ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"02" січня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3706/22

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву (вх. № 2-1271/22 від 29.12.2022) заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі № 916/3706/22

за позовом заступника керівника Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3; )

в інтересах держави в особі:

1) Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9; ),

2) Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Космонавтів, буд. 34; ),

3) Державного підприємства «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві» (67806, Одеська обл., Овідіопольський район, смт Авангард, вул. Ангарська, 1; ),

до відповідачів:

1) Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області (68450, Одеська обл., Болградський район, с. Павлівка, пров. Театральний, буд. 2; ),

2) Болградської районної державної (військової) адміністрації Одеської області (68702, Одеська обл., м. Болград, проспект Соборний, буд. 149; ),

3) Фермерського господарства «ДЖОНДІР-Б» (68411, Одеська обл., Болградський район, с. Вознесенка Перша, вул. Молодіжна, буд. 2 Б; ),

про визнання недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (позивач-1), Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (позивач-2) та Державного підприємства «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві» (позивач-3) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області (відповідач-1), Болградської районної державної (військової) адміністрації Одеської області (відповідач-2), Фермерського господарства «ДЖОНДІР-Б» (відповідач-3), в якому просить суд:

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 11.05.2022 за № 3, укладений Павлівським сільським головою із ФГ «Джондір-Б» () (реєстраційний №2-UА01-КН);

- скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 11.05.2022 за № 3 в Книзі реєстрації землеволодінь і землекористувань в умовах воєнного стану на території Болградського району Одеської області за №2-UА01-КН, яку здійснено головним спеціалістом відділу економіки та агропромислового розвитку Болградської районної державної (військової) адміністрації Руновою Т.П. (порядковий номер №00002, Том № 1, Розділу №1);

- усунути перешкоди у користуванні ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві» земельною ділянкою шляхом зобов`язання ФГ «Джондір-Б» звільнити земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0014 площею 313,2355 га, розташовану на території Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області (за межами населеного пункту).

В обґрунтування позову посилається на порушення вимог земельного законодавства під час підписання Павлівським сільським головою договору оренди земельної ділянки із ФГ «Джондір-Б» та передачі у користування вказаному приватному підприємству земельної ділянки, що вже перебуває у постійному користуванні державного підприємства «Одеське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві».

Разом із позовною заявою заступником керівника Одеської обласної прокуратури було подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- заборони ФГ «Джондір-Б» () використовувати земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:0014 площею 313,2355 га (рнонм 204), розташовану на території Павлівської сільської територіальної громади Болградського району Одеської області;

- заборони ФГ «Джондір-Б» укладати правочини, що прямо або опосередковано стосуються використання (користування, оброблення, тощо) земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0014 площею 313,2355 га.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, прокурор вказав наступне.

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 06.06.2000 серії ІІ-ОД № 001713 Арцизькому підприємству по племінній справі в тваринництві надано у постійне користування 344,7 га землі. Вищезазначені земельні ділянки сільськогосподарського призначення надано у постійне користування для ведення сільського господарства та пропаганди передового досвіду.

На підставі Наказу Міністерства аграрної політики України від 31.01.2003 за №23 «Про реорганізацію державних підприємств по племінній справі», реорганізовано державне підприємство - Арцизьке підприємство по племінній справі у тваринництві шляхом приєднання його до Державного підприємства - Одеського обласного підприємства по племінній справі в тваринництві (далі - Одеське облдержпідприємство) на правах структурного підрозділу без права юридичної особи із збереженням чисельності працівників підприємства. Пунктом 2 вказаного Наказу визначено Одеське облдержпідприємство правонаступником прав і обов`язків Арцизького держпідприємства.

Відповідно до п.п. 1.3.1 п. 1.3 статуту ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві» від 15.09.2006, Арцизька філія ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві» є структурним підрозділом зазначеного державного підприємства.

Таким чином, з 31.01.2003 постійним користувачем земельних ділянок загальною площею 344,7 га стало Одеське облдержпідприємство.

Відповідно до Наказів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.02.2019 за №59 та від 13.03.2019 за №129, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області здійснено інвентаризацію земель, які перебувають у користуванні Одеського облдержпідприємства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.06.2019 за № 15-3373/13-19-СГ, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області щодо земельних ділянок загальною площею 397,0679 га, у тому числі земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0014 площею 313,2355 га, з цільовим призначенням: «для пропаганди передового досвіду та ведення сільського господарства».

Вищезазначене стало підставою для прийняття державним реєстратором Прямобалківської сільської ради Арцизького району Одеської області Мілько Н.М. 18.04.2020 рішення за №52014420 про реєстрацію права державної власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:0014 (рнонм 204).

Таким чином, Держава в особі ГУ Держгеокадастру в Одеській області зареєструвала за собою право державної власності, зокрема, на вищевказану земельну ділянку площею 313,2355 га.

В результаті проведеної державної реєстрації права державної власності на дану земельну ділянку, право її безстрокового користування за державним підприємством «Одеське підприємство по племінній справі в тваринництві», надане відповідно до державного акту від 06.06.2000 серії ІІ-ОД № 001713, не припинялось.

У зв`язку із цим, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості щодо правокористувача, яким є Одеське облдержпідприємство (номер запису №39983756 від 14.04.2020).

