено період заборгованості з жовтня 2020 по вересень 2021. Просить суд прийняти письмові пояснення та врахувати при розгляді даної справи, долучити до матеріалів справи надані документи, позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити у повному обсязі.

До пояснень додано засвідчені копії документів у підтвердження правового статусу позивача та відповідача, договору №2/10/14 від 01.10.2014 про здійснення функцій виконавця комунальних послуг із додатковою угодою №1 від 16.08.2018 до нього, підтвердження повноважень представника позивача.

10.01.2023 через систему «Електронний суд» представником позивача подано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У заяві дані пояснення стосовно допису від руки даних спожитих ГКал за 11 днів жовтня 2020. Останні є донарахуванням по середньому показнику за пропущені відповідачем 11 днів у звіті про обсяги спожитої теплової енергії, у вказаній відомості обліку дані вказано з 20.09.2020 по 19.10.2020 без урахування періоду з 03.10.2020 по 13.10.2020; наявні розбіжності у показниках лічильників за жовтень - листопад 2020 року, вказаних у «Відомості обліку», визначає як показники, що передані відповідачем на виконання п.5 додатку 2 до договору №1110037 від 17.01.2019, вони використовувались у розрахунках та вказане значення у відомості обліку за листопад, поточні показники початкові на 20.09.2020 - 10950,42. Ці розбіжності в подальшому коригуються; зазначено, що розрахункові документи передавались за відповідний звітній місяць.

Відповідачем відзив суду не представлено.

ІІ. Процесуальній дії суду:

З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №910/17983/21 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 13.12.2021 прийнято позовну заяву №30/7/2/17259/16 від 02.11.2021 до розгляду та відкрито провадження у справі №910/17983/21; визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 13.01.2022; встановлено позивачу надати: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 13.01.2022; встановлено відповідачу надати: відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 31.12.2021, але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання; визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.

Ухвалою суду від 13.01.2022 відкладено підготовче засідання на 03.02.2022; продовжено строки позивачу на надання визначених ухвалою суду від 13.12.2021 документів у повному обсязі, встановлено строк до 03.02.2022; визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.

Ухвалою суду від 03.02.2022 продовжено строк підготовчого провадження до 13.03.2022 (включно); відкладено підготовче засідання на 23.02.2022; повідомлено сторін про закриття підготовчого провадження 23.02.2022 та призначення справи до судового розгляду по суті у відповідності до приписів ст.185 Господарського процесуального кодексу України; визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.

Ухвалою суду від 23.02.2022 закрито підготовче провадження по справі №910/17983/21; призначено справу №910/17983/21 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», м.Київ, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаєплон», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 1375202,83 грн., до судового розгляду по суті; визначено проведення судового засідання 10.03.2022 о 15:00 год. у приміщенні Господарського суду Донецької області, за адресою: 61022, м.Харків, проспект Науки, 5, зал судового засідання №406, для розгляду справи по суті.

10.03.2022 судове засідання з розгляду справи №910/17983/21 по суті, у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, веденням активних бойових дій на території міста Харкова та Харківської області, не відбулось.

Ухвалою суду від 05.05.2022 відкладено розгляд справи №910/17983/21; визначено з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю - рекомендувати у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці представників учасників справи подавати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними матеріалами в порядку частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України; повідомлено учасників справи, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі «Електронний суд»; встановлено про дату, час і місце наступного судового засідання повідомити учасників справи додатково відповідною ухвалою суду.

Ухвалою суду від 13.12.2022 повідомлено Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», м.Київ, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаєплон», м.Маріуполь Донецької області, про дату, час і місце судового засідання для розгляду справи по суті, що відбудеться 10.01.2023 о 12:00 год., у приміщенні Господарського суду Донецької області, за адресою: 61022, м.Харків, пр.Науки, 5, каб. №406; повідомлено, що участь у судовому засіданні можлива для сторін в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення судового засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області; роз`яснено необхідність дотримання приписів ст.197 Господарського процесуального кодексу України при поданні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представлені позивачем документи прийнято судом, долучено до матеріалів справи та враховано під час розгляду справи по суті.

