ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

17 січня 2023 року Справа № 903/775/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Петрук О.В.

представники учасників справи:

позивача - Кулик О.І.;

відповідача - Козлюк З.Р.;

третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» на рішення господарського суду Волинської області від 05.10.2022, повний текст якого складено 17.10.2022, та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на додаткове рішення господарського суду Волинської області від 10.11.2022, повний текст якого складено 10.11.2022, у справі №903/775/20 (суддя Вороняк А.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної

системи України» м.Київ

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах

енергетики та комунальних послуг м.Київ

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз»

м.Луцьк

про стягнення 7 544 166 грн 02 коп. заборгованості по розрахунках, пені,

інфляційних втрат та річних,-

В жовтні 2020 року до господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (надалі в тексті ТзОВ «Оператор ГТС України») про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» (надалі в тексті АК «Волиньгаз») 7544166,02 грн., з яких: 6621743,05 грн. заборгованість з оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року та 699229,36 грн пені згідно укладеного договору, а також 71 511,75 грн інфляційних втрат та 151681,86 грн -3% річних. Позов обґрунтовано тим, що Відповідач не виконав належним чином умов договору транспортування природного газу від 04.02.2020 № в частині сплати по рахунках за щодобовий небаланс.(т.1, арк.справи 1-14).

Рішенням господарського суду Волинської області від 17.06.2021, яке залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2021, було закрито провадження у справі в частині стягнення 6621743,05 грн основного боргу та відмовлено у позові в частині стягнення 699229,36 грн пені, 71511,75 грн інфляційних втрат та 151681,86 грн -3% річних.(т.3, арк.справи 75-80, 149-158).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.05.2022 касаційну скаргу ТзОВ «Оператор ГТС України» задоволено частково; постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 та рішення господарського суду Волинської області від 17.06.2021 у справі №903/775/20 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Волинської області.(т.4, арк.справи 341-350).

За наслідками нового розгляду, рішенням господарського суду Волинської області від 05.10.2022 у справі №903/775/20 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з АТ «Волиньгаз» на користь ТзОВ «Оператор ГТС України» 349614,68 грн пені, 71 511,75 грн інфля-ційних втрат та 151681,86 грн -3% річних. В частині стягнення 6621743,05 грн основної заборго-ваності з оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020р. провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.(т.7, арк.справи 40-49).

Рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження зі стягнення основної заборгованості вмотивоване тим, що в період з 30.09.2020 по 10.06.2021 Відповідачем вже було сплачено за добовий небаланс природного газу в загальній сумі 4 608 027,01 грн та після звернення з позовом до суду частину зобов`язань в сумі 2 013 675,04 грн було припинено згідно Заяв про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Суд першої інстанції на підставі ст.625 ЦК України задоволив вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 71 511,75 грн та 151 681,86 грн -3% річних. Щодо позовної вимоги про стягнення пені у сумі 699229,36 грн, з урахуванням клопотання про зменшення, наявності дебіторської заборгованості в сумі 17891181,77 грн (довідка №03/10-22 від 03.10.2022), з урахуванням майнового стану Відповідача (звіти про фінансові результати за 2019 рік та 9 місяців 2020 року) та відсутності доказів заподіяння збитків Позивачу простроченням оплати, місцевий суд дійшов висновку про можливість стягнення пені у розмірі 50% від заявленої суми, тобто 349614,68 грн. Однак в резолютивній частині не ухвалено рішення у зв`язку з таким зменшенням, тому господарський суд Волинської області 10.11.2022 прийняв додаткове рішення, яким відмовив у частині стягнення 349614,68 грн пені.(т.7, арк.справи 51).

Не погоджуючись із рішенням, ТзОВ «Оператор ГТС України» подало скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду (вх.№3574/22 від 08.11.2022 та вх.№3789/22 від 23.11.2022), в яких просило скасувати рішення від 05.10.2022 та додаткове рішення від 10.11.2022 господарського суду Волинської області у справі №903/775/20 в частині відмови у стягненні 349614 грн 68 коп. пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи скарги ТзОВ «Оператор ГТС України» зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, ухваливши з порушенням норм процесу-ального та неправильним застосуванням норм матеріального права. На думку Скаржника, місцевим судом при зменшенні розміру пені на 50% не взято до уваги значну тривалість прострочення Відповідачем оплати негативних небалансів, що виключає наявність виняткових випадків, які надають право суду застосувати положення ст.233 ГК України та ч.3 ст.551 ЦК України. Крім того, судом першої інстанції не досліджувалось питання чи вчинялись з боку Відповідача дії для запобігання виникненню заборгованості та/чи позасудового врегулювання такої заборгованості (наприклад, пропозицій щодо відстрочення чи розстрочення оплати). На думку Апелянта, суд не надав належної оцінки та не вмотивував підстав відхилення аргументів Позивача щодо відсутності правових підстав для зменшення пені на 50%, а тому виніс рішення з порушенням норм процесуального права, а саме: ст.ст. 2, 7, 11, 13, 42, 73-86, 236, 237 ГПК України та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ст.ст. 11-14, 614 ЦК України, Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». (т.7, арк.справи 54-62, 86-95).

