ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1852/22

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик»
доФізичної особи-підприємця Бабич Валентини Валеріївни
простягнення 20278,24 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (далі позивач) до Фізичної особи-підприємця Бабич Валентини Валеріївни (далі відповідач) про стягнення 20278,24 грн., з яких 15336,54 грн. основний борг, 1529,44 грн. 20% річних, 2338,69 грн. пеня, 1073,57 грн. штраф.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 22.02.2018 № 98-18 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар згідно перелічених в позовній заяві видаткових накладних у визначений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.10.2022 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк до 04.11.2022 для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову. Встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив до 18.11.2022 та встановлено відповідачу строк до 02.12.2022 для подачі заперечення на відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу надати суду у строк встановлений для подання відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за договором поставки від 22.02.2018 № 98-18 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар згідно перелічених в позовній заяві видаткових накладних у визначений договором строк; контррозрахунок заявлених до стягнення сум 20% річних, пені та штрафу.

Відповідач повідомлений про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення на адресу його місцезнаходження, належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір поставки від 22.02.2018 № 98-18 (далі договір), відповідно до умов якого позивач постачальник зобов`язався передати у власність відповідача покупця алкогольні напої (надалі товар), а покупець зобов`язався прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору найменування, кількість, асортимент товару визначається покупцем у замовленні та зазначається постачальником у видатковій накладній на товар.

Згідно з п. 5.1 5.3 договору ціна на товар визначена у прайс-листі постачальника, який діє на момент здійснення покупцем замовлення. Ціна на товар зазначається постачальником у видатковій накладній на товар. Загальна сума договору дорівнює загальній вартості товару, який постачальник поставив покупцю впродовж всього строку даного договору згідно видаткових накладних на товар.

Пунктом 6.1 договору визначено, що розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 14 календарних днів з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника або в іншому узгодженими сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю сторін - шляхом попередньої оплати.

Датою оплати покупцем вартості отриманого від постачальника товару є дата зарахування цих грошових коштів на рахунок постачальника (п. 6.2 договору).

Даний договір чинний (строк дії): протягом 2 років з дати укладення. У випадку, якщо жодна із сторін не заявила про свої наміри розірвати або змінити договір за один місяць до його закінчення, даний договір вважається автоматично пролонгованим на той же термін та тих же умовах (п. 9.7 договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 15336,54 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: від 11.12.2021 № 265178/246967 на суму 947,40 грн., від 11.12.2021 № 264705/246966 на суму 2402,82 грн., від 29.12.2021 № 284748/261195 на суму 2984,28 грн., від 10.02.2022 № 24821/23308 на суму 2934,24 грн., від 16.02.2022 № 29435/27174 на суму 1502,04 грн., від 16.02.2022 № 29434/27173 на суму 2063,10 грн., від 16.02.2022 № 29304/27168 на суму 1066,50 грн., від 16.02.2022 № 29303/27167 на суму 1436,16 грн., які підписані в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін та скріплені печаткою позивача, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар не виконав, в зв`язку з чим за ним рахується борг в розмірі 15336,54 грн. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строки визначені договором, в зв`язку з чим, за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 15336,54 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 15336,54 грн. основного боргу.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором, позивач просить суд стягнути з відповідача 20% річних з прострочених сум грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 9.2 договору визначено, що у випадку порушення покупцем строків оплати отриманого від постачальника товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику 20% річних від суми боргу за користування чужими коштами.

Згідно розрахунку позивача 20% річних з прострочених сум за загальний період прострочення з 26.12.2021 по 31.08.2022 складають 1529,44 грн.

Здійснений позивачем розрахунок 20% річних є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги у вказаній частині позову є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач на підставі п. 7.1 договору просить суд стягнути з відповідача за порушення строків оплати вартості одержаного товару, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день порушення строків оплати, яка за його розрахунком з прострочених сум за загальний період прострочення з 26.12.2021 по 31.08.2022 складає 2338,69 грн.

Також, позивач на підставі п. 7.1 договору просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 7% від суми боргу, розмір якого за розрахунком позивача складає 1073,57 грн.

Відповідно до п. 7.1 договору у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару більше ніж на 30 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі сім відсотків від суми боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову є доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, а також враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 15336,54 грн. основного боргу, 1529,44 грн. 20% річних, 2338,69 грн. пені, 1073,57 грн. штрафу є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 165, 178, 232-233, 236-239, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» до Фізичної особи-підприємця Бабич Валентини Валеріївни про стягнення 20278,24 грн., з яких 15336,54 грн. основний борг, 1529,44 грн. 20% річних, 2338,69 грн. пеня, 1073,57 грн. штраф задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бабич Валентини Валеріївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (вул. Харченка Євгенія, 42, м. Київ, 02088, ідентифікаційний код 35871504) 15336 (п`ятнадцять тисяч триста тридцять шість) грн. 54 коп. основного боргу, 1529 (одну тисячу п`ятсот двадцять дев`ять) грн. 44 коп. 20% річних, 2338 (дві тисячі триста тридцять вісім) грн. 69 коп. пені, 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 57 коп. штрафу, 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 13.01.2023.

Суддя Ю.В. Подоляк