Щодо дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, суд зазначає таке.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаєплон» є: 87526, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 4.

Процесуальні документи від 13.12.2021, від 13.01.2022 та від 03.02.2022 у даній справі скеровано на зазначену юридичну адресу відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч.6 ст.242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

На адресу господарського суду надійшли конверти 13.01.2022, 31.01.2022 та 16.02.2022 з ухвалами у справі, що скеровані на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаєплон», яка є актуальною станом на 10.01.2023, із відміткою відділення поштового зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

За обставин складної ситуації у державі, а саме запровадження на території України воєнного стану, введення активних бойових дій, зокрема, у м.Харкові, враховуючи віддалений режим роботи суду, та зважаючи на зупинення з 22.02.2022 прийняття працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) документів для відправлення за межі суду у зв`язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2022 рік та відсутністю знаків поштової оплати, використано альтернативні способи повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України», тощо) та постановлено направлення процесуальних документів у межах даної справи на час воєнного стану здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Частиною 2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти.

Згідно інформації, що міститься на веб-сайті інформаційного агентства «ЛІГА:ЗАКОН» за кодом (Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаєплон») вбачається, що офіційною електронною адресою відповідача є: .

Так, ухвали Господарського суду Донецької області від 23.02.2022, 05.05.2022, від 13.12.2022 направлено на вказану вище електронну поштову скриньку відповідача (). При цьому, у вкладці «Стан відправлення» міститься інформація: «Помилка відправлення», «Відправлення скасоване».

14.12.2022 уповноваженим працівником суду здійснено спроби повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаєплон» про зміст постановленої ухвали 13.12.2022 шляхом надання телефонограми, проте зв`язок з відповідачем не встановлено.

Одночасно, на сайті «Судової влади» 19.12.2022 опубліковано оголошення для Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаєплон», у якому викладено зміст ухвали від 13.12.2022 по справі №910/17983/21.

Інформації про зміну електронних адрес та номерів телефонного зв`язку не представлено, судом не встановлено.

Також, суд наголошує, що за змістом ст.ст.2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Ухвали Господарського суду Донецької області у даній справі розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, який створений для відкритого безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України до судових рішень.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Донецької області про відкриття провадження, відкладення судових засідань у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Як зазначалося, згідно з п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштових повідомленнях означених відміток свідчить про відмову зацікавленої особи отримати копію судового рішення і вважаються днем вручення ухвал суду в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин можна дійти висновку, що невручення ухвал суду відбулось через недотримання відповідачем вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованого йому судового рішення (ухвали). Відповідач, у разі незнаходження за своєю офіційною (юридичною) адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм ч.2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ухвалою суду від 13.12.2021 встановлено відповідачу надати: відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 31.12.2021, але не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання.

Станом на 10.01.2023 строк на подання відзиву на позовну заяву є таким, що сплинув.

Відповідачем жодних пояснень та клопотань суду не надано, про зміну місцезнаходження не повідомлено.

Згідно із ч.1 ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

У судове засідання 10.01.2023 представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання обізнаний, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у вищевказаний спосіб.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, суть спору, загальну тривалість розгляду справи, те, що судом створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст.42 Господарського процесуального кодексу України, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, суд дійшов висновку про існуючу можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, ґрунтуючись на положеннях ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:

27.12.2017 розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», відповідно до ст.ст.317, 319 та 327 Цивільного кодексу України, ст.136 Господарського кодексу України, ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на виконання рішення Київської міської ради від 20.06.2017 №439/2661 «Про припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» на підставі рішень Київської міської ради від 21.12.2000 №128/1105, від 21.12.2000 №129/1106, від 21.12.2000 №131/1108 (зі змінами, внесеними додатковими угодами від 25.11.2002, від 28.09.2006, від 29.12.2006, від 30.04.2007, від 07.11.2013, від 30.11.2016 відповідно до рішень Київської міської ради від 28.09.2006 №31/88, від 28.09.2006 №102/159, від 26.04.2007 №474/1135, від 23.10.2013 №274/9762, від 28.07.2016 №854/854, розпорядження Київської міської державної адміністрації від 29.12.2006 №1868) визначено Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» підприємством, за яким буде закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що буде повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго».