Відповідач АТ «Волиньгаз» також не погодилось з прийнятим рішенням місцевого суду від 05.10.2022 та подало скаргу до апеляційного суду, в якому просило скасувати рішення суду першої інстанцій та прийняти нове, яким повністю відмовити ТзОВ «Оператор ГРМ України» у задоволенні позову. Обґрунтовуючи скаргу, АТ «Волиньгаз» вважає, що місцевим судом не врахо-вано, що Договір транспортування природного газу № від 04.02.2020 року сторонами не виконувався, транспортування газу (в тому числі у в січні 2020) не відбувалося, а тому у Відповідача не могло виникнути жодних небалансів. Також, судом першої інстанції не враховано, що сторони не узгодили істотні умови Договору в частині транспортування природного газу, оскільки не уклали додатки до нього та не досліджено недотримання процедури щодобового балансування за цим Договором. На думку АТ «Волиньгаз», суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що договори купівлі-продажу природного газу укладені між AT «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Продавець) та ТОВ «Оператор ГТС України» (Покупець) № від 01.01.2020, № від 01.01.2020, № від 01.01.2020, №5 від 01.01.2020, № від 01.01.2020, акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2020, які складені на підставі вищевказаних договорів купівлі-продажу природного газу та платіжні доручення про перерахування грошових коштів ТОВ «Оператор ГТС України» на користь AT «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», є доказами, які підтверджують позовні вимоги. АТ «Волиньгаз» стверджує, що факт добровільної оплати заборгованості за договором, розмір якої визначено Оператором ГТС в односторонньому порядку не свідчить про визнання боргу. Також, оскільки основний борг було повністю погашено у 2021 році, тоді як за змістом Закону №1639 (у редакції Закону України від 29.07.2022 №2479-ІХ) така заборгованість може бути погашена до 31.12.2022, відтак суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних на таку заборгованість не нараховуються, а тому господарським судом Волинсь-кої області безпідставно задоволено позов в частині стягнення 699229,36 грн пені, 71511,75грн інфляційних втрат та 151681,86 грн -3% річних. Також покликаючись на постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1372 від 01.11.2022, згідно якої АТ «Волиньгаз» включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу Апелянт вважає, що нараховані Позивачем суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних втрат, процентів річних підлягають списанню, згідно вищевказаного Закону, тому у справі №903/775/20 відсутній предмет спору і провадження належить закрити.(т.7, арк.справи 136-151).

Ухвалами суду від 21.11.2022, 28.11.2022 та 15.12.2022, відкрито апеляційні провадження та поновлено строк на апеляційне оскарження, вирішено здійснювати розгляд скарг в межах одного апеляційного провадження.(т.7, арк.справи 83, 127,179).

За час апеляційного провадження до суду надійшли такі документи:

- 28.11.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання ТзОВ «Оператор ГРМ України» про участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке було задоволено.(т.7, арк. справи 131).

- 08.12.2022 на адресу суду надійшли відзиви, в яких АК «Волиньгаз» просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг Оператора ГРМ, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.(т.7, арк. справи 182-186, 189-193).

- 27.12.2022 надійшов відзив, в якому ТзОВ «Оператор ГРМ України» просить залишити апеляційну скаргу Волиньгаз без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 05.10.2022 по справі №903/775/20 без змін в частині стягнення з Волиньгаз на користь Оператора ГРМ 349614,68 грн пені, 71511,75 грн інфляційних втрат та 151681,86 грн -3% річних та в частині закриття провадження у справі щодо стягнення 6621743,05 грн основної заборго-ваності з оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року у зв`язку з відсутністю предмета спору.(т.7, арк.справи 204-211).

- 09.012023 надійшли додаткові пояснення, в яких АТ «Волиньгаз» просить під час розгляду даної справи врахувати додані ним роздруківки Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу станом на 30.12.2022 (з сайту НКРЕКП) та роздруківки рішень господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/ 5697/20 від 17.11.2022 та у справі №904/5698/20 від 13.12.2022.(т.8, арк.справи 5-10).

