ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.01.2023 м. ДніпроСправа № 904/2777/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Груп Україна", смт. Іларіонове, Синельниківський район, Дніпропетровська область

про стягнення попередньої оплати та штрафних санкцій за договором поставки у розмірі 8 850 918,07 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

за участі секретаря судового засідання Риженко Д.В.

Представники:

Від позивача:не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Груп Україна", в якому просить стягнути суму попередньої оплати та штрафні санкції за договором поставки № 2711/2020-2 від 27.11.2020 у розмірі 8 850 918, 07 грн., з яких:

- 8 000 640, 00 грн. - попередня оплата;

- 80 225, 60 грн. - 3 % річних за період з 30.04.2022 по 29.08.2022;

- 530 033, 27 грн. - інфляційні втрати за період з 30.04.2022 по 29.08.2022;

- 240 019, 20 грн.- неустойка за період з 11.03.2022 по 29.04.2022.

Ухвалою суду від 05.09.2022 позовну заяву залишено без руху.

06.09.2022 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 07.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Призначено судове засідання на 27.09.2022.

Ухвалою від 08.09.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Груп Україна" (52520, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове, вул. Соборна, буд.5, ідентифікаційний код юридичної особи 39836678) в межах суми стягнення 8 850 918,07 грн., які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських та інших фінансово-кредитних установах.

08.09.2022 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 08.09.2022 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

27.09.2022 позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою від 27.09.2022 відкладено підготовче засідання на11.10.2022.

11.10.2022 підготовче засідання не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Назаренко Н.Г. в черговій відпустці.

Ухвалою від 14.10.2022 відкладено підготовче засідання на 31.10.2022.

31.10.2022 позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Ухвалою від 31.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15.11.2022.

15.11.2022 відповідач в судове засідання не з`явився, направив клопотання про відкладення судового засідання з метою укладення мирової угоди.

В судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті позовних вимог.

Суд заслухав вступне слово позивача та дослідив надані ним докази.

Ухвалою від 15.11.2022 відкладено розгляд справи по суті позовних вимог на 13.12.2022.

13.12.2022 позивач надав заяву про скасування заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні оголошено перерву до 20.12.2022.

Ухвалою від 13.12.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2022 у справі № 904/2777/22 щодо боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Груп Україна" шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Груп Україна", в межах суми стягнення 8 850 918,07 грн., які знаходяться на всіх рахунках у всіх банківських та інших фінансово-кредитних установах.

13.12.2022 позивач надав заяву про проведення судового засідання, призначеного на 20.12.2022 без його участі.

14.12.2022 від сторін надійшла заява про затвердження мирової угоди.

20.12.2022 сторони в судове засідання з розгляду справи не з`явилися.

Ухвалою від 20.12.2022 відкладено розгляд справи по суті позовних вимог в межах розумного строку на 10.01.2023.

28.12.2022 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він зазначив, що 21.11.2022 на виконання п. 6 мирової угоди між позивачем, відповідачем та ОСОБА_1 за письмової згоди дружини ОСОБА_1 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед позивачем за виконання відповідачем у повному обсязі зобов`язань за мировою угодою, укладеною 21.11.2022 між позивачем та відповідачем у справі № 904/2777/22.

Таким чином, позивач вважає, що зазначена у п. 6 мирової угоди мова її виконання фактично була виконання, що документально підтверджується копією договору поруки, тому, на думку позивача, обставини, які б зумовлювали затримку у вирішенні питання щодо затвердження укладеної мирової угоди від 21.11.2022 відсутні.

Крім того, позивач просив провести судове засідання без його участі.

10.01.2023 сторони в судове засідання не з`явилися.

Суд вважає за можливе розглянути питання про затвердження мирової угоди у справі без участі представників сторін, за наявними у справі матеріалами.

Одним зі способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін; яка може стосуватися лише прав та обов`язків сторін щодо предмета позову. Право сторін на укладання мирової угоди встановлено Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судовою процесу.

За приписами ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків

сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін

вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до статті 193 Господарського процесуального кодексу України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

З аналізу наведених приписів процесуального законодавства вбачається, що мирова угода у позовному провадженні - це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір, на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах. Спір може бути врегульовано укладенням мирової угоди на будь-якій стадії господарського процесу, у тому числі на стадії виконання судового рішення.

