ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову
03.01.2023 Справа № 917/1766/22
про стягнення 829 348,83 грн
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою з вимогами до відповідача про стягнення 829 348,83 грн збитків (вх. № 1900/22 від 30.12.2022), у якій посилається на те, що у зв"язку з несплатою відповідачем товару в повному обсязі згідно договору поставки № 1702/2022/ПП від 17.02.2022, позивач 09.08.2022 звернувся до відповідача з листом про відмову від виконання договору поставки, але у зв`язку з цим позивачу довелось самостійно оплатити ТОВ "Перша УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА КОМПАНІЯ" та ТОВ "АГРОМІКСАКТИВ" витрати за доставку, подачу-прибирання та розвантаження вагонів, що спричинило понесення ним реальних збитків на загальну суму 829 348,83 грн.
Заявник у заяві зазначає, що поведінка ТОВ Хімагростеп, яка полягає в невідшкодуванні збитків в сумі 829 348,83 грн., є неправомірною і такою, що порушує права позивача, внаслідок чого він позбавляється того, на що розраховував при укладенні і виконанні договору поставки № 1702/2022/ПП від 17.02.2022 і тому TOB ВВМ ТРЕЙДІНГ змушене звертатись до суду за стягненням збитків у примусовому порядку на підставі рішення суду.
У зв`язку з викладеним, виникає логічна потреба у забезпеченні порушених прав позивача на відшкодування 829 348.83грн., які були ним понесені у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договорупоставки шляхом гарантування фактичного виконання рішення суду.
Заявник також зазначає, що станом на грудень 2022 року розмір прожиткового мінімуму складає 2 684,00 грн., тобто сума боргу у сумі 829 348,83 грн. складає 309 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Тобто, сума боргу є значною для ТОВ «ВВМ ТРЕЙДІНГ», враховуючи оголошений з 24.02.2022р. на всій території України воєнний стан та попередні майже 3 роки ковідних обмежень.
У ТОВ «Хімагростеп» також наявне на праві приватної власності нерухоме майно.
Відповідач тривалий час, починаючи з 09.08.2022 р., не виконує свого зобов`язання з відшкодування збитків у розмірі 829 348,83 грн., що є значною сумою, внаслідок чого позивач позбавлений того, на що розраховував під час виконання договору поставки, оскільки у зв`язку з невиконанням його умов в частині здійснення оплат, відповідач фактично змусив позивача розраховуватись з своїми контрагентами власними коштами, а отже останній поніс збитки.
Отже, як зазначає заявник, вищевказані дії ТОВ «Хімагростеп» свідчать про намір ухилитись від повернення боргу позивачу. При цьому, вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання за Договором поставки протягом такого тривалого часу (з 09.08.2022 р.), є достатньо обґрунтованими для забезпечення позову способом, вжиття якого просить позивач, оскільки можливість ухилення від виконання рішення з відповідними вимогами є не потенційною, а цілком логічною, закономірною та реальною, виходячи з вищевикладених обставин, які склались між сторонами.
Заявник зазначає, що є очевидним, що невжиття таких заходів забезпечення позову унеможливить виконання винесеного судового рішення в разі задоволення позову, оскільки прийняттю такого рішення передуватиме значний проміжок часу, за якого відповідач має повну і безперешкодну можливість, а також достатній час, щоб витратити кошти іншим чином (тобто не на повернення коштів позивачу) або взагалі «переховати» в інших юридичних осіб. Аналогічно відповідач може вчинити і з наявним у нього нерухомим майном, продавши його або інших чином сховавши на балансах інших юридичних осіб.
Крім того, за даними системи «NOMIS» директор ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» (ПОСТОЛАКЕ АНДРІЙ ІОАНОВИЧ) є директором ще в 3 юридичних особах, у тому числі у схожому за назвою Товаристві з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ХІМАГРОСТЕП». Така обставина, як зазначає заявник, свідчить про те, що відповідач має змогу без будь - яких перепон і втрат для себе перевести кошти з рахунків та/або відчужити нерухоме майно на інше своє підприємство і, тим самим, уникнути виконання своїх зобов`язань перед позивачем.
Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення майбутнього виконання судового рішення, на думку заявника, необхідно накласти арешт на кошти відповідача в межах суми позову, які знаходяться на його банківських рахунках, а також накласти арешт на зазначене нерухоме майно.
Фактичне виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у випадку задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде наявне у відповідача майно для задоволення вимог позивача.
Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Відповідно до ч.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (зі змінами та доповненнями) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;
імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;
запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до ч. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Заявник не надав до заяви про забезпечення позову доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову - накладення арешту на кошти відповідача, а саме, вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, тощо).
Щодо заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно об`єктів нерухомого майна, що належить відповідачу, суд зазначає, що заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження належного йому нерухомого майна. Крім того, нерухоме майно, яке належить відповідачу, не є предметом спору у даній справі.
Посилання заявника на те, що директор ТОВ «ХІМАГРОСТЕП» (ПОСТОЛАКЕ АНДРІЙ ІОАНОВИЧ) є директором ще в 3 юридичних особах, у тому числі у схожому за назвою Товаристві з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ХІМАГРОСТЕП», не є тим достатній доказом та підставою для застосування судом заходів для забезпечення позову у даній справі, про які просить заявник.
Суд також зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення збитків на загальну суму 829 348,83 грн (вартість наданих позивачу послуг ТОВ "Перша УКРАЇНСЬКА ВАНТАЖНА КОМПАНІЯ" та ТОВ "АГРОМІКСАКТИВ" за доставку, подачу-прибирання та розвантаження вагонів), завданих позивачу у зв`язку з несплатою відповідачем товару в повному обсязі згідно договору поставки № 1702/2022/ПП від 17.02.2022, про що заявник зазначає також і в заяві про забезпечення позову.
Отже заявник зазначає про часткову оплату товару відповідачем. Проте не зазначає про здійснення ним поставки товару відповідачу, або про повернення відповідачу сплачених грошових коштів.
Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання (ст.235,255 ГПК України).

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Солодюк О.В.