ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

16.01.23 Справа № 917/103/23

Суддя господарського суду Полтавської області Киричук О.А.

розглянувши заяву Полтавської філії Товариства з обмеженою відповідальністю ДАКО - ГРУП ЛТД» (код за , адреса: вул. Лікаря Богаєвського, буд. 29, Кременчук, Полтавська область, 39600)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОНТАЖ-М», код за , адреса: 39600 Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Велика Набережна, дом. 27 кв. 44)

про видачу судового наказу про стягнення суми боргу в розмірі 31 143,30 грн. по договору №ПФ-20/20 від 28.08.2020р.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області надійшла заява Полтавської філії Товариства з обмеженою відповідальністю ДАКО - ГРУП ЛТД» про видачу судового наказу про стягнення суми боргу в розмірі 31 143,30 грн. по договору №ПФ-20/20 від 28.08.2020р. з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОНТАЖ-М».

Розглянувши вказану заяву Полтавської філії Товариства з обмеженою відповідальністю ДАКО - ГРУП ЛТД», суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

Суд зазначає, що за приписами ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 ГПК України. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Заявник же за матеріалами справи вказує, що є Полтавською філією Товариства з обмеженою відповідальністю ДАКО - ГРУП ЛТД».

Відповідно до положень ст. 55 Господарського кодексу України та ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Суб`єктами господарювання є, зокрема, господарські організації - юридичні особи та громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно приписів ст. 89 ЦКУ до єдиного державного реєстру вносяться, зокрема, відомості про філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦКУ, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Згідно ч. 3 ст. 95 ЦКУ, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Згідно ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Відповідно до приписів ст. 44 ГПК України процесуальною правоздатністю та процесуальною дієздатністю володіють лише юридичні особи, які здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

Приписами ст. 45 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, зокрема йдеться про юридичні особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог ст. 150 ГПК України.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відтак, Полтавська філія Товариства з обмеженою відповідальністю ДАКО - ГРУП ЛТД» не являється юридичною особою згідно приписів ст. 95 ЦКУ та не може бути стороною у даній справі відповідно до ст. ст. 20, 147 ГПК України. Тому, заявник у заяві про видачу судового наказу не зазначив повне найменування юридичної особи стягувача, від імені якої виступає представництво (філія) та інші реквізити юридичної особи, якою за приналежністю за назвою очевидно є Товариство з обмеженою відповідальністю ДАКО - ГРУП ЛТД».

Зазначені у заяві відомості стосуються лише філії, а не юридичної особи.

За таких обставин і правових підстав заява розгляду не підлягає.

Частиною 2 ст. 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу постановляється ухвала.

У відповідності до приписів п. 16 ч. 1 ст. 20 та у ч. 3 ст. 147 ГПК України, визначено юрисдикцію господарських судів розглядати справи наказного провадження виключно коли стягувачами є юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Ці приписи закону є імперативними і підлягають безумовному врахуванню учасниками відносин та судом.

Отже, звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, заявник має враховувати, що стягнення боргу на корсить стягувача, який не являється юридичною особою чи ФОП, виключає можливість застосування наказного провадження в даному випадку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 152, ст.ст. 147, 148, 150, 152-155, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Полтавській філії Товариства з обмеженою відповідальністю ДАКО - ГРУП ЛТД» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОНТАЖ-М» суми боргу в розмірі 31 143,30 грн. по договору №ПФ-20/20 від 28.08.2020р.

2. Копію ухвали надіслати заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Суддя Киричук О.А.