На відміну від звичайного договору, мирова угода у позовному провадженні укладається в процесі розгляду справи у господарському суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню господарським судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/661/20 (провадження №12-55гс20).

Тобто, господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов`язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Як вбачається з тексту мирової угоди у даній справі, поданої на затвердження суду, однією з її умов є укладання договору поруки з ОСОБА_1 щодо забезпечення виконання зобов`язання стороною 2 за цією мировою угодою.

Відповідно до розділу 1 договору поруки від 21.11.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Ем Груп Україна" (боржник) та ОСОБА_1 (поручитель) (за погодженням дружини поручителя ОСОБА_2 ), укладеного в простій письмовій формі:

1.1 В порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником у повному обсязі зобов`язань за мировою угодою, укладеною 21.11.2022 між кредитором та боржником у справі № 904/2777/22.

1.2. Обсяг відповідальноті поручителя за цим догвором обмежується сумою у розмірі 8 467 021,89 грн., що е перевищує обсягу відповідальності боржника за мировою угодою. (а.с. 224).

Таким чином, Мирова угода, укладена між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро", Товариством з обмеженою відповідальністю "Ем Груп Україна" та ОСОБА_1 , зачіпає інтереси двох фізичних осіб - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки у разі порушення відповідачем своїх зобов`язань у строк та на умовах, що передбачені мировою угодою в частині сплати позивачу заборгованості в розмірі 8 467 021, 89 грн., фізична особа ОСОБА_1 зобов`язується самостійно виконати всі зобов`язання боржника за мировою угодою.

За таких обставин, зазначена мирова угода в редакції, наданій сторонами для затвердження господарському суду, суперечить вимогам ст. 192 ГПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 192 ГПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для затвердження наданої сторонами мирової угоди та відмовляє у її задоволенні

Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне розгляд справи по суті відкласти.

Керуючись ст.ст. 177-185, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відкласти розгляд справи по суті позовних вимог в межах розумного строку на 17.01.2023 об 11:45год. Засідання відбудеться в кабінеті № 2-403, за адресою: м. Дніпро, вул. В. Винниченка, 1.

2. Враховуючи запровадження воєнного стану в Україні, приймаючи до уваги неможливість забезпечення на даний час безпеки учасників судових проваджень, визнати явку представників в судове засідання необов`язковою.

У зв`язку із відсутністю фінансування на відправку поштової кореспонденції суду, дану ухвалу надіслати на електронні пошти сторін, з відомостями щодо отримання електронного листа.

Рекомендувати учасникам справи у зв`язку з відсутністю фінансування суду вихідну кореспонденцію отримувати особисто в суді або через систему Електронний суд та зазначати електронну адресу для отримання поштової кореспонденції.

Рекомендувати утриматися від безпосередньої участі у судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області та роз`яснити учасникам справи можливість подання пояснень, заяв чи клопотань не пізніше ніж за три дні до судового засідання на адресу суду:

- за допомогою електронної пошти:@dp.arbitr.gov.ua підписаних електронним підписом

- за допомогою сервісу "Електронний суд";

- засобами поштового зв`язку: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

3. Роз`яснити, що розгляд справи може бути здійснено господарським судом за наявності письмової згоди від усіх учасників судового провадження про розгляд справи без їх участі.

4. Повідомити учасників справи про те, що інформація у цій справі доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

5. Рекомендувати учасникам справи надати суду інформацію щодо всіх наявних засобів зв`язку для оперативного повідомлення про дату, час та місце підготовчого/судового засідання у справі (електронна пошта, номер телефону тощо).

Господарський суд зазначає про те, що відповідно до Рекомендацій Ради суддів України, викладених у листі № 9рс-186/20 від 16.03.2020, сторони та інші учасники справи мають право подати до суду заяви про розгляд справ за їх відсутності. За умови надходження таких заяв від усіх учасників справи справа може бути розглянута судом за наявними матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 10.01.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено - 16.01.2023.

Суддя Н.Г. Назаренко