номер провадження справи 22/112/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.01.2023 Справа № 908/1957/22
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,
Розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали справи № 908/1957/22
про стягнення 75 819,81 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.12.2022 у справі № 908/1957/22 позов Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (вул. Перемоги, буд. 131-В, м. Запоріжжя, 69035, ) на користь місцевого бюджету м. Запоріжжя (розрахунковий рахунок: (ІВАN) UA0008479, отримувач: ГУК у Запорізькій області/ ТГ м. Запоріжжя/22080402, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, код класифікації доходів бюджету 22080402, банк отримувача: Казначейство України (Ел. Адм. Подат.) заборгованість зі сплати 70% орендної плати станом на 17.06.2022 у розмірі 48611 (сорок вісім тисяч шістсот одинадцять) грн. 61 коп. та штраф у розмірі 1458 (одна тисяча чотириста п`ятдесят вісім) грн. 35 коп. Стягувач: Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» (пр. Металургів, буд. 11, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69032, ). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (вул. Перемоги, буд. 131-В, м. Запоріжжя, 69035, ) на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» (пр. Металургів, буд. 11, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69032, , розрахунковий рахунок (ІВАN) № НОМЕР_1 в Філії ЗОУ АТ «Ощадбанк», МФО 313957) заборгованість зі сплати 30% орендної плати станом на 17.06.2022 у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. штрафу, 1240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 50 коп. витрат зі сплати судового збору.

Постановлено ухвалу від 15.12.2022 про повернення Комунальному підприємству «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» з державного бюджету 1240,50 грн. судового збору.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 234 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи, що при ухваленні рішення від 15.12.2022 у даній справі судом не вирішено питання щодо клопотання (вих. № б/н від 07.11.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про розстрочення виконання судового рішення, у суду виникла необхідність щодо ухвалення додаткового рішення в справі № 908/1957/22.

Оскільки провадження у справі № 908/1957/22 здійснювалося за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи, додаткове рішення згідно ст. 244 ГПК України ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення в даній справі (без повідомлення (виклику) учасників справи).

У клопотанні ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» зазначено про визнання позову в повному обсязі, просив розстрочити виконання рішення на 6 місяців. В обгрунтування клопотання послався на військові дії, що з 24.02.2022 тривають на всій території України. Зазначено, що відповідач є підприємством критичної інфраструктури, яке забезпечує у воєнний час житлову послугу (послугу з управління багатоквартирним будинком міста Запоріжжя). Зі свого боку Управитель здійснює всі можливі заходи щодо цілодобової роботи аварійної бригади та усунення аварійних ситуацій у разі їх виникнення в найкоротші терміни. Незважаючи на значне зменшення надходжень від споживачів послуг, житлова послуга надається в повному обсязі та без будь-яких обмежень. При цьому, значно зросли витрати Управителя на виконання робіт.

Згідно ч. 1 ст. 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відтак, відстрочення та розстрочення виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, при цьому оцінка доказів, що підтверджують зазначені стороною обставини, повинна бути здійснена судом за правилами ст. 86 ГПК України.

Відстрочення та розстрочення виконання судового рішення має сприяти реальному його виконанню на користь стягувача та в найкоротший термін.

Тобто, вирішуючи питання відстрочення/розстрочення виконання судового рішення суд має оцінити надані заявником докази на предмет того, що запропонований ним строк відстрочення/розстрочення дійсно сприятиме виконанню судового рішення, буде ефективним та не призведе до безпідставного затягування виконання рішення суду.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

За змістом ст. 2 ГПК України, суд при здійсненні судочинства зобов`язаний керуватися принципами верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та пропорційності.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з приписами ст.ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Проаналізувавши доводи відповідача щодо розстрочення виконання судового рішення строком на 6 місяців, суд не вбачає підстав для розстрочення виконання рішення суду за визначеною вимогою відповідача. Зокрема, відповідачем не доведено наявності в нього обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідачем взагалі не подано будь-яких доказів на підтвердження скрутного фінансового стану товариства. Відповідачем не зазначено та не підтверджено доказами, яким саме чином (за які кошти) буде здійснюватися оплата боргу частинами (у разі надання розстрочки); не наведено обставин реальної можливості виконання ним судового рішення в строк, який він просить.

Суд зазначає, що за наявності достатніх підстав, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою щодо відстрочення/розстрочення судового рішення на стадії його виконання.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 238, 239, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про розстрочення виконання судового рішення.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 10 січня 2023.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко