ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 рокуСправа № 912/1592/22

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/1592/22

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5 в особі регіональної філії "Одеська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", 65012, м Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Гайворонський тепловозоремонтний завод", 26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Великого Кобзаря, 9

про стягнення 18 460,42 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця", позивач), яка містить вимоги до Приватного акціонерного товариства "Гайворонський тепловозоремонтний завод" (далі - ПрАТ "Гайворонський тепловозоремонтний завод") про стягнення 18 460,42 грн, з яких: 12 952,99 грн основного боргу, 2 341,24 грн пені, 364,95 грн 3% річних, 2 801,24 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг за договором № ОД/П-18-161 дНЮ від 21.03.2018.

Ухвалою від 08.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1592/22 за правилами спрощеного позовного провадження; постановлено розгляд справи №912/1592/22 здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами; сторонам встановлено строки для подання заяв по суті.

Відповідачем отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі 11.11.2022, підтвердженням чого є поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Однак, своїм правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, будь-які заяви, клопотання, докази, тощо від відповідача до суду не надходили.

Частиною 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

В ч. 5 ст. 252 ГПК України зазначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З підстав викладеного, а також враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини.

21.03.2018 між ПАТ "Українська залізниця" (Залізниця), зміненим найменуванням якої є Акціонерне товариство "Українська залізниця", та ПАТ "Гайворонський тепловозоремонтний завод" (Замовник) укладено договір № ОД/П-18-161 дНЮ з додатками (далі - Договір) (а.с. 10-13).

Відповідно до п. 1.1 Договору Залізниця надає послуги та виконує роботи з утримання під`їзних колії № 1, 2, 3, 4 (0,7652 м) та стрілочних переводів № 1, 2, 3, які знаходяться на балансі Замовника і по яких під`їзні колії Замовника є продовженням ходової колії № 34. Метою укладання договору є додержання вимог ПТЕ залізниць України щодо безпеки руху рухомого складу та локомотивів по вказаних об`єктах при виконанні операцій з подачі (забирання) вагонів по під`їзних коліях Замовника у відповідності з єдиним технологічним процесом роботи під`їзних колій і станцій примикання.

Відповідно до п. 1.2 Договору Замовник використовує належні йому під`їзні колії виключно для навантаження (розвантаження) вагонів. За виконання позивачем послуг та робіт, передбачених п. 1.1 Договору, відповідач розраховується у порядку, розмірах та на умовах цього договору.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що Замовник сплачує плату за поточне утримання об`єктів у розмірі, що визначений кошторисом (додаток № 1) та складає 11 569,19 грн. У випадку виконання позивачем на об`єктах ремонтних, відновлювальних робіт, вартість виконання цих робіт визначається окремим кошторисом згідно з погодженим обома сторонами актом виконаних робіт, які відповідач оплачує з врахуванням вартості використаних матеріалів.

Згідно п. 3.2 Договору, розрахунки між сторонами здійснюються шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача в плині 20 банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт по фактично виконаним обсягам за поточний місяць та з урахуванням калькуляції.

Відповідно до п. 3.6 Договору, відшкодування плат згідно з цим Договором вноситься Замовником незалежно від результатів своєї господарської діяльності.

Згідно п. 3.7. Договору сторонами погоджено, що при порушенні строків оплати платежів, передбачених цим Договором, Замовник сплачує Залізниці пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що договір діє з моменту підписання сторонами до 31.12.2018.

За п. 4.2. Договору сторонами визначено, що у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається пролонгований на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, які передбачені цим договором.

На виконання договірних зобов`язань позивачем були виконані роботи по належному утриманню під`їзних колій на загальну суму 12 952,99 грн, про що складенi наступні акти, а саме:

- від 31.01.2022 № 171/8 на суму 2 241,29 грн;

- від 28.02.2022 № 171/20 на суму 1 964,36 грн;

- від 31.03.2022 № 171/29 на суму 1 469,24 грн;

- від 29.04.2022 № 171/43 на суму 1 504,86 грн;

- від 31.05.2022 № 171/57 на суму 1 473,83 грн;

- від 30.06.2022 № 171/77 на суму 1 428,71 грн;

- від 29.07.2022 № 171/88 на суму 1 514,02 грн;

- від 31.08.2022 № 171/102 на суму 1 356,68 грн (а.с. 22-29).

