ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 року м.Дніпро Справа № 904/7869/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Антоніка С.Г., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання: Абадей М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Овчарук Олександр Олексійович (поза межами суду);

від відповідача: Демченко Андрій Григорович (поза межами суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 (повне рішення складено 18.02.2022, суддя Загинайко Т.В.) у справі №904/7869/21

за позовом Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 7 204 256,83 грн

ВСТАНОВИВ

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на свою користь 4 377 328 грн 56 коп. основного боргу, 131 791 грн 22 коп. пені, 136 184 грн 14 коп. штрафу, 1 652 171 грн 61 коп. інфляційних втрат та 906 781 грн 30 коп. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору про реструктуризацію заборгованості №14/12-220 від 28.05.2012 в частині оплати заборгованості за період з травня 2019 року по липень 2021 року на загальну суму 4 377 328,56 грн, у зв`язку з чим позивачем нараховані штраф і пеня відповідно до п. 3.4 цього договору та інфляційні втрати, 3 % річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21 позов задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 4 377 347 грн 46 коп. прострочення платежів за період з серпня 2018 по липень 2021 та 65 659 грн 92 коп. витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обґрунтованістю та правомірністю заявлених позовних вимог в частині стягнення боргу в сумі 4 377 328,56 грн за заявлений позивачем період з травня 2019 року по липень 2021 року (в резолютивній частині рішення зазначено борг в сумі 4 377 347,46 грн за період з серпня 2018 року по липень 2021 року) та відсутністю правових підстав для стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення» (Закон №1730-VIII).

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позову, Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21 в оскаржуваній частині, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 131 791,22 грн, штрафу в розмірі 136 184,14 грн, інфляційних втрат в розмірі 1 652 171, 61 грн, 3% річних в розмірі 906 781,30 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- судом порушені норми процесуального права, а саме: ст. ст. 3, 7, 13, 86, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України;

- судом неправильно застосовано ч. 1 ст. 3, ч.1 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення» №1730-VIII від 03.11.2016 в редакції Закону України №1639;

- договір про реструктуризацію заборгованості №14/12-220 від 28.05.2012 був укладений до набрання чинності Законом України №1730-VIII, тому він не є таким, що укладений на виконання положень зазначеного закону;

- між сторонами відсутні договірні відносини на виконання Законом України №1730-VIII, основний борг не погашено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 16.05.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Чус О.В., Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.05.2022 зазначеною колегією суддів витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області справу №904/7869/21, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження справи до суду.

26.07.2022 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кощеєва І.М. для вирішення питання відкриття апеляційного провадження по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Чус О.В., Іванова О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.07.2022 зазначеною колегією суддів після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги прийнято до свого провадження справу №904/7869/21 за апеляційною скаргою Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 для вирішення питання його відкриття; поновлено Дочірній компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21; зупинено дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21; розгляд апеляційної скарги призначений в судове засідання на 18.10.2022.

08.08.2022 від Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа до Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21 без змін.

Поданий відзив на апеляційну скаргу обґрунтований наступним:

- судом першої інстанції правильно застосовані положення Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення» №1730-VIII від 03.11.2016 з огляду на те, що між сторонами укладений договір про реструктуризацію заборгованості №14/12-220 від 28.05.2012, заборгованість виникла станом на 01.06.2021;

- судом першої інстанції не надано оцінки доводам відповідача в частині неправомірності нарахування позивачем штрафу, пені, інфляційних втрат в період дії карантину, звільнення від нарахування яких передбачено п. 15 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України « Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 №553-ІХ.

12.09.2022 у зв`язку з виходом з відпустки судді Кощеєва І.М. по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Кощеєва І.М., Чус О.В., якою ухвалою суду від 13.09.2022 задоволено клопотання Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке заявлене в тексті поданого відзиву на апеляційну скаргу.