10.04.2018 розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) №591 «Про видачу ліцензій Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», відповідно до п.29 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.03.2017 №308 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання» видано Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» ліцензії: на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установках, та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), крім виробництва теплової енергії за нерегульованим тарифом; на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, крім постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом.

01.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальність «Водоканал-Сервіс» (нині - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаєплон», Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальність «Імпульс-Газ» (Балансоутримувач) укладено договір №2/10/14 про здійснення функцій виконавця комунальних послуг. Відповідно до п.1.2 вказаного договору Балансоутримувач доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання виконувати функції виконавця комунальних послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення, централізованого постачання гарячої води, централізованого опалення (комунальні послуги) для споживачів - мешканців багатоквартирного житлового будинку №3 по вул.Білоруська у м.Києві.

Згідно з п.2.1.2 вказаного договору у редакції додаткової угоди №1 від 16.08.2018, Виконавець зобов`язується укласти з виробниками комунальних послуг (ПрАт «АК «Київводоканал», КП «Київтеплоенерго», та іншими) договори про постачання послуг для надання їх споживачам.

17.01.2019 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водоканал-Сервіс», найменування з 25.06.2021 змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фаєплон» (споживач) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №1110037, за умовами п.1.1 якого постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію у гарячій воді споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримувати теплову енергію та оплачувати її вартість відповідно до умов, викладених у цьому договорі.

Постачальник зобов`язується безперебійно (крім випадків визначених цим договором та чинним законодавством) постачати споживачу теплову енергію у гарячій воді, на межу балансової належності, відповідно до додатків 3,4 до цього договору для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими cпоживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними у додатку №1 цього Договору (п.2.2.1 договору).

Згідно з п.2.2.2 договору постачальник зобов`язується щомісячно оформляти для споживача:

- величину фактично спожитої теплової енергії, визначену в Гігакалоріях (облікову картку) та її вартість за кожним особовим рахунком споживача за розрахунковий період (місяць);

- рахунок-фактуру, який включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця з урахуванням кінцевого сальдо розрахунків на його початок;

- акт звіряння розрахунків;

- акт приймання-передавання товарної продукції (теплової енергії).

Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку 2 до договору (п.2.3.1 договору).

Згідно з п.3.3 договору споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі, обумовленому чинним законодавством України.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.05.2019, а в частині зобов`язання споживача розрахуватися за спожиту теплову енергію, до повного цього зобов`язання виконання (п.4.1 договору).

Керуючись приписами статті 631 Цивільного кодексу України, сторони домовились про те, що дія цього договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 01.05.2018 (п.4.2 договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення (п.4.4 договору).

Відповідно до п.1 додатку 2 до договору, розрахунки з споживачем за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами затвердженими виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) №2340 від 22.12.2018, за кожну відпущену Гігакалорію (1 Гкал/грн) без урахування ПДВ: житловими організаціями - 1342,98 грн./Гкал.

Пунктом 3 додатку 2 до договору передбачено, що у разі встановлення будинкових приладів обліку теплової енергії споживача не на межі балансової належності, до обсягів теплової енергії, визначених цими приладами обліку, споживачем додаються теплові втрати на дільниці тепломережі з межі поділу балансової належності до місця встановлення приладів обліку згідно з п.1.3 додатка 1.

За приписами п.5 додатку 2 до договору встановлено, споживач, що має будинкові прилади обліку (незалежно від балансової належності приладів обліку теплової енергії), щомісячно надає постачальнику звіт по фактичному споживанню теплової енергії в центр обслуговування клієнтів (далі -ЦОК) за адресою: пр-т Повітрофлотський, 58 - не пізніше 1 числа наступного за звітним місяцем.