Вказані акти підписані та скріплені печатками обох сторін без будь-яких претензій чи зауважень.

Як вказує позивач, відповідач свої зобов`язання з оплати наданих послуг щодо утримання під`їзних колій не виконав у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість перед АТ "Українська залізниця" у розмірі 12 952,99 грн.

Крім того, позивач зазначає, що ним також надавались послуги по належному утриманню під`їзних колій за період з серпня 2021 по грудень 2021 на суму 8 712,01 грн, про що складенi наступні акти, а саме:

- від 31.08.2021 № 171/113 на суму 1 572,53 грн - термін сплати до 28.09.2021;

- від 30.09.2021 № 171/124 на суму 1 443,24 грн - термін сплати до 29.10.2021;

- від 29.10.2021 № 171/140 на суму 1 919,35 грн - термін сплати до 26.11.2021;

- від 30.11.2021 № 171/160 на суму 1847,99 грн - термін сплати до 28.12.2021;

- від 31.12.2021 № 171/177 на суму 1 928,90 грн - термін сплати до 01.02.2022 (а.с. 17-21), які було оплачено відповідачем з порушенням строку 14.09.2022, що підтверджується платіжним дорученням № 583688 від 14.09.2022 (а.с. 30).

З метою досудового врегулювання спору на адресу ПрАТ "Гайворонський тепловозоремонтний завод" направлялися претензії №848 від 24.12.2021 та №423 від 04.07.2022 (а.с. 14-15), однак останні залишена без відповіді та задоволення.

Згідно розрахунку заборгованості за Договором, станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем складає 12 952,989 грн.

Відсутність своєчасної оплати відповідачем заборгованості стало підставою для звернення позивача з позовом до суду та для нарахування згідно п. 3.7. Договору пені у розмірі 2 341,24 грн, а також 2 801,24 грн інфляційних та 364,95 грн 3% річних.

Норми права застосовані судом.

За пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 202 названого Кодексу, правочинами є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); дво-чи багатосторонніми правочинами є погоджена дія двох або більше сторін.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

Укладені між сторонами Договори за своєю правовою природою є договорами про надання послуг.

Згідно положень частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає виконання зобов`язань сторонами належним чином, тобто відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства і у строки, передбачені сторонами чи законом.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання є підставою для сплати штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені), що передбачено ст. 230 Господарського кодексу України. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 Господарського кодексу України.

Згідно правил частин 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

За вимогами ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Окрім того, ст. 625 встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Частиною 2 наведеної норми передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу положень частин 1, 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами частин 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Мотивована оцінка доводів та поданих доказів.

Як встановлено матеріалами справи, позивачем надано відповідачу послуги за Договором за період з січня 2022 по серпень 2022, про що оформлено відповідні акти. Однак відповідач за вказані послуги не розрахувався, внаслідок чого у останнього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 12 952,99 грн.

Доказів на спростування вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Згідно умов Договору, розрахунок за надані послуги проводиться в плині 20 банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт по фактично виконаним обсягам за поточний місяць та з урахуванням калькуляції (п. 3.2 Договору).

Отже строк оплати робіт за актами є таким, що настав.

З огляду на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання, зокрема, не здійснив оплату вартості виконаних позивачем робіт, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 12 952,99 грн, факт існування якої належним чином доведений та не спростований відповідачем у встановленому законом порядку.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 12 952,99 грн заборгованості суд визнає документально доведеними та обґрунтованими, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення пені у розмірі 2 341,24 грн, 2 801,24 грн інфляційних та 364,95 грн 3% річних, суд зазначає наступне.

Пунктом 3.7. Договору встановлено, що при порушенні строків оплати платежів, передбачених цим Договором, Замовник сплачує Залізниці пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Отже, згідно Договору, у разі несвоєчасної оплати робіт настає відповідальність Замовника у вигляді сплати Залізниці пені.

З підстав наведеного є обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення оплати виконаних робіт, а також нарахувань частини другої згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

За розрахунком позивача (а.с. 6, 8) пеню та 3% річних нараховано по кожному акту виконаних робіт окремо з урахуванням моменту виникнення простроченої заборгованості.

