ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023м. ДніпроСправа № 904/3658/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Риженко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будін-Торг", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція", м. Синельникове, Дніпропетровська область

про зобов`язання поставити (передати) товар на загальну суму 457 504,80 грн.

Представники:

Від позивача: Козаченко О.О., ордер серії АЕ № 1158913 від 19.10.2022, адвокат

Від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будін-Торг" звернулось до Господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція" про зобов`язання здійснити поставку (передачу) товару: цегли керамічної одинарного розміру-повнотіла в кількості 101 600 штук за ціною 3 752,50 грн. без ПДВ на загальну суму 381 254,00 грн., ПДВ 20% - 76 250,80 грн., разом із ПДВ на загальну суму 457 504,80 грн.

Ухвалою від 25.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Призначено судове засідання на 15.11.2022.

Ухвалою від 25.10.2022 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Будін-Торг" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

10.11.2022 від позивача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позовних вимог заперечив.

15.11.2022 в підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 12.12.2022.

06.12.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив.

09.12.2022 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшли письмові заперечення.

12.12.2022 в підготовчому засіданні позивач позовні вимоги підтримав надав письмову відповідь на заперечення відповідача від 08.12.2022. Крім того, позивач надав заяву про надання доказів витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення.

Відповідач проти позовних вимог заперечив.

Ухвалою від 12.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.01.2023.

05.01.2023 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, просив розгляд справи по суті здійснити без його участі.

09.01.2023 відповідач в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті позовних вимог.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

09.01.2023 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за домовленістю про поставку товару: цегли керамічної одинарного розміру-повнотіла в кількості 101 600 штук за ціною 3 752,50 грн. без ПДВ на загальну суму 381 254,00 грн., ПДВ 20% - 76 250,80 грн., разом із ПДВ на загальну суму 457 504,80 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що, укладаючи договір поставки у спрощений спосіб, сторони не домовилися про строки поставки готової продукції. Доказів наявності такої домовленості між сторонами позивач суду не надав.

Копія вимоги № 20.22-1 від 20.01.2022 про поставку товару в порядку ст.. 53 ЦК України, поштова накладна від 25.01.202, поштова квитанція за №179, роздруківка про трекінг поштового відправлення за вказаним номером з сайту Укрпошти, на думку відповідача, не є доказом отримання останнім вимоги, оскільки поштове відправлення було повернуто за зворотною адресою з підстав закінчення встановленого терміну зберігання.

Відповідач зазначив, що позивач не надав опису вкладення до листа.

Таким чином, відповідач вважає, що строк поставки товару за договором поставки у спрощений спосіб не настав.

ВІДПОВІДЬ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Позивач зазначив, що Дніпропетровська дирекція АТ «Укрпошта» своїм листом від 01.12.2022 № 39-К-02-75-ІРП підтвердила, що поштове відправлення № 179 було прийняте для відправлення на адресу: 52500, м. Синельникове, вул. Кирпична, 13, ПАТ «Синельниківська теплоізоляція», тобто за місцезнаходженням відповідача, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач зазначив, що відповідач мав можливість отримати лист на поштовому відділенні, отже днем пред`явлення вимоги є дата оформлення Укрпоштою повідомлення, тобто 25.01.2022.

Позивач також зазначив, що згідно з рахунками на оплату № 247 та № 248 від 22.09.2021 товар відпускається за фактом надходження коштів на рахунок постачальника, самовивіз.

Отримавши кошти, відповідач 01.11.2021, згідно видаткової накладної № 481 передачу товару.

Отже, на думку позивача ,про наявність домовленості сторін про строк (термін) поставки свідчить факт надходження коштів за товар та часткове виконання зобов`язання щодо поставки товару з боку відповідача.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА НА ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ.

Відповідач вказує, що лист ДП «Укрпошта» не містить в собі інформації щодо надіслання нею смс-повідомлення ПАТ «Синельниківська теплоізоляція» або іншого повідомлення про надходження поштового відправлення до поштового відділення від позивача.

Крім того, відповідач зазначає, що жодної вказівки та прив`язки до факту отримання грошових коштів рахунки не мають.

ВІДПОВІДЬ ПОЗИВАЧА НА ЗАПЕРЕЧЕННЯ.

Позивач зазначає, що у накладній №179 у розділі Інформація про відправлення, зазначено вид відправлення Укрпошта Експрес, тому, у разі відсутності на супровідній адресі мобільного телефону адресата, працівник об`єкту поштового зв`язку оформлює повідомлення ф.22 та передає його листоноші для доставки за вказаною адресою. Повідомлення вкладається у абонентську скриньку адресата, або залишається працівнику на пункті пропуску за наявності

ПИСЬМОВІ ПОЯСНЕННЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач зазначив, що в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження того, що позивач намагався після 03.12.2021 отримати на складі відповідача товар, а йому було відмовлено.