Пунктом 7 додатку №2 до договору, передбачено, що у разі відсутності у споживача будинкових приладів обліку або ненадання споживачем показників приладів обліку у встановлені цим додатком терміни, кількість спожитої ним теплової енергії в розрахунковому періоді визначається на опалення - як множення кількості годин споживання теплової енергії за місяць на величину годинного теплового навантаження, зазначеного в додатках 1, 6, 7 з урахуванням середньомісячної температури теплоносія; на гаряче водопостачання - як множення кількості діб споживання за місяць на величину добового теплового навантаження, зазначеного в додатках 1, 6, 7 з урахуванням середньомісячної температури теплоносія.

Споживач щомісячно з 12 по 15 числа отримує в ЦОК за адресою: пр-т Повітрофлотський, 58, оформлену постачальником рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, акт приймання-передавання товарної продукції; облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, які оформлює (підписує необхідні документи) і повертає один примірник акта приймання-передавання товарної продукції та акта звіряння постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання (п.8 додатку №2 до договору).

Відповідно до п.9 додатку 2 до договору споживач на розрахунковий рахунок постачальника щомісячно забезпечує не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на розрахунковий рахунок постачальника. У разі відсутності в призначенні платежу періоду, за який сплачується платіж, така оплата зараховується в рахунок погашення заборгованості минулих періодів першочергово.

Означений договір та додатки до нього підписано представниками сторін без зауважень, підписи скріплено печатками підприємств.

02.09.2020 складено акт №20/564 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, за адресою: вул.Білоруська, буд.3, споживач - ТОВ «Водоканал-Сервіс», у якому підставою оформлення акта визначено лист споживача №20/8/10-2536 від 15.07.2020.

Вказаний акт містить інформацію про встановлення у теплопункті, зокрема, теплолічильника MULTICAL, заводський номер 6189939, із визначенням показів 10932,23Гкал, дата держповірки 06.08.2020 за адресою споживача.

Акт підписано представниками споживача та постачальника, скріплено печаткою підприємства споживача та штампом підприємства постачальника.

Як свідчить позивач, відповідач надавав до Центру обслуговування споживачів показання засобу обліку (обчислювач MULTICAL 601/602 №6189939), відомості обліку споживання теплової енергії, у яких відображено наступні дані:

- за період з 20.09.2020 по 19.10.2020 витрати - 9,65 Гкал, наявне виправлення на 15,887Гкал;

- за період з 20.10.2020 по 18.11.2020 витрати - 96,79 Гкал;

- за період з 19.11.2020 по 18.12.2020 витрати - 164,6 Гкал;

- за період з 19.12.2020 по 18.01.2021 витрати - 173,19 Гкал;

- за період з 19.01.2021 по 18.02.2021 витрати - 207,35 Гкал;

- за період з 19.02.2021 по 18.03.2021 витрати - 145,51 Гкал;

- за період з 19.03.2021 по 18.04.2021 витрати - 108,5 Гкал;

- за період з 19.04.2021 по 17.05.2021 витрати - 13,68 Гкал;

- за період з 18.05.2021 по 17.06.2021 витрати - 13,4 Гкал;

- за період з 18.06.2021 по 17.07.2021 витрати - 6,12 Гкал.

