ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" січня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3707/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С., розглянувши заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури за вх.№2-1270/22 від 29.12.2022 про забезпечення позову у справі №916/3707/22

за позовом: Заступника керівника Одеської обласної прокуратури (65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 3, ) в інтересах держави

до відповідачів:

1.Одеської міської ради (65026, Одеська обл., м. Одеса, площа Думська, буд. 1, )

2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна торгівельно-промислова компанія» (65009, Одеська обл., м. Одеса, вул. Генуезька, буд. 24В, )

про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішень, визнання недійсними договорів та державних актів, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна торгівельно-промислова компанія», в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати п.25, п.26 Переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у 2005-2006 роках, що є додатком до рішення Одеської міської ради від 25.09.2005 №4422-ІV «Про визначення та затвердження переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у формі аукціону в 2005-2006 роках» в частині включення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, площею 1,0 га;

- визнати незаконним та скасувати п.24, п.25 Переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у 2005-2006 роках, що є додатком до рішення Одеської міської ради від 09.11.2005 №4842-IV «Про продаж земельних ділянок, розташованих в м. Одеса, на земельному аукціоні» в частині, що стосується земельних ділянок за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), площею 1,0081 га та 1,0136 га;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки під забудову на аукціоні від 03.12.2008, укладений між Одеською міською радою та ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» (), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котом Д.Г. та зареєстрованим у реєстрі за №2230;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки під забудову на аукціоні від 03.12.2008, укладений між Одеською міською радою та ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» (код ), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котом Д.Г. та зареєстрованим у реєстрі за №2229;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №711402, реєстраційний номер 06, виданий 19.02.2009 Товариству з обмеженою відповідальністю «Південна торгівельно-промислова компанія» () на земельну ділянку площею 1,0136 га з кадастровим номером :45:007:0001;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №711403, реєстраційний номер 06, виданий 19.02.2009 Товариству з обмеженою відповідальністю «Південна торгівельно-промислова компанія» () на земельну ділянку площею 1,0080 та з кадастровим номером :45:007:0002;

- зобов`язати ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» () усунути перешкоди у користуванні майном шляхом повернення у власність держави в особі територіальної громади міста Одеси земельної ділянки площею 1,0136 га за кадастровим номером :45:007:0001, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря);

- зобов`язати ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» () усунути перешкоди у користуванні майном шляхом повернення у власність держави в особі територіальної громади міста Одеси земельної ділянки площею 1,0080 га за кадастровим номером :45:007:0002, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, (район пляжу монастиря).

Разом з позовної заявою до суду від Заступника керівника Одеської обласної прокуратури надійшла заява про забезпечення позову, в якій прокурор просить суд:

- накласти арешт на земельну ділянку площею 1,0136 га із кадастровим номером :45:001:0001, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря);

- накласти арешт на земельну ділянку площею 1,0081 га із кадастровим номером :45:001:0002, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря);

- заборонити ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» (), а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки площею 1,0136 га із кадастровим номером :45:001:0001, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря);

- заборонити ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» (), а також іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду, тощо земельної ділянки площею 1,0081 га із кадастровим номером :45:001:0002, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря);

- заборонити ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» () та іншим фізичним та юридичним особам на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці площею 1,0136 га із кадастровим номером :45:001:0001, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря);

- заборонити ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» () та іншим фізичним та юридичним особам на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці площею 1,0081 га із кадастровим номером :45:001:0002, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря). В обґрунтування поданої заяви прокурор вказує:

- прокурор зауважує, що підставою для пред`явлення вказаного позову є порушення вимог законодавства при передачі у власність Одеською міською радою для забудови земельної ділянки, що являє собою частину рекреаційної території, яка знаходиться у нормативно визначених межах прибережної захисної смуги Чорного моря; обласною прокуратурою установлено, що рішенням Одеської міської ради від 29.09.2005 №4422-ІV «Про визначення та затвердження переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у 2005-2006 роках» до Переліку земельних ділянок, що підлягають продажу суб`єктам підприємницької діяльності під забудову на земельних торгах у формі аукціонів включено земельні ділянки, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), орієнтовною площею по 1,0 га кожна; рішенням Одеської міської ради від 09.11.2005 №4842-IV «Про продаж земельних ділянок, розташованих в м. Одеса, на земельному аукціоні» затверджено технічні паспорти земельних ділянок, призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону, а також затверджено стартові ціни земельних ділянок та вирішено провести земельні торги у формі аукціонів у 2005-2006 роках; рішенням, зі змінами, внесеними рішенням Одеської міської ради від 09.10.2008 за №3464-V, передбачено продаж земельних ділянок, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря), площею 1,0136 га та площею 1,0081 га, у зв`язку з чим земельні ділянки включено до п.25 та п.26 відповідного Переліку; за результатами проведення земельного аукціону, який відбувся 14.11.2008, Одеською міською радою продано земельні ділянки площею 1,0136 га із кадастровим номером :45:001:0001 та площею 1,0081 га із кадастровим номером :45:001:0002 переможцю аукціону, яким стало ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» (), у зв`язку з чим 03.12.2008 з останнім укладено договори купівлі-продажу вищевказаних земельних ділянок під забудову на аукціоні, категорія земель - землі рекреаційного призначення, цільове призначення - для будівництва курортно-рекреаційного комплексу (2-3 поверхи), зареєстрованих у реєстрі правочинів за №2230 та №2229; за ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» зареєстровано право власності на земельні ділянки площею 1,0136 га із кадастровим номером :45:001:0001, площею 1,0081 га із кадастровим номером :45:001:0002 та видано останньому державні акти на право власності на земельні ділянки від 19.02.2009 серії ЯЖ№711402, реєстраційний №06, а також серії ЯЖ№711403, реєстраційний №07;