17.10.2022 у зв`язку з відпусткою судді Чус О.В. по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого її передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Антоніка С.Г., Кощеєва І.М., якою ухвалою від 18.10.2022 справу №904/7869/21 прийнято до свого провадження.

У судовому засіданні 18.10.2022 по справі оголошено перерву до 29.11.2022.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кощеєва І.М. розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні 29.11.2022 не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2022 призначено розгляд апеляційної скарги Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21 в судове засідання на 17.01.2023; судове засідання з розгляду апеляційної скарги Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21, призначене на 17.01.2023, визначено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника позивача Овчарука О.О. та представника відповідача Демченко А.Г. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

В судовому засіданні 17.01.2023 представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21 скасувати в частині відмови в задоволенні позову, прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.01.2023 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21 залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

З матеріалів справи вбачається, що 28.05.2012 між Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (кредитор) та Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (боржник) укладенено договір №14/12-220 про реструктуризацію заборгованості (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, кредитор та боржник домовились про розстрочення погашення заборгованості у вигляді основного боргу, що виникла у боржника перед кредитором за договором поставки природного газу від 14.10.2010 №06/10-1138-БО-5.

Згідно п. 2.1 договору загальна сума основного боргу, що підлягає реструктуризації відповідно пункту 1.1 цього договору, складає 38 909 754 грн 50 коп. станом на 31.03.2012, що підтверджується актом звірки розрахунків.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що боржник зобов`язується сплатити у повному обсязі суму основного боргу, вказану у пункті 2.1 цього договору, шляхом сплати зобов`язання частинами відповідно до графіку погашення заборгованості, зазначеного у цьому пункті. Грошові кошти по платежах поточного місяця згідно з графіком повинні надходити від боржника на рахунок кредитора у сумі, визначеній цим графіком, не пізніше останнього числа місяця, в якому платіж підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 2.3 договору зобов`язання боржника по сплаті чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок кредитора грошових коштів в термін та сумі, встановлених у пункті 2.2 цього договору на відповідний місяць.

Пунктом 3.1 договору сторони узгодили, що за невиконання або за неналежне виконання умов цього договору вони несуть відповідальність відповідно до цього договору та чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 2.5. договору у випадку, якщо у боржника існує прострочення оплати щомісячних платежів за попередні місяці, кредитор зараховує кошти, що надійшли від боржника як погашення заборгованості за простроченими платежами попередніх місяців, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу.

Згідно пункту 3.4 договору за прострочення виконання зобов`язань, вказаних у пункті 2.2 цього договору, боржник зобов`язується сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф в розмірі 7% (сім відсотків) від суми простроченого платежу.

Відповідно до пункту 5.1 договору він набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до 30.04.2032, а в частині виконання зобов`язань за договором - до їх повного здійснення.

Позивач зазначає, що у відповідача станом на 08.09.2021 існує борг по договору за період травня 2019 року по липень 2021 року в сумі 4 377 328,56 грн, що стало підставою для звернення з даним позовом про його стягнення, а також пені за загальний період з 08.09.2020 по 08.09.2021 в сумі 131 791,22 грн, штрафу в сумі 136 184,14 грн, інфляційних втрат за загальний період: червень 2019 року серпень 2021 року в сумі 1 652 171,61 грн, 3% річних за загальний період з 01.06.2019 по 08.09.2021 в сумі 906 781,30 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21 позов задоволено в частині стягнення боргу в сумі 4 377 347 грн 46 коп. прострочення платежів за період з серпня 2018 по липень 2021 та 65 659 грн 92 коп. витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позову відмовлено з огляду на положення ч. 1 ст. 7 Закону №1730-VIII, які, за висновком суду підлягають застосуванню до спірних відносин та виключають підстави для нарахування неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних.

