ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

12.01.2023 Справа № 927/851/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» від 13.12.2022 про забезпечення позову по справі № 927/851/22

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг», (пр-т Соборності, 15, м. Київ, 02160)

до: 1) Фізичної особи ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

2) Приватного підприємства «Агрохімічна компанія», (вул. Дорошенка Петра, 2, м. Полтава, 36014)

про стягнення 1 196 761,45 грн

ВСТАНОВИВ:

09.01.2023 Господарський суд Полтавської області отримав з Господарського суду Чернігівської області в порядку виключної підсудності справу № 927/851/22 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг», м. Київ до: 1) Фізичної особи ОСОБА_1 , с. Гнідинці, Прилуцький район, Чернігівська область, 2) Приватного підприємства «Агрохімічна компанія», м. Полтава про стягнення 882 894,36 грн, а також заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» від 13.12.2022 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, що належить ОСОБА_1 в межах ціни позову 1 196 761,45 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2023 справу № 927/851/22 передано для розгляду судді Пушку І.І.

Ухвалою від 12.01.2023 суд прийняв до розгляду позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, а також прийняв до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог.

При вирішенні заяви про забезпечення позову судом враховується наступне.

Згідно ч. 1 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 136 ГПК України має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Підставою для застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення щодо ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства та матеріали заяви, суд вважає, що заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову та мотивація, викладена у ній, не відповідають наведеним вимогам, оскільки заявник мав обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову, в тому числі з посиланням на відповідні обставини та належні докази, які свідчать, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Натомість до заяви про забезпечення позову позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів про забезпечення позову, та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду у разі невжиття таких заходів.

Саме по собі існування заборгованості за рішенням господарського суду у справі № 927/1070/21, згідно з яким підлягає до стягнення з Фізичної особи ОСОБА_1 та Приватного підприємства «Агрохімічна компанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» заборгованості за договором поставки від 12.11.2020 №АП-19-0994 не є безумовною обставиною ухилення відповідача від виконання судового рішення у справі № 927/851/22 у разі задоволення позовних вимог.

Стосовно твердження заявника, що через порушення обов`язків ОСОБА_1 позивач вже більше року несе збитки у вигляді неотримання суми заборгованості, що впливає на здійснення господарської діяльності, суд зазначає, що збитковість позивача (дану обставину позивач не підтверджує жодними доказами), не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання або слугувати підставою для висновку про неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення у справі № 927/851/22.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про дійсний фінансовий стан відповідача, а також доказів, якими б підтверджувалась реальна загроза неможливості виконання судового рішення в зв`язку з відсутністю у відповідача грошових коштів.

Отже доводи заявника ґрунтуються виключно на його сумнівах щодо можливої недобросовісної поведінки відповідача та не доведені доказами на підтвердження реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду з боку відповідача у разі задоволення позовних вимог, відтак заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може будь-яким чином ускладнити чи унеможливити захист його прав чи законних інтересів.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що зазначені заявником обставини самі по собі та в сукупності жодним чином не обґрунтовують його припущення про наявність ризику вчинення дій ОСОБА_1 задля уникнення примусового стягнення заборгованості та порушуватиме збалансованість інтересів сторін справи, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

За наведених обставин, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 136, 139, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» в задоволенні заяви (від 13.12.2022) про забезпечення позову у справі № 927/851/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч.2 ст.235 ГПК України) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ст.ст.235,255-256 ГПК України) в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя І.І. Пушко