- прокурор зазначає, що чинним законодавством України, а саме: ст.ст. 61, 62, 83 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України, заборонена передача у приватну власність земель у межах прибережних захисних смуг, тобто на думку прокурора оскаржуваними рішеннями Одеської міської ради очевидно незаконно передано ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» у приватну власність спірні земельні ділянки, окрім того, відповідно до положень земельного та водного законодавства у межах прибережно-захисних смуг діє режим обмеженої господарської діяльності, відповідно до якого заборонено зведення об`єктів капітального будівництва, окрім об`єктів санаторного призначення;

- на думку прокурора у разі забудови земельної ділянки, дії відповідача ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія» призведуть до неможливості реального поновлення інтересів власника земельної ділянки - територіальної громади міста Одеси, повернення земельної ділянки у придатному для використання стані, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду;

- прокурор зауважує, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення, утруднення чи унеможливлення виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу;

- прокурор зазначає, що забезпечення позову в даному випадку виступає запорукою виконання рішення суду, у разі ухвалення його на користь прокурора, а тому вважє, що вимоги про забезпечення позову є співмірними позовним вимогам та враховуючи викладене, а також підстави набуття права власності на спірні земельні ділянки ТОВ «Південна торгівельно-промислова компанія», на думку прокурора обґрунтованим є накладення арешту на земельні ділянки площею 1,0136 га із кадастровим номером :45:001:0001, площею 1,0081 га із кадастровим номером :45:001:0002, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря) та заборони будь-яким особам у будь- який спосіб вчиняти будь-які дії щодо них.

Розглянувши заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури за вх.№2-1270/22 від 29.12.2022 про забезпечення позову у справі №916/3707/22, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду; забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч.ч. 1,11 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо спір при цьому не вирішується по суті.

Згідно з ч.6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У відповідності до ч.4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, та доказами, які наведені на їх підтвердження, а також положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, подаючи позов. Верховний Суд у постанові від 22.07.2019 у справі №914/120/19 зазначив, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Господарський суд вказує, що в даній справі прокурор звернувся в інтересах держави з позовними вимогами немайнового характеру. Господарський суд вважає, що в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Аналогічна правова позиція викладена судом апеляційної інстанції при розгляді аналогічної справи у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 у справі №916/1017/20.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

За таких обставин, господарський суд вказує, що в даному випадку не підлягає дослідженню питання доведеності обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову; дослідженню підлягає питання, чи призведе невжиття заходів забезпечення позову до істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав.

Господарський суд зазначає, що предметом позову у даній справі є визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішень Одеської міської ради, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та державних актів на право власності, а також зобов`язання відповідача-2 повернути у власність земельні ділянки, то в цьому випадку має досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття такого заходу як, зокрема, арешт майна, яке є предметом спору, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (схожий правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2020 у справі №925/77/20).

Господарський суд вказує, що арешт майна - це накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та накладення арешту жодним чином не позбавляє власника права користування цим майном на власний розсуд, обмеження полягає тільки у відсутності можливості відчуження майна іншій особі.

Господарський звертає увагу на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, яка викладена у постанові від 19.05.2021 у справі №916/3638/20, в якій відображено правовий висновок щодо необхідності забезпечення позову за заявленими прокурором позовними вимогами, аналогічними вимогам у даній справі. Так, у зазначеній постанові Верховним Судом визначено:

- оскільки у цій справі позивач звернувся до суду як з однією вимогою майнового характеру (про зобов`язання відповідача-2 повернути державі спірну земельну ділянку), так і з чотирма вимогами немайнового характеру (про визнання незаконними та часткове скасування двох рішень Одеської міськради та про визнання недійсними договору купівлі-продажу від 02.03.2007 і державного акта на право власності на земельну ділянку), то в цьому випадку має досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття такого заходу як арешт майна, яке є предметом спору, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, та водночас має досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (схожий правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2020 у справі №925/77/20);