Позивач не скористався правом на само вивіз, а направив 27.01.2022 вимогу про поставку товару.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з укладенням договору поставки у спрощений спосіб, наявність оплати товару, встановлення факту часткової поставки товару та встановлення факту порушення умов договору відповідачем в частині повної поставки товару.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Позивач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будін-Торг" та Публічним акціонерним товариством "Синельниківська теплоізоляція" досягнуто домовленості про поставку товару цегли керамічної одинарного розміру-повнотіла в кількості 134 000 шт. за ціною 3 752,50 грн. без ПДВ на загальну суму 502 835,00 грн., ПДВ 20% - 100 567,00 грн., разом з ПДВ на суму 603 402,00 грн.

Відповідачем були виставлені рахунки № 247 від 22.09.2021 на суму 301 701,00 грн. з ПДВ та № 248 від 22.09.2021 на суму 301 701,00 грн. з ПДВ.

В рахунках передбачено умови поставки: товар відпускається за фактом находження коштів на п/р постачальника, само вивозом, за наявності довіреності та паспорта.

На виконання домовленості позивач сплатив вартість товару у розмірі 603 402,00 грн, про що свідчать платіжні доручення № 26712 від 30.09.2021 на суму 301701,00 грн. та № 26712 від 30.09.2021 на суму 301701,00 грн.

Відповідач частково здійснив поставку товару на загальну суму 145 897,20 грн., шляхом самовивозу, про що свідчать видаткові накладні: № 481 від 01.11.2021, 6 480 штук на суму 29 179,44 грн., № 519 від 23.11.2021, 6 480 штук на суму 29 179,44 грн., № 520 від 24.11.2021, 6 480 штук на суму 29 179,44 грн., № 535 від 03.12.2021, 6 480 штук на суму 29 179,44 грн., № 535/1 від 03.12.2021, 6 480 штук на суму 29 179,44 грн.

Таким чином, кількість недопоставленого товару становить 101 600 штук за ціною 3 752,50 грн. без ПДВ на загальну суму 381 254,00 грн., ПДВ 20% - 76 250,80 грн., разом із ПДВ на загальну суму 457 504,80 грн.

Позивач направив відповідачу вимогу про поставку товару за № 20.22-1 від 20.01.2022, що і стало причиною звернення позивача до суду.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші угоди.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Частинами 1, 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Вказане кореспондується з приписами статті 205 Цивільного кодексу України.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина 1 статті 639 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом відповідно до статті 208 Цивільного кодексу України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

При цьому, відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 стаття 640 Цивільного кодексу України).

У свою чергу, відповідно до статті 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до статті 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, між сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Як зазначалося раніше, Відповідачем були виставлені рахунки № 247 від 22.09.2021 на суму 301 701,00 грн. з ПДВ та № 248 від 22.09.2021 на суму 301 701,00 грн. з ПДВ., всього на загальну суму 603 402,00 грн. (а.с. 10, 11).

В рахунках передбачено умови поставки: товар відпускається за фактом находження коштів на п/р постачальника, само вивозом, за наявності довіреності та паспорта.

Таким чином, сторони передбачили попередню оплату вартості товару.

Позивач сплатив вартість товару у розмірі 603 402,00 грн, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 12,13).

Враховуючи часткову поставку товару, кількість недопоставленого товару становить 101 600 штук за ціною 3 752,50 грн. без ПДВ на загальну суму 381 254,00 грн., ПДВ 20% - 76 250,80 грн., разом із ПДВ на загальну суму 457 504,80 грн.

Позивач направив відповідачу вимогу про поставку товару за № 20.22-1 від 20.01.2022 (а.с.14-19).

Відповідач заперечує отримання від позивача вказаної вимоги, оскільки поштова накладна від 25.01.202, поштова квитанція за №179, роздруківка про трекінг поштового відправлення за вказаним номером з сайту Укрпошти, на думку відповідача, не є доказом отримання останнім вимоги, оскільки поштове відправлення було повернуто за зворотною адресою з підстав закінчення встановленого терміну зберігання.

Відповідач зазначив, що позивач не надав опису вкладення до листа.

Таким чином, відповідач вважає, що строк поставки товару за договором поставки у спрощений спосіб не настав.

Суд не приймає заперечення відповідача, виходячи з наступного.

Матеріали справи містять лист Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» від 01.12.2022 № 39-К-02-75-ІРП (а.с. 79), який було надано у відповідь на запит адвокатв Козаченко О.О. № 2 від 28.11.2022, яким підтвердила, що поштове відправлення №179 було прийняте для відправлення на адресу: 52500, м. Синельникове, вул. Кирпична, 13, ПАТ «Синельниківська теплоізоляція», тобто за місцезнаходженням відповідача, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Поштове відправлення Укрпошта Експрес №179 надійшло до відділення поштового зв`язку №52501 м. Синельникове - 02.02.2022 та повернуте за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання 22.02.2022.

