ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 січня 2023 рокум. Кропивницький Справа № 912/1/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М.К., розглянувши заяву про забезпечення позову, подану у межах позовної заяви,

за позовом Світловодської міської ради Кіровоградської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»

про витребування майна,

у с т а н о в и в:

02.01.2023 до суду надійшла позовна заява Світловодської міської ради Кіровоградської області з вимогами, спрямованими до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут», про витребування рухомого та нерухомого майна за відповідним переліком. Разом з нею Позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно (за переліком), яке знаходиться у володінні Відповідача.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) визначене загальне правило стосовно строку та порядку розгляду заяви про забезпечення позову, а саме вона розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З урахуванням наведеного та з метою забезпечення дотримання прав учасників поданої заяви суд здійснив розгляд її у стислі строки, а саме на наступний день після надходження без виклику сторін.

У якості обґрунтування заяви Заявник вказав, що:

- він у 2001 році, являючись власником спірного майна, вніс його до статутного капіталу утвореного спільного підприємства СП ТОВ «Світловодськпобут», але безпосередньо створення підприємства суперечило діючому законодавству, підтвердженням чому є рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.10.2014 у справі № 104/611/14-а;

- унаслідок незаконної передачі майна Відповідач фактично безпідставно заволодів ним, а тому на даний час відсутній фізичний доступ до нього;

- на його думку володіння майном, яке відноситься до критичної інфраструктури міста, невідомими особами призводить до аварійних ситуацій з теплопостання;

- після відкриття провадження у справі Відповідач може відчужити спірне майно на користь інших осіб.

Крім викладеного з матеріалів заяви слідує, що 29.08.2001 Світловодська міська рада прийняла рішення № 519 «Про надання згоди на створення спільного підприємства ТОВ «Світловодськпобут», за яким надала згоду на утворення спільного підприємства, утворила статутний фонд та затвердила його статут.

Як слідує з Установчого договору про створення та діяльність СП ТОВ «Світловодськпобут» та Статуту СП ТОВ «Світловодськпобут»:

- воно утворене двома засновниками - Світловодською міською радою та ТОВ «Політрейд»;

- статутний фонд становить 7784748 грн, складається з рівних часток обох учасників у розмірі 50 % на загальні суми 3892374 грн, та формується шляхом передачі засновниками майна за переліками;

- вартість часток обох учасників складає вартість певного майна за відповідними переліками (при цьому майно, що Заявник передав до статутного фонду, є предметом позову).

Відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.10.2014 у справі № 104/611/14-а рішення ради № 519 від 29.08.2001 визнане незаконним та скасоване.

Розглянувши подану заяву та наведені докази суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Стаття 136 ГПК України встановлює, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У свою чергу, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що знаходиться у відповідача та підлягає передачі.

У пункті 20 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 916/1040/18 Суд надав правові висновки стосовно застосування наведених правових норм та вказав, що:

- у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу,

- достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову,

- умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову,

- обранням належного, відповідно до предмета позову, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

У пункті 6 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.11.2020 у справі № 910/7596/20 Суд доповнив вказані правові висновки стосовно застосування наведених правових норм та вказав, що:

- заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами,

- співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії,

- заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи,

- під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

З викладених правових положень та висновків Верховного Суду щодо їх застосування суд висновує, що головним при застосуванні заходів забезпечення позову у випадку заявлення майнової вимоги за позовом є:

- припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду,

- воно (припущення) повинне ґрунтуватися на фактичних обставинах самої справи, підставності заявлених вимог у контексті відсутності сумнівів у їх обґрунтованості та правомірності,

- самі заходи повинні знаходитися у зв`язку з предметом позову та не замінювати його.

Оцінюючи підставність ініційованих перед судом заходів суд зазначає, що у тексті заяви Заявник визначив її як заяву про забезпечення позову про витребування спірного майна із володіння Відповідача. Отже, фактично він вказав, що позов стосується майнових вимог відносно певного майна.

Таким чином, з урахуванням наведених висновків, заходи забезпечення позову повинні стосуватися та ґрунтуватися на достатньо обґрунтованих припущеннях, що невжиття їх може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду з вилучення майна на користь Заявника.

У цьому контексті, Заявник, з огляду на положення статті частини 1 статті 74 ГПК України, повинен довести відповідні обставини належності йому на права власності спірного майна в момент його передачі до статутного фонду, фактичної передачі майна до статутного фонду та наявність сумнівів у добросовісності Відповідача або вчинення ним дій з можливого його відчуження. Ці обставини є пріоритетними у доказуванні з огляду на значний проміжок часу з моменту утворення товариства, скасування рішення про утворення та заявлення позову про повернення майна із володіння Відповідача.

У даному випадку Заявник не надав відповідних доказів, а тому на цій стадії не довів, що Відповідач безпідставно заволодів спірним майном. Крім того, Заявник не довів самої необхідності у накладенні арешту на майно, з огляду на значний проміжок часу який минув з моменту утворення товариства, скасування рішення про утворення та заявлення позову про повернення майна із володіння Відповідача.

Підсумовуючи наведене, суд висновує, що мотиви для вжиття заходів забезпечення позову є недостатніми та недоведеними, оскільки Заявник не надав необхідних доказів, а тому заява є необґрунтованою.

Судовими витратами у справі при вирішенні поданої заяви є витрати Заявника на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 668 від 20.12.2022 у сумі 1240,50 грн, які у відповідності до приписів статті 129 ГПК України відноситься на нього.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136-140 ГПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її прийняття та підлягає оскарженню в апеляційному порядку у відповідності до положень пункту 4 частини 1 статті 255 та статті 256 ГПК України.

Суддя М.К. Закурін

Копію ухвали направити Світловодській міській раді Кіровоградської області (27501, Кіровоградська область, Олександрійський район, м. Світловодськ, вул. Героїв України, буд.14)