ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.01.2023м. СумиСправа № 920/894/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи 920/894/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА СУМИ" (40004, м. Суми, вул. Реміснича, 35; ),

до відповідача: Комунального підприємства Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс" (42600, Сумська область, Охтирський район, м. Тростянець, вул. Миру, буд. 2-Д; )

про стягнення 10 362,48 грн

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути заборгованість у розмірі 10 362,48 грн, з яких: 7036,99 грн пені, 2009,45 грн інфляційних втрат, 1316,04 грн 3% річних за спожиту електричну енергію на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу від 30.12.2020 № 23139, а також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою суду від 31.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/894/22, постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Матеріали справи свідчать, що ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 08.11.2022, однак відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

30.12.2020 між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №23139 (шляхом підписання заяви-приєднання), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії.

Вищезазначене підтверджується копією вказаного Договору та копією заяви-приєднання, додатками до договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Ціна, порядок обліку та оплата електричної енергії визначається розділом 5 договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника (пункт 5.2. договору).

Пунктом 5.4. договору передбачено, що ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

За умовами пункту 5.5 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.6. договору, розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника у порядку передбаченому ст. 49 Бюджетного кодексу України.

Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем відповідно до умов комерційної пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору(п. 5.7.).

Згідно з пп. 2 п. 7.2. договору, постачальник зобов`язується нараховувати і виставляти рахунки за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором.

Відповідно до пп. 1 п. 6.2. договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Договір набуває чинності з 01.01.2021 і діє до 31.12.2021 року, але в будь-якому разі до проведення повних взаєморозрахунків між сторонами (п. 13.1. договору).

Відповідно до комерційної пропозиції № 23139 від 30.12.2020, що є додатком № 2 до договору, оплата здійснюється споживачем за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач несвоєчасно оплатив вартість переданої у лютому - грудні 2021 року активної електричної енергії, у зв`язку з чим, відповідно до договору, комерційної пропозиції до нього та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем здійснене нарахування пені у сумі 7 036,99 грн, 3% річних в сумі 1 316,04 грн та інфляційних нарахувань у сумі 2 009,45 грн.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (частина шоста 276 ГК України).

Частиною сьомою статті 276 ГК України визначено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив відповідачу постачання активної електричної за період з лютого по грудень 2021 року, що підтверджується виставленими відповідачу рахунками за договором, а саме: за лютий 2021 року згідно рахунку-фактури №23139/34199/1 від 28.02.2021 відповідачу нараховано 153 627 грн 58 коп., за березень 2021 року згідно рахунку-фактури №23139/51786/1 від 31.03.2021 відповідачу нараховано 162 205 грн 76 коп., за квітень 2021 року згідно рахунку-фактури №23139/69673/1 від 30.04.2021 відповідачу нараховано 142 489 грн 93 коп., за травень 2021 року згідно рахунку-фактури №23139/86987/1 від 31.05.2021 відповідачу нараховано 124 735 грн 68 коп., за червень 2021 року згідно рахунку-фактури №23139/104461/1 від 30.06.2021 відповідачу нараховано 111 978 грн 37 коп., за липень 2021 року згідно рахунку-фактури №23139/121666/1 від 31.07.2021 відповідачу нараховано 126 485 грн 30 коп., за серпень 2021 року згідно рахунку-фактури №23139/139243/1 від 31.08.2021 відповідачу нараховано 69 611 грн 39 коп., за вересень 2021 року згідно рахунку-фактури №23139/156967/1 від 30.09.2021 відповідачу нараховано 71 925 грн 58 коп., за жовтень 2021 року згідно рахунку-фактури №23139/176072/1 від 31.10.2021 відповідачу нараховано 87 292 грн 94 коп., за листопад 2021 року згідно рахунку-фактури №23139/193180/1 від 30.11.2021 відповідачу нараховано 84 389 грн 71 коп., за грудень 2021 року згідно рахунку-фактури №23139/211724/1 від 31.12.2021 відповідачу нараховано 114 360 грн 49 коп. Зазначені рахунки отримані відповідачем, про що свідчать підписи на них.

Обсяги фактично переданої відповідачу електричної енергії за договором підтверджується інформацією філії «Охтирський РЕМ» АТ "Сумиобленерго" про обсяги споживання електричної енергії листами від 26.01.2022 № 90-5/205 та від 09.02.2022 № 90-5/367.

Судом встановлено, що активна електрична енергія за період лютий - грудень 2021 року оплачена відповідачем, однак з порушенням строків розрахунків, визначених договором та підтверджується матеріалами справи.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Статтею 625 ЦК визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.8. Договору визначено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені, пеня нараховується за кожен день прострочення оплати, споживач сплачує за вимогою постачальника пеню в розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Відповідно до положень Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі, що зазначається в комерційній пропозиції. Комерційна пропозиція встановлює такий розмір пені - подвійна облікова ставка Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач відповідачу нарахував пеню в сумі 7036 грн 99 коп., 3% річних в сумі 1 316 грн 04 коп. та інфляційні нарахування в сумі 2 009 грн 45 коп., виходячи з суми заборгованості за період з лютого по грудень 2021 року, з урахуванням строків розрахунків, визначених договором та оплат активної електричної енергії за особовими рахунками № НОМЕР_1 .

За змістом частини другої статті 625 ЦК нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт несвоєчасної оплати відповідачем вартості спожитої активної електричної енергії за період з лютого по грудень 2021 року, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7 036,99 грн пені, 1 316,04 грн 3% річних, 2 009,45 грн інфляційних втрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального підприємства Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс" (42600, Сумська область, Охтирський район, м. Тростянець, вул. Миру, буд. 2-Д; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (Україна, 40004, Сумська область, місто Суми, вулиця Реміснича, будинок 35, ) 7 036 грн 99 коп. пені, 2 009 грн 45 коп. інфляційних втрат, 1 316 грн 04 коп. 3% річних, 2481 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 05.01.2023.

Суддя О.Ю. Соп`яненко