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Грязнова В.В. призначені на 13 грудня 2022р. судові засідання у справі №903/775/20 о 10:30 год. та об 11:00 год не відбулося.

Ухвалами від 15.12.2022 розгляд справи №903/775/22 призначено до на 17.01.2023 об 11:00 год та 11:30 год.

В судовому засіданні 17.01.2023 представник АК «Волиньгаз» підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти доводів і вимог апеляційних скарг ТзОВ «Оператор ГТС України», надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Представник ТзОВ «Оператор ГТС України» підтримав доводи своїх апеляційних скарг та надав пояснення. Третя особа не забезпечила явку свого представника у судове засідання апеляційної інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господар-ський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2020 ТзОВ «Оператор ГТС України»-оператор та АТ «Волиньгаз»-замовник уклали договір транспортування природного газу № (надалі в тексті Договір), керуючись Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газотранспортної системи (затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 N2493 (далі Кодекс). (т.1, арк.справи 25-37).

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 Договору, оператор надає замовнику послугу транспортування природ-ного газу (далі послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в Договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають під час його виконання. Послуги надаються на умовах, визначених у кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання з відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю замовника.

Обсяг послуги, що надається за цим договором, згідно п.п. 2.3, 2.4 Договору, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потуж-ності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби. Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійсню-ються відповідно до вимог кодексу.

Взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інфор-маційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом (п.2.8 Договору).

Замовник, згідно п.4.1 Договору, зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому Послуг; надати Оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі та договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своє-часну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим договором та Кодексом; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціо-нований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим договором; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Згідно п.п.7.1, 7.3 Договору, вартість послуги з балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Тарифи є обов`яз-ковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами договору.

Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу. У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу. У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобо-вих позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту. Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.(п.п. 9.1-9.3 Договору).

Розбіжності щодо вартості добових небалансів, згідно п.9.6 Договору, підлягають врегулю-ванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 Договору, визначається за даними Оператора.

Врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).(п.11.4 Договору).

У разі порушення строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.13.5 договору).

Договір набирає чинності з дня його укладання, поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01 січня 2020 року та діє до 31 грудня 2020 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (до п.17.1 Договору).

Згідно з п.19.1 Договору, сторони обмінюються інформацією, що стосується надання послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом.

Будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси вказані в цьому договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі сторони або у погоджених випадках направлено електронною поштою. Повідомлення вимоги звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у пункті 19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання.(п.п. 19.2, 19.3 Договору).

У додатку №3 до Договору сторонами визначено перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.(т.1, арк.справи 38-39).

З матеріалів справи вбачається, що за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів природного газу до/з газотранспортної системи за січень 2020 року (інформація подана Відповідачем до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 4, 9). ТзОВ «Оператор ГТС України» встановив наявність у АТ «Волиньгаз» негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу за січень 2020 року в обсязі 1480,21475 тис.куб.м. (15320223 кВтхгод) та здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобових небалансів за кожну газову добу звітного місяця і сумарно за звітний місяць за вказаний період на загальну суму 9137115,24 грн, з ПДВ.(т.1, арк.справи 40-41, 45-50).

Відповідно до довідок №1, №3 складених ТзОВ «Оператор ГРМ України» негативні небаланси у АТ «Волиньгаз» виникли внаслідок відбору з газотранспортної системи природного газу без подання відповідних обсягів природного газу до газотранспортної системи.(т.1, арк. справи 43-44).

Вбачається, що Позивач 14.02.2020 через інформаційну платформу направив Відповідачеві акт врегулювання щодобових небалансів №01-2020- за газовий місяць січень 2020р. (т.1, арк.справи 42).

Матеріалами справи стверджено, що у Відповідача виникло грошове зобов`язання перед Позивачем з оплати негативних щодобових небалансів у розмірі 9137115,24 грн за січень 2020 року, яке згідно з п.9.3 Договору підлягало виконанню у строк до 21.02.2020 включно.

ТзОВ «Оператор ГРМ Украни» 03.03.2020 направив на адресу АТ «Волиньгаз» вимогу про сплату 9137115,24 грн. У відповідь 04.03.2022 Відповідач письмово підтвердив отримання акту №01-0096 від 31.01.2020 та рахунку на оплату за добовий небаланс за січень 2020, запропонувавши натомість укласти договір реструктуризації заборгованості за січень 2020 року з графіком платежів з 31.05.2020 по 30.09.2020.(т.1, арк.справи 118, 119).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується Відповідачем, що станом на 29.09.2020 останнім частково сплачено 2515372,19 грн основного боргу за щодобові негативні небаланси за січень 2020р., тому непогашена заборгованість становить 6621743,05 грн.(т.1, арк.справи 108-109).