- водночас касаційна інстанція погоджується з висновком апеляційного суду про необхідність застосування таких заходів забезпечення позову як заборона підприємству та іншим фізичним і юридичним особам (у тому числі ТОВ «ГЕФЕСТ» як генеральному підряднику) проводити будівельні роботи на спірній земельній ділянці (за винятком робіт, які запобігають руйнації схилу в зоні будівництва), заборона компетентним органам здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості на цій земельній ділянці та введення їх в експлуатацію, а також заборона державним реєстраторам проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна, розташованих на ній, оскільки дії з продовження забудови спірної земельної ділянки, державної реєстрації на ній об`єктів нерухомості, у випадку невжиття запропонованих прокурором заходів забезпечення позову можуть утруднити та/або взагалі унеможливити захист і поновлення у межах цього судового провадження інтересів держави у разі задоволення позову, що вимагатиме ініціювання нових судових процесів для відновлення прав держави. Адже завершення будівництва вказаних об`єктів, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію права власності на них у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з позовом, позаяк з метою належного відновлення порушених прав, на захист яких подано цей позов, виникне необхідність ініціювання іншого позову - про знесення незаконно побудованих об`єктів, що потребуватиме значних фінансових витрат, покладання яких на позивача буде непомірним тягарем;

- задовольняючи заяву прокурора про забезпечення позову, апеляційний суд, на відміну від суду першої інстанції, цілком правомірно виходив з доведеності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу до забезпечення позову, та зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, співмірністю та адекватністю вжитих заходів забезпечення позову в співвідношенні з предметом позовних вимог немайнового і майнового характеру, збалансованості інтересів сторін, оскільки з матеріалів справи вбачається існування реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів держави у разі задоволення позову, з огляду на достеменно встановлений судом апеляційної інстанції та неспростований скаржником факт продовження ним забудови спірної земельної ділянки, що у випадку невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до неможливості відновлення прав та інтересів держави у рамках цієї справи без ініціювання нового позову - про знесення новозбудованих об`єктів нерухомості;

- колегія суддів вважає, що застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій щодо спірної земельної ділянки не порушить прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи інших осіб, які не є учасниками справи, не призведе до блокування господарської діяльності ПП «Каліпсо-2007» або ТОВ «ГЕФЕСТ», а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод для виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог;

- Верховний Суд дійшов висновку про те, що вжиті судом апеляційної інстанції заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

Проаналізувавши наявні матеріали справи та додатково проаналізувавши критерії, визначені судами вищих інстанцій (апеляційної та касаційної) при розгляді справи з аналогічними позовними вимогами, господарський суд виходить з того, що у даній справі прокурором не надано жодних доказів здійснення відповідачем-2 будь-якого будівництва (будівельних робіт), з викладених самим прокурором обставин не вбачається ані початку відповідачем-2 та/або іншими особами будь-якого будівництва на спірних земельних ділянках, ані наміру (оформленого) здійснити таке будівництво. На відміну від справи №916/3638/20, в якій апеляційним та касаційним судом був встановлений факт здійснення забудови спірної земельної ділянки, у даній справі прокурором не подано жодного доказу будівництва та з позиції самого прокурора факт здійснення забудови земельної ділянки не вбачається. За таких обставин вимоги прокурора про заборону відповідачу-2 та іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які будівельні роботи на спірних земельних ділянках - є необґрунтованими та відсутні підстави для вжиття відповідних заходів.

В частині вимог прокурора про накладення арешту на спірні земельні ділянки, виходячи з достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття такого заходу як арешт майна, яке є предметом спору, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі встановлення обґрунтованості позовних вимог за наслідками вирішення спору, господарський суд вважає такі засоби засобами тимчасового характеру, що мають на меті збереження існуючого становища до ухвалення судового рішення у справі та набрання ним законної сили для забезпечення можливості ефективного поновлення прав позивача, у разі встановлення судом обґрунтованості позовних вимог. Господарський суд дійшов висновку, що такі заходи забезпечення позову (накладення арешту на спірні земельні ділянки) є адекватними та співмірні із заявленими позовними вимогами.

В частині вимог прокурора про заборону здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачу в оренду тощо спірних земельних ділянок - господарський суд виходить з того, що прокурором не надано жодних доказів здійснення таких дій, в тому числі іншими фізичними та юридичними особами, з позиції самого прокурора факт здійснення та/або наміру здійснення таких дій також не вбачається, з огляду на що відсутні підстави для вжиття відповідних заходів.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заяви прокурора про забезпечення позову, а отже заява прокурора про забезпечення позову частково задовольняється судом.

Згідно зі ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що застосування зустрічного забезпечення позову відповідно до ч.1 ст. 141 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, господарський суд не вбачає на даний час підстав для застосування зустрічного забезпечення позову, на даний час у суду відсутня інформація з приводу можливих збитків відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна торгівельно-промислова компанія» у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову. При цьому, господарський суд роз`яснює про можливість подання до суду відповідного клопотання, яке підлягає розгляду в порядку та протягом строків, встановлених статтею 141 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури за вх.№2-1270/22 від 29.12.2022 - задовольнити частково.

2.Накласти арешт на земельну ділянку площею 1,0136 га із кадастровим номером :45:001:0001, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря).

3.Накласти арешт на земельну ділянку площею 1,0081 га із кадастровим номером :45:001:0002, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район пляжу монастиря).

4.В решті заяви прокурора - відмовити.

Стягувачем за ухвалою є: Одеська обласна прокуратура (65026, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 3, ).

Боржником за ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Південна торгівельно-промислова компанія» (65009, Одеська обл., м. Одеса, вул. Генуезька, буд. 24В, ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили 02.01.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Бездоля Юлія Сергіївна