Зі змісту апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вбачається, що скаржник оскаржує рішення місцевого господарського суду в частині відмови у стягненні пені в сумі 131 791,22 грн, штрафу в сумі 136 184,14 грн, інфляційних втрат в сумі 1 652 171,61 грн, 3% річних в сумі 906 781,30 грн.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України)

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статі 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідача настав строк виконання платежів по договору за період з травня 2019 року по липень 2021 на загальну суму 4 377 328,56 грн, проти чого відповідач не заперечує. Доказів сплати цієї заборгованості ним не надані.

Відповідно до пункту 3.4 договору за прострочення виконання зобов`язань, вказаних у пункті 2.2 цього договору, боржник зобов`язується сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф в розмірі 7% (сім відсотків) від суми простроченого платежу.

Позивачем нараховано пеню за загальний період з 08.09.2020 по 08.09.2021 в сумі 131 791,22 грн, штраф в сумі 136 184,14 грн за прострочення сплати платежів за серпень 2020 року липень 2021 року.

Апеляційний господарський суд враховує, що 18.04.2020 набрав чинності Закон України від 13.04.2020 № 553-IX "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", відповідно до пункту 15 розділу II Прикінцевих положень якого тимчасово, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), звільнено від нарахування постачальниками електричної енергії та природного газу пені та штрафних санкцій підприємства централізованого водопостачання та водовідведення незалежно від форми власності, а також виробників теплової енергії незалежно від форми власності.

Законодавцем чітко визначено заборону нарахуванням постачальниками електричної енергії та природного газу пені та штрафних санкцій підприємствам централізованого водопостачання та водовідведення, а також виробникам теплової енергії на період дії карантину, запровадженого у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", згідно з якою на всій території України з 12.03.2020 установлено карантин, дія якого продовжувалася згідно з постановами Кабінету Міністрів України та тривала у спірний період.

Оскільки карантин на території України було встановлено з 12.03.2020 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, а КПТМ "Криворіжтепломережа" є виробником теплової енергії, нарахування АТ "НАК "Нафтогаз України" пені починаючи з 12.03.2020 є помилковим.

Даного висновку дійшов Верховний Суд, в тому числі в постанові від 05.07.2022 у справі №904/5369/21.

З огляду на те, що як пеня, так і штраф у справі №904/7869/21 нараховані за період після 11.03.2020, в задоволенні позову в частині їх стягнення з відповідача слід відмовити.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення» (далі Закон України №1730-VIII) із врахуванням змін, внесених Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

29.08.2021 набув чинності Закон України від 14.07.2021 №1639-IX "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", яким, у тому числі, було внесено зміни до положень Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та викладено частину першу його статті 7 у наступній редакції: "1. На реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію станом на 1 червня 2021 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються. Нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:

- підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;

- підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості".

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 N 1097 затверджено зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України щодо врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, відповідно до яких, зокрема, пункт 14. Порядку ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 93) доповнено новими положеннями.

Так, згідно з новою редакцією вказаного пункту у реєстрі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, у тому числі, зазначаються такі дані про підприємство: обсяг кредиторської заборгованості, утвореної станом на 01.06.2021, що підлягає реструктуризації (зазначається за кожним кредитором окремо); обсяг неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, нарахованих на заборгованість, утворену станом на 01.06.2021 (зазначається за кожним кредитором окремо); обсяг невідшкодованої станом на 01.06.2021 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.

Таким чином, внаслідок набрання чинності наведеними законодавчими положеннями у новій редакції відбулася зміна умов, обов`язкових для можливості списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних втрат, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, а саме - така заборгованість повинна утворитися станом на 01.06.2021, крім того, погашення основної частини боргу повинно відбутися до 01.06.2021 або до моменту укладення договору про реструктуризацію.

Як вбачається з матеріалів справи №904/7869/21, відповідачем зобов`язання зі сплати боргу в сумі 4 377 328,56 грн за періоди травень 2019 року липень 2021 року не виконано, існування заборгованості відповідачем не заперечується.