На означених відомостях міститься підпис з боку відповідача, який скріплено печаткою підприємства та відмітка про прийняття до розгляду з боку позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відображено надання послуги з централізованого постачання гарячої води у актах приймання-передавання товарної продукції:

- №10/2020-1110037 від 31.10.2020 за жовтень 2020 у кількості 10,46818 Гкал на суму 11831,77 грн. без ПДВ (1130,26 грн./Гкал) та 5,41882 Гкал на суму 6126,73 грн. без ПДВ (1130,64 грн./Гкал);

- №11/2020-1110037 від 30.11.2020 за листопад 2020 у кількості 96,79 Гкал на суму 109397,87 грн. без ПДВ (1130,26 грн./Гкал);

- №12/2020-1110037 від 31.12.2020 за грудень 2020 у кількості 164,60 Гкал на суму 186040,80 грн. без ПДВ (1130,26 грн./Гкал);

- №1/2021-1110037 від 31.01.2021 за січень 2021 у кількості 106,93305 Гкал на суму 144046,30 грн. без ПДВ (1347,07 грн./Гкал) та у кількості 66,25695 Гкал на суму 74887,58 грн. без ПДВ (1130,26 грн./Гкал);

- №2/2021-1110037 від 28.02.2021 за лютий 2021 у кількості 207,35 Гкал на суму 279314,96 грн. без ПДВ (1347,07 грн./Гкал);

- №3/2021-1110037 від 31.03.2021 за березень 2021 у кількості 145,51 Гкал на суму 196012,16 грн. без ПДВ (1347,07 грн./Гкал);

- №4/2021-1110037 від 30.04.2021 за квітень 2021 у кількості 108,50 Гкал на суму 146157,10 грн. без ПДВ (1347,07 грн./Гкал);

- №5/2021-1110037 від 31.05.2021 за травень 2021 у кількості 13,68 Гкал на суму 18427,92 грн. без ПДВ (1347,07 грн./Гкал);

- №6/2021-1110037 від 30.06.2021 за червень 2021 у кількості 13,40 Гкал на суму 18050,74 грн. без ПДВ (1347,07 грн./Гкал);

- №7/2021-1110037 від 31.07.2021 за липень 2021 у кількості 6,12 Гкал на суму 8244,07 грн. без ПДВ (1347,07 грн./Гкал).

Загальна вартість послуг з постачання гарячої води за період з жовтня 2020 року по липень 2021 року становить 1438245,59 грн. з ПДВ.

Означені акти підпису відповідача не містять.

Листом структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» №30/5/5/2418 від 17.02.2021 «Про надання платіжних документів» на адресу Товариства з обмеженою відповідальність «Водоканал-Сервіс» повідомлено останнього, що станом на 01.02.2021 нараховано за спожиту теплову енергію 32803826,85 грн. з ПДВ, та направлено оригінали документів для підписання за період з жовтня 2020 по січень 2021 включно.

У підтвердження направлення вказаного листа позивачем надано опис вкладення у цінний лист, датований 18.02.2021, накладна АТ «Укрпошта» №370 від 18.02.2021, фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 18.02.2021.

Листом структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» б/н від 23.02.2021 «Про надання платіжних документів» на адресу Товариства з обмеженою відповідальність «Водоканал-Сервіс» надано платіжні документи (акти приймання-передавання, акти звіряння розрахунків, рахунок-фактура) за теплову енергію станом на 01.02.2021.

Вказаний лист містить відмітку про його отримання 23.02.2021 Волошиним А.Г.

Листом структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» б/н від 18.03.2021 «Про надання платіжних документів» на адресу Товариства з обмеженою відповідальність «Водоканал-Сервіс» надано платіжні документи (акти приймання-передавання, акти звіряння розрахунків, рахунок-фактура) за теплову енергію станом на 01.03.2021.

Вказаний лист містить відмітку про його отримання 18.03.2021 головним інженером Волошиним А.Г.

Листом структурного підрозділу «Енергозбут» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» б/н від 13.04.2021 «Про надання платіжних документів» на адресу Товариства з обмеженою відповідальність «Водоканал-Сервіс» надано платіжні документи (акти приймання-передавання, акти звіряння розрахунків, рахунок-фактура) за теплову енергію станом на 01.04.2021.

Вказаний лист містить відмітку про його отримання 13.04.2021 Волошиним А.Г.