За правилами частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Однак, 02.04.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)", ухвалений Верховною Радою України 30.03.2020.

Зазначеним Законом розділ IX "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України доповнено пунктом 7 такого змісту:

"7. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Таким чином, на період дії карантину шестимісячний строк нарахування штрафних санкцій, який встановлено ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, продовжено на період дії карантину.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено правильність та правомірність її нарахування, а тому пеня підлягає стягненню у заявленому розмірі - 2 341,24 грн.

Стосовно нарахування 3% річних господарський суд господарський суд зазначає наступне.

Як вже зазначено вище, надані позивачем послуги за період з серпня 2021 по грудень 2021 на суму 8 712,01 грн, відповідачем оплачено 14.09.2022, що підтверджується платіжним дорученням № 583688 від 14.09.2022 (а.с. 30).

Однак, як слідує із наданого позивачем розрахунку 3% річних (а.с. 8), останній здійснює нарахування 3% річних за актами від 31.08.2021 № 171/113 на суму 1 572,53 грн, від 30.09.2021 № 171/124 на суму 1 443,24 грн, від 29.10.2021 № 171/140 на суму 1 919,35 грн, від 30.11.2021 № 171/160 на суму 1847,99 грн та від 31.12.2021 № 171/177 на суму 1 928,90 грн по 14.09.2022 включно, а отже при здійсненні вказаного розрахунку не враховано дату сплати боргу в повному обсязі, тобто, включено в період часу, за який нараховано вказані нарахування, день фактичної сплати відповідачем заборгованості.

На підставі викладеного, враховуючи розрахунок позивача та фактичну сплату відповідачем суми боргу, є правильним наступний розрахунок 3% річних за надані послуги в серпні-грудні 2021:

- за актом від 31.08.2021 № 171/113 на суму 1 572,53 грн за період з 29.09.2021 по 13.09.2022 - 3% річних становлять 45,24 грн;

- за актом від 30.09.2021 № 171/124 на суму 1 443,24 грн за період з 30.10.2021 по 13.09.2022 - 3% річних становлять 37,84 грн;

- за актом від 29.10.2021 № 171/140 на суму 1 919,35 грн за період з 27.11.2021 по 13.09.2022 - 3% річних становлять 45,91 грн;

- за актом від 30.11.2021 № 171/160 на суму 1847,99 грн за період з 29.12.2021 по 13.09.2021 - 3% річних становлять 39,34 грн;

- за актом від 31.12.2021 № 171/177 на суму 1 928,90 грн за період з 01.02.2022 по 13.09.2022 - 3% річних становлять 35,67 грн, а всього 204,00 грн.

Розрахунок 3% річних в іншій частині за надані послуги за період січень-серпень 2022 є правильним.

Всього загальний розмір 3% річних, який підлягає стягненню становить 364,24 грн.

У стягненні 3% річних в іншій частині господарський суд відмовляє.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат, здійснених відповідачем (а.с. 7), суд зауважує, що здійснивши власний розрахунок в межах періоду позивача за допомогою ІПС "ЛІГА" суд встановив, що інфляційні втрати становлять 2 801,63 грн.

Оскільки, заявлена позивачем загальна сума інфляційних втрат (2 801,24 грн) є меншою за загальну суму інфляційних втрат по періодам встановленої судом (2801,63 грн), суд розглядає дані вимоги в межах заявлених позовних вимог.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: 12 952,99 грн основного боргу, 2 341,24 грн пені, 364,24 грн 3 % річних та 2 801,24 грн інфляційних втрат.

Судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інших судових витрат сторонами не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Гайворонський тепловозоремонтний завод" (26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Великого Кобзаря, 9/, ідентифікаційний код 01057723) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ідентифікаційний код 40081200) 12 952,99 грн основного боргу, 2 341,24 грн пені, 364,24 грн 3 % річних та 2 801,24 грн інфляційних втрат, а також 2 480,90 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити регіональній філії "Одеська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" за адресою: 65012, м Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19 та електронною поштою: postbox.odz.gov.ua; Приватному акціонерному товариству "Гайворонський тепловозоремонтний завод" за адресою: 26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Великого Кобзаря, 9 та електронною поштою: .

Повне рішення складено 04.01.2023.

Суддя В.В.Тимошевська