Відповідно до довідки ПАТ «Укргазбанк» №15932/22399/2021 та реєстру платежів за договором № від 04.02.2020 за період 29.09.2020 10.06.2021, Відповідачем здійсню-вались часткові оплати на розрахунковий рахунок Позивача з призначенням «За послугу балансу-вання в січні зг. дог. № від 04 лютого 2020» та «За добовий небаланс в січні 2020р. зг. дог. № від 04 лютого 2020».(т.1, арк.справи 44).

Вважаючи, що непогашенням заборгованості Відповідач порушив договірні зобов`язання, Позивач звернувся з даним позовом про стягнення 6621743,05 грн заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року, 699229,36 грн пені, 71511,75 грн інфляційних втрат та 151681,86 грн -3% річних за січень 2020.

Як встановлено місцевим судом, в період з 30.09.2020 по 10.06.2021 Відповідачем сплачено за добовий небаланс природного газу в загальній сумі 4608027,01 грн, що є підтверд-женням визнання відповідачем заборгованості за добовий небаланс.

Після звернення з позовом до суду зобов`язання АТ «Волиньгаз» перед ТзОВ «Оператор ГТС України» за добовий небаланс природного газу січня 2020р. на загальну суму 2013675,04 грн було припинено згідно Заяв про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, що не заперечує Відповідач.

Як вже зазначалось, за наслідками нового розгляду справи №903/775/20 господарський суд Волинської області рішенням від 05.10.2022 задоволив позов частково. До стягнення з АТ «Волиньгаз» присуджено на користь ТзОВ «Оператор ГТС України» 349614,68 грн пені, 71511,75 грн інфляційних втрат та 151681,86 грн -3% річних. У зв`язку з відсутністю предмета спору закрито провадження в частині стягнення 6621743,05 грн основного боргу з оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020р.(т.4, арк.справи 232-240).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення належить залишити без змін, з огляду на наступне:

Предметом данного спору є заборгованість з оплати негативних щодобових небалансів.

Згідно вимог ч.ч.1-2 ст.11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законо-давства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) госпо-дарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Як встановлено апеляційним судом, правовідносини сторін виникли на підставі Договору транспортування природного газу від 04.02.2020р. №.

Договори транспортування природного газу за своєю правовою природою є договорами про надання послуг, виходячи зі спеціального регулювання, встановленого законодавством про ринок природного газу.

Закон України «Про ринок природного газу» (надалі в тексті Закон) та Кодекс газотранс-портної системи (надалі в тексті Кодекс ГТС) визначають предмет договору транспортування як надання послуг, які можуть включати: надання доступу до потужності (розподіл потужності); послуги транспортування; послуги балансування.

Отже, послуги балансування системи безпосередньо пов`язані із послугою транспорту-вання природного газу.

Відповідно до ст.20 Закону, оператор газотранспортної системи на виключних засадах від-повідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу. Суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з транспортування природного газу, є оператором газотранспортної системи.

З метою виконання функцій, передбачених ч.1 ст.20 Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управ-ління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб (п.4 ч.2 ст.22 Закону).

Транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транс-портування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.(ст.32 Закону).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балан-сування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи. Інформаційна платформа складається з апаратного та програмного забезпечення. Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформа-ційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка.

Згідно з п.2 гл.1 розділу IV Кодексу ГТС, правовідносини між оператором газо-транспортної системи та оператором установки LNG/оператором газосховища/газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи/прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транс-портування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу (затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 « 2497).

Одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.(п.1 гл.1 розділу VIII Кодексу ГТС).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом (п.3 глави 1 розділу ХІV Кодексу ГТС).

Плата за добовий небаланс має бути відображена окремо в рахунках оператора газо-транспортної системи, що виставляються замовнику послуг транспортування природного газу.(п.5 розділу 1 глави ХІV Кодексу ГТС).

За умовами пункту 2 розділу XIII Кодексу ГТС, замовники послуг транспортування зобов-язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи вчиняє дії з врегулювання добового небалансу виключно з метою підтримання звичайного рівня функціону-вання газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Оператор ГТС розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до ГТС та алокаціями відбору з ГТС (з урахуванням підтверд-жених торгових сповіщень).(п.п. 1, 2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС).