Крім того, позивач звертає увагу, що неналежне виконання відповідачем договору за періоди з травня 2012 року по квітень 2019 року підтверджується рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2014 у справі №904/9569/13, від 12.11.2014 у справі №904/6667/14, від 13.08.2019 у справі №904/2098/19. Загальний розмір основної заборгованості, яку мав сплатити відповідач за вказаний період становить 13 618 413,62 грн, втім відповідачем сплачено лише 2 615 992,25 грн. Отже, розмір непогашеної заборгованості за період з травня 2012 року по квітень 2019 року становить 11 002 421,37 грн (ця сума разом з невиконаним платежом за травень 2019 року на суму 162 123,98 грн включена до розрахунку інфляційних втрат за період з 01.06.2019 по 31.08.2021 та 3% річних за період з 01.06.2019 по 08.09.2021).

З огляду на викладене, відсутні підстави для застосування Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" до спірних правовідносин.

Посилання відповідача на положення ст. 6 цього закону в частині того, що заборгованість підприємств централізованого водопостачання, водовідведення за спожиту електричну енергію, реструктуризована станом на 1 червня 2021 року в порядку та на умовах, визначених цим Законом, повторній реструктуризації не підлягає не виключає порядку застосування ч. 1 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" в редакції Закону України № 1639-ІХ від 14.07.2021, про що зазначено вище.

Крім того, апеляційний господарський суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 6 цього закону на реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Апеляційний господарський суд, перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок позивача інфляційних втрат та 3 % річних, дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних за загальний період з 01.06.2019 по 08.09.2021 в сумі 905 330, 84 грн та інфляційних втрат за загальний період з червня 2019 року по серпень 2021 року в сумі 1 618 756,56 грн. В іншій частині заявлених позивачем сум судом відмовляється з огляду на неврахування ним положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України при визначенні першого дня прострочення по платежам за червень, серпень, листопад 2019 року, лютий, травень, жовтень 2020 року, січень, лютий, липень 2021 року.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21 таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та прийняте з порушенням норм матеріального права, що відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для його скасування в частині відмови в задоволенні позову та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову в частині стягнення пені та штрафу на підставах, викладених в цій постанові, часткового задоволення позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Апеляційний господарський суд також звертає увагу на невідповідність мотивувальної частини рішення суду резолютивній стосовно стягнення боргу.

Так, місцевий господарський суд дійшов висновку, що згідно матеріалів справи станом на 08.09.2021 у відповідача існує прострочений основний борг у сумі 4 377 328,56 грн за період з травня 2019 року по липень 2021 року, що не заперечується сторонами, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині визнані обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Втім, в резолютивній частині оскаржуваного рішення судом стягнуто 4 377 347,46 грн боргу за період з серпня 2018 року по липень 2021 року, що не відповідає висновкам суду, викладеним у рішенні, а також заявленим позовним вимогам як в частині заявленого періоду, так і в частині суми боргу, яку позивач просив стягнути згідно прохальної частини позовної заяви.

З огляду на викладене, резолютивна частина рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21 в частині стягнення боргу підлягає зміні із зазначенням правильної суми боргу, який підлягає стягненню - 4 377 328,56 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21 задовольнити частково.

Скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21 в частині відмови в задоволенні позову.

Прийняти в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат та відмову в задоволенні позову про стягнення пені та штрафу з мотивів, викладених у цій постанові.

Викласти абзац 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21 в наступній редакції:

«Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України борг в сумі 4 377 328,56 грн, 3 % річних в сумі 905 330,84 грн, інфляційні втрати в сумі 1 618 756,56 грн, судовий збір за розгляд позовної заяви в сумі 103 521, 24 грн, про що видати наказ».

В іншій частині резолютивну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2022 у справі №904/7869/21 залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж Криворіжтепломережа на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 56 793,69 грн, про що видати наказ.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарському суду Дніпропетровської області від 01.04.2022 у справі №904/7869/21.

Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 17.01.2023.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя С.Г. Антонік

Суддя І.М. Кощеєв