Як вбачається з довідки про стан розрахунків за спожиту від КП «Київтеплоенерго» теплоенергію ТОВ «Водоканал-Сервіс» б/н б/д за період з жовтня 2020 по серпень 2021, представленої суду, відповідачем здійснено оплати за договором №1110037 від 17.01.2019 у загальній сумі 493100,13 грн., а саме: 30.10.2020 - 202786,67 грн.; 30.11.2020 - 44529,19 грн.; 24.12.2020 - 44369,34 грн.; 29.01.2021 - 101414,93 грн.; 31.03.2021 - 100000,00 грн.

Внаслідок того, що за відповідачем рахується заборгованість за період жовтень 2020 року-липень 2021 року у загальному розмірі 1236830,66 грн. позивач звернувся до суду з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами підписано відповідний договір на постачання теплової енергії у гарячій воді з дотриманням вищевказаних положень закону, а тому договір є таким, що укладений у письмовій формі. Доказів протилежного учасниками справи суду не подано.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст.173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст.629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч.6 та ч.7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Як слідує з встановлених обставин справи позивачем відпущено, а відповідачем отримано теплову енергію протягом жовтня 2020 року - липня 2021 року у межах означеного вище договору на постачання теплової енергії у гарячій воді, за цінами, затвердженими розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1487 від 23.09.2020, №2077 від 29.12.2020, на загальну суму 1438245,59 грн.

Одночасно, судом враховано, що акти приймання-передавання товарної продукції складалися на підставі даних, відображених споживачем у відомостях обліку споживання теплової енергії за означений період.

Матеріали справи не містять доказів направлення позивачу відповідачем заперечень або претензії щодо кількості, якості чи вартості поставленої теплової енергії у гарячій воді.

Як зазначено вище, п.9 додатку №2 до договору визначено, що споживач на розрахунковий рахунок постачальника щомісячно забезпечує не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на розрахунковий рахунок постачальника.

Доказів зміни строку оплати суду не представлено, з матеріалів справи не вбачається.

Беручи до уваги таке та викладені умови оплати, дотримуючись приписів ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України, відповідач повинен був розрахуватись:

- за жовтень 2020 - не пізніше 25.11.2020;

- за листопад 2020 - не пізніше 28.12.2020 (25.12.2020 - не робочий день);

- за грудень 2020 - не пізніше 25.01.2021;

- за січень 2021 - не пізніше 25.02.2021;

- за лютий 2021 - не пізніше 25.03.2021;

- за березень 2021 - не пізніше 26.04.2021 (25.04.2021 - не робочий день);

- за квітень 2021 - не пізніше 25.05.2021;

- за травень 2021 - не пізніше 25.06.2021;

- за червень 2021 - не пізніше 26.07.2021 (25.07.2021 - не робочий день);

- за липень 2021 - не пізніше 25.08.2021.

Зважаючи на дані, які містить довідка про стан розрахунків за спожиту від КП «Київтеплоенерго» теплоенергію ТОВ «Водоканал-Сервіс» б/н б/д відображено часткове погашення зобов`язань у межах спірного періоду на загальну суму 201414,93 грн.

Так, оплата, здійснена відповідачем 29.01.2021 у сумі 101414,93 грн., з призначенням платежу: «Оплата за спожиту теплову ен-ю житлов. будинків для опалення та ГВП в грудні 2020р. зг.дог. №1110037. У сумі 84512,44 грн., ПДВ - 20% 16902,49 грн.», віднесена позивачем в оплату зобов`язання січня 2021 року.

Оплата, здійснена відповідачем 31.03.2021 у сумі 100000,00 грн., з призначенням платежу: «Оплата за спожиту теплову ен-ю житлов. будинків для опалення та ГВП в лютому 2021р. зг.дог. №1110037. У сумі 83333,33 грн., ПДВ - 20% 16666,67 грн.», віднесена позивачем в оплату зобов`язання березня 2021 року.

Одночасно відповідно до п.3.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004 (чинна на дату виникнення спірних правовідносин) реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Згідно п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відтак, отримувач коштів, якщо інше не передбачено договором, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платником чітко визначено призначення платежу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №904/12527/16, від 26.09.2019 у справі №910/12934/18.