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування за газову добу дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу відсутній добовий небаланс за цю газову добу.

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. (п.2 розділу XIII Кодексу ГТС).

Порядок визначення обсягу добового небалансу та плати за нього врегульовані главою 6 розділу XIV Кодексу ГТС. Так, плата за добовий небаланс застосовується таким чином: якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, продав оператору ГТС природний газ в обсязі добового небалансу і, відповідно, має право на отримання грошових коштів від оператора ГТС у розмірі плати за добовий небаланс; якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора ГТС в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору ГТС плату за добовий небаланс (пункт 6 зазначеної норми).

Відповідно до пунктів 17, 18, 19 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС на підставі остаточних алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу оператор ГТС здійснює розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначає його остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць.

Оператор ГТС до 12 числа газового місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування природного газу в електронному вигляді через інформаційну платформу інформацію про остаточні щодобові подачі та відбори (у розрізі споживачів замовника послуг транспортування природного газу), обсяги та вартість щодобових небалансів у звітному газовому місяці.

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор ГТС до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

З наведеного вбачається, що умовою для виникнення у замовника послуг транспортування обов`язку з оплати Оператору ГТС вартості добового небалансу є наявність у нього негативного небалансу (тобто якщо має місце перевищення обсягів відібраного замовником природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу).

Згідно з п.11.4 Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються односторон-нім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

В матеріалах справи містяться докази направлення Позивачем через інформаційну платформу АТ «Волиньгаз» актів врегулювання щодобових небалансів за січень 2020 року.

На підтвердження наявності у Відповідача негативного небалансу у січні 2020 року, Позивач надав до суду: договір купівлі-продажу природного газу № від 04.02.2020, додаток №3 до Договору з переліком комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу, акт №01-0096 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року, рахунок №01-2020- від 31.01.2020, довідки №1,3, реєстри файлів завантажених до інформаційної платформи, акт приймання-передачі природного газу за січень 2020 від 03.02.2020, акт наданих послуг №01-2020-/1000120 від 31.01. 2020, договори купівлі-продажу природного газу №, №, №, № , № від 01.01.2020, додаткові угоди до договорів, акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2020, платіжні доручення про сплату коштів за придбаний природний газ.

Надані Позивачем докази відповідно до договору та Кодексу ГТС підтверджують надання послуг з врегулювання добових небалансів.

Аналогічні докази стали підставою для висновків в аналогічній справі і їх відображено у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 в справі №906/184/21.

Як встановлено місцевим судом, з урахуванням приписів пункту 9.6 Договору за січень 2020 року у Відповідача виникло грошове зобов`язання перед Позивачем з оплати негативних щодобових небалансів у сумі 9137115,24 грн, яке в силу п.9.3 Договору підлягало виконанню в строк до 21.02.2020 включно.

Матеріалами справи стверджено та не заперечується сторонами, що під час нового розгляду справи в суді першої інтанції, АТ «Волиньгаз» повністю погасило основну заборго-ваність за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року.

Пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає правильним висновок місцевого господар-ського суду щодо необхідності закриття провадження у справі в частині стягнення 6621743,05 грн заборгованості по розрахунках за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Позивачем також було заявлено до стягнення з Відповідача 699229,36 грн пені, 71511,75 грн інфляційних втрат та 151681,86 грн -3% річних.(т.1, арк.справи 108-109).

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних передбачено ст.625 ЦК України і є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримува-ними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З урахуванням ст.625 ЦК України, за наявності встановленого факту прострочення Відпові-дачем виконання грошового зобов`язання та перевіривши виконаний Позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за січень 2020 року, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з Відповідача 4372269,10 грн інфляційних втрат та 2248525,36 грн -3% річних.

Перевіряючи правомірність вимоги Позивача щодо стягнення пені, колегія суддів звертає увагу, що згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов-язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.(п.3 ч.1 ст.611 ЦК України).

Згідно зі ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 4 статті 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 13.1 Договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законо-давством та цим договором.

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 13.5 Договору).

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо правомірності вимоги щодо стягнення пені.

Щодо зменшення місцевим судом на 50% суми нарахованої пені, колегія суддів зазначає, що згідно ст.233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір до сплати штрафних санкцій.

Крім того, ч.3 ст.551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту наведених норм, на переконання колегії суддів випливає, що вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення.

