ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2023 р. Справа№ 911/2388/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Агрикової О.В.

Козир Т.П.

за апеляційною скаргою Фастівської міської ради Київської області

на рішення Господарського суду Київської області від 23.02.2022

у справі № 911/2388/21

за позовом Фастівської міської ради Київської області

до фізичної особи-підприємця Пінчука Володимира Олександровича

про стягнення 100 717,77 грн

В С Т А Н О В И В:

Фастівська міська рада Київської області звернулась до господарського суду Київської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Пінчука Володимира Олександровича про стягнення 100 717,77 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.02.2022 у справі № 911/2388/21 в задоволенні позову Фастівської міської ради Київської області до фізичної особи-підприємця Пінчука Володимира Олександровича про стягнення 100 717,77 грн. відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фастівська міська рада Київської області звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Київської області від 23.02.2022 у справі № 911/2388/21 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з фізичної особи-підприємця Пінчука Володимира Олександровича на користь Фастівської міської ради безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої орендної плати з користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :05:001:0230 в сумі 100717,77 грн. шляхом зарахуванням коштів на р/р UA 0010854, ККД 24060300, одержувач: МБ м. Фастів, код 37583261, МФО 899998.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу №911/2388/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Алданова С.О. судді Гаврилюк О.М., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 задоволено заяву про самовідвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючої судді - Алданової С.О., суддів: Зубець Л.П., Гаврилюка О.М. від розгляду справи № 911/2388/21 за апеляційною скаргою Фастівської міської ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 23.02.2022.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2022 апеляційну скаргу передано в колегії суддів у складі головуючого судді: Коробенко Г.П. суддів: Агрикова О.В., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2022 апеляційну скаргу Фастівської міської ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 23.02.2022 у справі № 911/2388/21 прийнято до провадження.

Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, вважає, що воно не підлягає зміні чи скасуванню з огляду на наступне.

З матеріалів справи слідує , що що позивач є власником земельній ділянці, площею 0,0728 га, кадастровий номер :05:001:0230, за адресою: Київська область, м. Фастів, АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-021, в якому вказано, що земельна ділянка кадастровий номер :05:001:0230, площею 0,0728 га, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Фастів, АДРЕСА_1, категорія земель землі житлової та громадської забудови, вид користування для здійснення комерційної діяльності, заходиться у комунальній власності, орган, який зареєстрував земельну ділянку Управління Держгеокадастру у Фастівському районі Київської області, дата державної реєстрації 05.07.2016.

Рішенням Фастівської міської ради Київської області № 2/35-ХLІІ-V від 09.10.2008 «Про передачу в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 під існуючими складськими приміщеннями ФОП Пінчук Володимиру Олександровичу» вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо надання земельної ділянки в оренду ФОП Пінчуку В.О. по АДРЕСА_1 , площею 0,0728 га під існуючими складськими приміщеннями; передати земельну ділянку, площею 0,0728 га в оренду терміном на 5 років ФОП Пінчук В.О. під існуючими складськими приміщеннями по АДРЕСА_1 (із застосуванням коефіцієнту підвищення для встановлення орендної плати - « 12»).

22.02.2010 між Фастівською міською радою Київської області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Пінчук Володимиром Олександровичем (орендар) укладено Договір оренди землі № 61, відповідно до умов п. 1 якого орендодавець на підставі рішення Фастівської міської ради № 2/35-ХLІІ-V від 09.10.2008 «Про передачу в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 під існуючими складськими приміщеннями ФОП Пінчук Володимиру Олександровичу» надає, а орендар приймає в стокове платне користування земельну ділянку для комерційної діяльності, яка знаходиться у м. Фастові по АДРЕСА_1.

В оренду надається земельна ділянка, площею 0,0728 га, в т.ч., які використовуються в комерційних цілях (п. 2 договору).

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна (існуючи складські приміщення) (п. 3 договору).

Договір укладений на п`ять років, до 08.10.2013. Після закінчення строку договору орендар має право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).

Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 540,78 грн., виключно в грошовій формі (п. 9 договору).

22.02.2010 між Фастівською міською радою Київської області та Фізичною особою-підприємцем Пінчук Володимиром Олександровичем підписаний Акт приймання-передачі земельної ділянки, за яким орендодавець на підставі рішення Фастівської міської ради № 2/35-ХLІІ-V від 09.10.2008 «Про передачу в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 під існуючими складськими приміщеннями ФОП Пінчук Володимиру Олександровичу» надає, а орендар приймає в стокове платне користування земельну ділянку для комерційної діяльності, яка знаходиться у м. Фастові по АДРЕСА_1, загальною площею 0,0728, у т.ч. землі, які використовуються для комерційної діяльності.

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 906 від 24.07.2008 Головного управління земельних ресурсів у Київській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розташованої у м. Фастові по АДРЕСА_1, становить 45 565,52 грн.

25.05.2011 між Фастівською міською радою Київської області та Фізичною особою-підприємцем Пінчук Володимиром Олександровичем підписано зміни до Договору оренди земельної ділянки № 61 від 22.02.2010, за якими внесені зміни до пунктів 5 та 9 договору, зокрема, про те, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 233 644,32 грн.; орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 11 682,22 грн. в рік (973,52 грн. в місяць) виключно в грошовій формі.