Як свідчать умови договору №1110037 від 17.01.2019, право самостійної зміни позивачем призначення платежу не передбачено. У разі відсутності у призначенні платежу періоду, за який сплачується платіж, така оплата зараховується в рахунок погашення заборгованості минулих періодів першочергово.

Виходячи із вказаного призначення платежу, при здійсненні наведених оплат 29.01.2021 та 31.03.2021, відповідачем визначено період.

Отже, оплата, здійснена відповідачем 29.01.2021 у сумі 101414,93 грн. повинна бути віднесена в оплату зобов`язання грудня 2020 року, оплата, здійснена відповідачем 31.03.2021 у сумі 100000,00 грн. - в оплату зобов`язання лютого 2021 року.

Відтак, беручи до уваги проведені оплати відповідачем, невиконаними відповідачем у повному обсязі є зобов`язання з розрахунку за теплову енергію у жовтні - листопаді 2020, січні 2021 року, березні-липні 2021 року та за зобов`язаннями грудня 2020 року, лютого 2021 року - частково.

Отже, як вбачається з фактичних обставин справи, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, грошове зобов`язання відповідача перед позивачем з оплати теплової енергії поставленої протягом жовтня 2020 року-липня 2021 року не виконано на суму 1236830,66 грн.

Дані обставини у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України не спростовано, протилежного з матеріалів справи не вбачається.

V. Висновки суду:

Виходячи з встановлених обставин справи, мотивів та положень законодавства, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню у сумі, заявленій до стягнення позивачем.

Щодо нарахування пені в розмірі 68411,12 грн. за зобов`язаннями жовтня 2020 року - липня 2021 року за загальний період з 26.11.2020 по 31.08.2021, суд зазначає наступне.

Згідно з п.3.3 договору споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі, обумовленому чинним законодавством України.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст.549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. При цьому, згідно ст.547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» регулює також договірні відносини між суб`єктами господарювання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України встановлюється законом. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. Відповідно, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Водночас ч.6 ст.231 Господарського кодексу України передбачено можливість встановлення санкції за порушення грошових зобов`язань у відсотках до облікової ставки НБУ як одиниці вимірювання такої санкції. Однак саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони мають право і не встановлювати жодних санкцій за порушення строків розрахунку.

Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Аналогічні приписи містяться у ч.2 ст.343 Господарського кодексу України.

Із змісту ч.1 ст.546, ч.1 ст.547 Цивільного кодексу України слідує, що неустойка є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання, щодо якого правочин вчиняється у письмовій формі.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Із наведеного вбачається, що законодавець поділяє неустойку на договірну і законодавчо встановлену. Тобто, необхідною умовою виникнення права на неустойку є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, вид правопорушення за який вона стягується та її розмір.

Приписами ч.6 ст.231 Господарського кодексу України передбачено порядок визначення розміру пені, а саме: у відсотковому співвідношенні від подвійної облікової ставки НБУ. Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено обмеження розміру пені, яка може бути стягнута за певний період, а не її розмір. Конкретний розмір пені (відсоток) у будь-якому разі повинен бути встановлений за згодою сторін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки в п.3.3 договору №1110037 від 17.01.2019 не передбачений конкретний розмір пені, таким чином вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань по оплаті послуг з теплопостачання в розмірі 68411,12 грн. є безпідставними, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат від простроченої суми.

Прострочення відповідачем грошового зобов`язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов`язок сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із простроченням оплати спожитої теплової енергії за період жовтень 2020 року - липень 2021 року позивачем нараховані та пред`явлені до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 19609,73 грн. та інфляційні втрати у сумі 50351,32 грн.

У представленому суду розрахунку позивачем, зокрема, зазначено: період, за який здійснюється нарахування 3% річних та інфляційних втрат, сума боргу, на яку здійснюється нарахування 3% річних та інфляційних втрат (з урахуванням часткових оплат), індекс інфляції, який існував у відповідний місяць, кількість днів прострочення, та суми 3% річних та інфляційних втрат, заявлені до стягнення.