Такими чином вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного вико-нання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значних збитків для іншого господарюючого суб`єкта, то з урахуванням інтересів боржника суд може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Слід зазначити, що розмір можливого зменшення штрафних санкцій законодавчо не врегульований, тому вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Приймаючи рішення про зменшення розміру штрафу та пені суд взяв до уваги наступні обставини: проведення Відповідачем повної оплати за надані послуги, незначні терміни про-строчення виконання зобов`язання, надмірний розмір стягуваної пені.

Також, враховано правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулю-вання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому неустойка не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом збагачення для кредитора.

Крім того судом взято до уваги відсутність в діях Відповідача умисних дій (заздалегідь передбачуваних).

З урахуванням конкретних обставин в їх сукупності колегія суддів дійшла висновку, що зменшення розміру пені на 50% є оптимальним балансом інтересів сторін та таким, що запобіга-тиме настанню негативних наслідків для сторін.

З огляду на викладені обставини в сукупності, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, про наявність підстав для зменшення розміру пені на 50% з 699229,36 грн. до 349614,68 грн.

Твердження Апелянта-АТ «Волиньгаз», що неукладення сторонами Додатків 1 та 2 до Договору унеможливлює встановлення факту наявності щодобового небалансу, колегія суддів вважає хибним, адже умовами Договору від 04.02.2020 визначено: обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.(п.2.3 Договору). Пункт 2.7 Договору містить застереження, що Додаток 1 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потуж-ності на добу наперед та/або протягом доби. Додаток 2 є невід`ємною частиною цього Договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед та/або протягом доби.

З огляду на це, Додаток 1 та Додаток 2 до Договору може бути невід`ємною частиною Договору транспортування газу лише у разі наявності потреби у оператора газорозподільної системи (Волиньгаз) у замовленні потужності на місяць, квартал чи рік.

Тому, виходячи з положень пунктів 2.3 та 2.7 Договору, колегія суддів дійшла висновку, що у випадку надання доступу до потужності на період газової доби Додатки 1 і 2 не укладаються.

Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 15.07. 2022 у справі №921/184/21 та Верховний Суд у постанові від 29.06.2022 у справі №906/184/21.

Відтак, відсутність доказів підписання Додатків 1 та 2 не свідчить про неукладеність Договору. Натомість, Додаток 3, який дійсно є невід`ємною частиною Договору, був укладений сторонами.

Щодо тверджень АТ «Волиньгаз» про наявність підстав для списання нарахованої суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних відповідно до Закону України №1639 «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (надалі в тексті Закон), то колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 6 вказаного Закону встановлено, що неустойка (штраф, пеня), інфляційні втрати, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню:

за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;

за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Правовий аналіз вказаних норм вказаного Закону дає підстави для висновку, що законо-давець встановив, що:

1. підлягає (підлягають) врегулюванню заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструкту-ризована (ст.1 Закону);

2. реструктуризація заборгованості відбувається шляхом укладення договору (договорів) про реструктуризацію (ст.3 Закону);

3. проведення взаєморозрахунків здійснюється на підставі договору про організацію взаєморозрахунків (ст.4 Закону);

4. заборгованість, яка підлягає врегулюванню за відповідним договором, так і неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, які підлягають списанню повинні бути відображені в обліку учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості (ч.3 ст.4, ст.6 Закону).

Матеріалами справи стверджується, що основний борг Відповідачем був погашений повністю, що не заперечується Позивачем та свідчить про відсутність в останнього дебіторської заборгованості. Доказів зворотнього, тобто наявності у Відповідача кредиторської заборгованості матеріали справи не містять.

Матеріали справи також не містять доказів передання заборгованості за нарахованими штрафними санкціями на врегулювання відповідно до Закону №1639; або укладання між сторонами договорів про реструктуризацію заборгованості чи про організацію взаєморозрахунків.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Відповідачем до Додаткових пояснень було долучено роздруківку Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборго-ваності суб`єктів ринку природного газу станом на 30.12.2022 (з сайту НКРЕКП)

Однак, колегія суддів вважає, що включення до Реєстру не свідчить, що нараховані неустойка (штраф, пеня), інфляційні втрати та проценти річних підлягають безумовному списанню, оскільки частиною 3 статті 3 Закону чітко визначено підстави та порядок виключення з реєстру.

Доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Відповідача про неправо-мірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов-язань Відповідача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку щодо обґрунтованості заявленого позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010, в яких зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» на рішення господарського суду Волинської області від 05.10.2022 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на додаткове рішення господарського суду Волинської області від 10.11.2022 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №903/775/20 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Бучинська Г.Б.