Рішенням Фастівської міської ради Київської області № 26/1-ХХХVІІІ-VІ від 28.03.2013 «Про продовження капітального будівництва та внесення змін до договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 ФОП Пінчук В.О.» вирішено дати дозвіл ФОП Пінчук В.О. на продовження періоду капітального будівництва складського приміщення на земельній ділянці в м. Фастів, по АДРЕСА_1, площею 0,0728 га, терміном на 2 роки; встановлено розмір орендної плати за землю на період капітального будівництва на рівні 3 %.

Спір виник з тих причин, що, як вважає позивач, відповідач відповідач не вживає заходів з продовження терміну дії договору, отже здійснює користування вказаною земельною ділянкою без відповідних правовстановлюючих документів, без укладання договору оренди, внаслідок чого позивачем було недоотримано безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 100 717,77 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача.

Звертаючись до господарського суду, позивач обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарських правовідносин, зобов`язання за якими у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились, що слідує зі змісту статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV, згідно яких, у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (Пінчук В.О. припинив підприємницьку діяльність, про що 05.10.2021 внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію такого припинення) його зобов`язання (господарські зобов`язання) при користуванні нежитловим приміщенням комерційного призначення складські приміщення та земельною ділянкою на якій таке приміщення знаходиться, у заявлений позивачем період з червня 2018 року по травень 2021 року, не припиняються, а продовжують існувати, оскільки він як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8728/18).

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Положеннями частин 1-2 ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зі змісту глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та положень статті 1212 Цивільного кодексу України випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними (Постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2018 р. у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13.02.2019 р. у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19).

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України (Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18) та від 20.09.2018 р. у справі № 925/230/17 (провадження № 12-188гс18).

Відповідачу на підставі Договору купівлі-продажу від 14.04.2006 належить 1/2 частина нежитлових будівель - будівля накриття загальною площею 261,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Фастів, АДРЕСА_1 та розташована на земельній ділянці, площею 0,0728 га, кадастровий номер :05:001:0230, договір оренди якої продовжений не був, однак через розташування нежитлової будівлі на земельній ділянці, відповідачем здійснюється фактичне користування нею, з огляду на що судом 1-ї інстанції зрорблено правильний висновое, що у відповідача, як фактичного користувача земельної ділянки, виникло зобов`язання повернути власнику вказаної земельної ділянки безпідставно збережені кошти, які він мав сплатити за користування нею.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради «Про затвердження актів комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» від 17.06.2021 № 283 затверджено Акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 16.06.2021 № 22, відповідно до якого вирішено стягнути з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі несплаченої орендної плати в сумі 100 717,77 грн. за користування за період з 01.06.2018 по 30.05.2021 земельною ділянкою кадастровий номер :05:001:0230, площею 0,0728 га, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Фастів, АДРЕСА_1.

Згідно присів ч. ч. 1, 3, 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Як правильно відмічає суд 1-ї інстанції, має значення площа, яку фактично використовує відповідач в подібних позовах, і підтвердження її належними доказами, а не просто факт формування земельної ділянки в один об`єкт цивільних прав з відповідною площею з подальшою передачею її в оренду відповідачу (постанова Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 917/266/19 ). На необхідність підтвердження розміру земельної ділянки, яка використовується особою, до якої подано позов органом місцевого самоврядування, також звернула увагу Велика Палата Верхового Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, оскільки за договором купівлі-продажу відповідач набув у власність частину будівель і споруд, розташованих на земельній ділянці.

Доказів того, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0230, площею 0,0728 га, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Фастів, АДРЕСА_1, є сформованою земельною ділянкою на якій знаходиться саме 1/2 частка нежитлової будівлі (складські приміщення), яка належить відповідачу, позивачем суду не надано.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 та ч. 3 ст. 23 Закону України Про оцінку земель дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Нормативна грошова оцінка є основою для визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності (постанови Верховного Суду від 28.01.2019 р. у справі № 922/3782/17 та від 12.03.2019 р. у справі № 916/2948/17).

Відповідно до положень підпунктів 288.5.1, 288.5.2 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку:

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області,

та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Як вбачається із матеріалів справи, виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області складено розрахунок річного розміру орендної плати за період з червня 2018 року по травень 2021 року за користування земельною ділянкою площею 0,0728 га по АДРЕСА_1, м. Фастів кадастровий номер :05:001:0230, на якій розміщені об`єкти нерухомого майна, у розмірах 5 %, 7 % та 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, відповідно до якої річний розмір орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою складає в загальній сумі 110 717,77 грн., в т.ч. за 7 місяців 2018 року - 13 403,51 грн. (5 %), за 12 місяців 2019 року - 32 168,41 грн. (7 %), за 12 місяців 2020 року - 32 168,41 грн. (7 %), за 5 місяців 2021 року - 22 977,44 грн. (12 %).

Натомість, будь-які рішення про затвердження Фастівською міською радою Київської області ставок орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, з урахуванням якого позивач мав здійснити розрахунок стягуваних сум за фактичне користування земельною ділянкою площею 0,0728 га з кадастровим номером :05:001:0230, матеріали справи не містять, що, в свою чергу, унеможливлює перевірку судом підставності застосування позивачем зазначених ставок орендної плати від нормативної грошової оцінки, та свідчить про недоведеність позовних вимог через відсутність в позові належного обґрунтування застосування ставок орендної плати саме у визначеному позивачем розмірі від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладається судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фастівської міської ради Київської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 23.02.2022 у справі № 911/2388/21 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/2388/21 повернути Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді О.В. Агрикова

Т.П. Козир