Згідно розділу 7 Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Експрес», затверджених наказом ПАТ «Укрпошта» від 25.04.2017 № 5 (зі змінами) доставка та вручення відправлень Експрес передбачено:

При надходженні до ОПЗ відправлення Експрес на номер мобільного телефону адресата, який зазначено в супровідній адресі, автоматично надходить sms/viber повідомлення з інформацією про надходження відправлення Експрес до ОПЗ та зазначенням номеру телефону Контактного центру. При надходженні відправлення Експрес з типом доставки Склад-Склад або Двері -Склад, на супровідній адресі якого відсутній мобільний номер телефону адресата, працівник ОПЗ оформлює повідомлення ф. 22 та передає його листоноші для доставки за вказаною адресою. Повідомлення вкладається у абонентську поштову скриньку адресата, а у разі відсутності такої можливості залишається працівнику на пункті пропуску (за наявності).

У разі невручення відправлення Експрес (адресованого до складу) протягом трьох робочих днів від дати надходження до автоматизованого ОПЗ, на номер мобільного телефону адресата автоматично надходить sms/viber-повідомлення з інформацією про знаходження відправлення Експрес у ОПЗ та датою початку платного зберігання.

У разі невручення відправлення Експрес (адресованого до дверей) протягом трьох робочих днів від дати надходження до автоматизованого ОПЗ: 8 працівник цього ОПЗ телефонує адресату з нагадуванням про надходження відправлення Експрес до ОПЗ та повідомляє про платне зберігання понад п`ять робочих днів з дня його надходження до ОПЗ; на номер мобільного телефону відправника автоматично надходить повторне sms/viber- повідомлення з інформацією про надходження відправлення Експрес до ОПЗ із зазначенням дати початку платного зберігання; У разі невручення відправлення Експрес протягом трьох робочих днів від дати надходження до неавтоматизованого ОПЗ, працівник цього ОПЗ телефонує адресату та нагадує про надходження відправлення Експрес до ОПЗ і повідомляє про платне зберігання понад п`ять робочих днів з дня його надходження до ОПЗ.

У разі невручення відправлення Експрес, на супровідній адресі якого відсутній мобільний номер телефону адресата, протягом трьох робочих днів ОПЗ від дати його надходження, працівник ОПЗ оформлює повторне повідомлення ф. 22 та передає його листоноші для доставки за вказаною адресою.

Відправлення Експрес, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в ОПЗ вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти або контактній особі, яка зазначена на супровідній адресі, за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу.

Таким чином, зважаючи на те, що вимога була направлена на адресу відповідача, яка є його юридичною адресою є підтвердженням того, що строк поставки товару настав, неотримання відповідачем вимоги про поставку товару не є підставою для відмови в поставці товару.

Суд також зазначає, що виставлені відповідачем рахунки, які були сплачені позивачем, а також підписані сторонами видаткові накладні про часткову поставку товару одночасно підтверджують факт досягнення сторонами домовленості щодо предмету та ціни такого правочину, а також, факт передачі та одержання товару, свідчить про виникнення між сторонами відносин з поставки, які регулюються Параграфом 3 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно положень ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд також наголошує, що статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (ст. 664 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач же доказів наявності товару, готового для поставки, не надав.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання поставити товар в кількості 101 600 штук за ціною 3 752,50 грн. без ПДВ на загальну суму 381 254,00 грн., ПДВ 20% - 76 250,80 грн., разом із ПДВ на загальну суму 457 504,80 грн. підлягають задоволенню.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу Україн суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232,233, 237, 238, 240-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будін-Торг" до Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція" про зобов`язання поставити (передати) товар на загальну суму 457 504,80 грн. - задовольнити.

Зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Синельниківська теплоізоляція" (Ідентифікаційний код: 00290475, місцезнаходження: 52500, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Кирпична, буд.13) поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Будін-Торг" (Ідентифікаційний код: 35740762, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Плеханова, буд. 16, к. 87) товар в кількості 101 600 штук за ціною 3 752,50 грн. без ПДВ на загальну суму 381 254,00 грн., ПДВ 20% - 76 250,80 грн., разом із ПДВ на загальну суму 457 504,80 грн., про що видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція" (Ідентифікаційний код: 00290475, місцезнаходження: 52500, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Кирпична, буд.13) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будін-Торг" (Ідентифікаційний код: 35740762, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Плеханова, буд. 16, к. 87) 6 862,57 грн. судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням чинності.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 16.01.2022.

Суддя Н.Г. Назаренко