При цьому, сума боргу, на яку здійснюється нарахування складається із: заборгованості у поточному місяці, + борг за кожен наступний місяць споживання, враховуючи суми здійснених відповідачем оплат віднесено у місяці, в яких здійснено платежі, без врахування призначення платежу. Для нарахування 3% річних така сума боргу помножена на кількість днів прострочення, починаючи з листопада 2020 по серпень 2021. Для нарахування інфляційних витрат така сума боргу помножена на індекс інфляції, який існував у відповідному місяці, починаючи з листопада 2020 по серпень 2021.

Проте, розрахунок 3% річних та інфляційних втрат має бути здійснений окремо за кожним грошовим зобов`язанням, за яким обліковується заборгованість, з дотриманням приписів ст.ст.253, 254 Цивільного кодексу України (щодо визначення дати, з якої відповідач вважається таким, що прострочив оплату).

У розглядуваному випадку повинно бути враховано призначення платежу здійснення часткових оплат та умови п.9 додатку №2 до договору №1110037 від 17.01.2019. Сума боргу за кожним зобов`язанням змінювалась протягом періоду прострочення за кожним із них, у зв`язку з частковим поступовим погашенням відповідачем сум основного зобов`язання (існування розміру заборгованості за кожним із зобов`язань, виходячи з дати їй виникнення та фактичного погашення).

Таким чином, позивачем невірно визначено періоди прострочення нарахування 3% річних та прийняті до обрахунку суми боргу за зобов`язаннями за вказаними актами, з урахуванням проведених оплат по договору.

Здійснив перерахунок 3% річних, відповідно до вимог чинного законодавства України, за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», за кожним зобов`язанням окремо, враховуючи умови оплати, викладені п.9 додатку №2 до договору №1110037 від 17.01.2019, з урахуванням положень ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України, дотримуючись призначення платежу проведених оплат, суд дійшов висновку про те, що у межах визначеного позивачем загального періоду прострочення, починаючи з листопада 2020 по серпень 2021, за всіма простроченими зобов`язаннями підлягає нарахуванню 3% річних у загальній сумі 16567,45 грн.

Відтак, позов у цій частині підлягає частковому задоволенню у сумі визначеній судом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.18р. у справу №910/24266/16 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Здійснив перерахунок інфляційних втрат, відповідно до вимог чинного законодавства України, за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН» та з урахуванням викладеного вище, враховуючи дефляцію у серпні 2021, суд дійшов висновку про те, що у межах визначеного позивачем загального періоду прострочення, починаючи з листопада 2020 по серпень 2021, за всіма простроченими зобов`язаннями, підлягає нарахуванню інфляційні втрати у загальній сумі 34181,23 грн.

Відтак, позов у цій частині підлягає частковому задоволенню у сумі визначеній судом.

Судовий збір підлягає розподілу з урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України та покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-80, 86, 129, ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ст.ст.233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», м.Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаєплон», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 1375202,83 грн., у тому числі: основна заборгованість у розмірі 1 236 830,66 грн., пеня у розмірі 68411,12 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 50351,32 грн., 3% річних у розмірі 19609,73 грн., задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаєплон» (87526, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 4; , банківські реквізити не зазначено) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; , р/р № НОМЕР_1 в ТВБВ №10026/020 філія - Головного управління по м.Києву та Київської області АТ «Ощадбанк», МФО 322,34 грн., у тому числі: основна заборгованість у розмірі 1 236 830,66 грн.; інфляційні витрати у розмірі 34181,23 грн.; 3% річних у розмірі 16567,45 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 19313,69 грн.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5.У судовому засіданні 10.01.2023 ухвалено вступну та резолютивну частини рішення.

6.Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

7.Повне судове рішення складено 17.01.2023.

Суддя О.В. Кротінова