При цьому, Павлівською сільською радою Болградського району Одеської, на підставі рішення від 05.10.2021 за № 208-VІІІ «Шодо врегулювання питання подальшого використання окремих земельних ділянок на території Павлівської сільської територіальної громади» позбавлено права користування земельними ділянками Одеське облдержпідприємтсво та проведено державну реєстрацію права комунальної власності земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0014.

У подальшому, право комунальної власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області Бузаджи А.В. 08.10.2021 за № 60856230, (рнонм 204).

У зв`язку із викладеним, з метою усунення порушень вимог земельного законодавства, Одеська обласна прокуратура 26.05.2022 звернулась до Господарського суду Одеської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві» до Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання незаконним та скасування вказаного рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, зобов`язання повернути земельні ділянки загальною площею 1038,4468 га у власність держави та постійне користування ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві». На даний час розгляд справи № 916/950/22 триває.

Окрім того, обласною прокуратурою 26.05.2022 разом із позовною заявою до Господарського суду Одеської області скеровано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.05.2022, яка відповідно до резолютивної частини набрала чинності у той самий день, у справі № 916/950/22 задоволено вказану заяву обласної прокуратури, накладено арешт, у тому числі на земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:0014 площею 313,2355 га.

Вищезазначене стало підставою для внесення 01.06.2022 державним реєстратором Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) відомостей про державну реєстрацію обтяжень щодо земельної ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (запис №46957567, рішення №63741599).

Водночас, сільською радою 04.05.2022 прийнято рішення за № 322-VIII «Про надання згоди сільському голові на укладення договорів оренди земельних ділянок», відповідно до п. 1.2. якого сільська рада надала сільському голові згоду на укладення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, згідно із додатками 1, 2.

Відповідно до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення для укладання договорів оренди землі, визначеному вищезазначеним додатком 1, до відповідного рішення увійшла земельна ділянка із кадастровим номером :01:002:0014 площею 313,2355 га.

Окрім того, додатком 2 вищезазначеного рішення передбачено, що договір оренди вищезазначеної земельної ділянки вирішено укласти із ФГ «Джондір-Б» () (пункт 2 додатку 2 рішення від 04.05.2022 №322-VІІІ).

У подальшому, 11.05.2022 на підставі рішення від 04.05.2022 за № 322-VІІІ Павлівським сільським головою підписано договір оренди земельної ділянки із ФГ «Джондір-Б» за №3.

При цьому, Павлівською сільською радою рішення про надання у користування ФГ «Джондір-Б» земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0014 площею 313,2355 га взагалі не приймалось, а Павлівський сільський голова від імені Павлівської сільської ради одноособово, у порушення порядку (процедури), визначеної Земельним кодексом України (ст. ст. 116, 122) та Законом України «Про місцеве самоврядування» (ст. ст. 26, 59) розпорядився спірною земельною ділянкою, що перебуває у постійному користуванні ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві».

Державну реєстрацію вищезазначеного договору оренди земельної ділянки здійснено 30.05.2022 головним спеціалістом відділу економіки та агропромислового розвитку Болградської районної військової адміністрації Руновою Т.П. у Книзі реєстрації землеволодінь і землекористувань в умовах воєнного стану на території Болградського району Одеської області за №2-UА01-КН.

При цьому, дії Павлівської сільської ради щодо державної реєстрації спірного договору оренди від 04.05.2022 за № 3, укладеного Павлівським сільським головою із ФГ «Джондір-Б», не є добросовісними, оскільки сільській раді на час проведення державної реєстрації спірного договору було достовірно відомо про наявність спору у справі № 916/950/22.

Більш того, Павлівська сільська рада листом від 20.05.2022 за № 441/02-09 офіційно повідомляла Одеську обласну прокуратуру про те, що нею не реалізовано п. п. 4 та 5 рішення від 05.11.2021 щодо поділу та передачі у власність та користування земель, у тому числі спірної земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:0014 площею 313,2355 га у зв`язку із перебуванням земельної ділянки у постійному користуванні Державного підприємства.

Павлівською сільською радою наголошено, що останньою не здійснюється перешкод у постійному користуванні ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі у тваринництві» земельними ділянками, у тому числі земельною ділянкою із кадастровим номером :01:002:0014.

Водночас, вказана інформація від 20.05.2022 не відповідає дійсності та підтверджує недобросовісність поведінки органу місцевого самоврядування, оскільки ще 11.05.2022 Павлівським сільським головою із ФГ «Джондір-Б» укладено договір оренди землі за №3, відповідно до якого фермерському господарству в оренду вже передано спірну земельну ділянку.

Як наслідок, незважаючи на накладений судом 30.05.2022 арешт на спірну земельну ділянку, Болградською районною державною адміністрацією відкрито Книгу реєстрації землеволодінь і землекористувань в умовах воєнного стану на території Болградського району Одеської області №1 та зареєстровано право оренди ФГ «Джондір-Б» на земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:0014 площею 313,2355 га.

Таким чином, у заяві прокурор дійшов висновку, що у разі подальшого незаконного використання ФГ «Джондір-Б» спірної земельної ділянки площею 693,8848 га із кадастровим номером :01:002:0014, здійснення на останній товарного сільськогосподарського виробництва, у тому числі засівання та вирощування сільськогосподарських культур, укладення приватним підприємством із іншими фізичними або юридичними особами правочинів, які стосуються використання земельної ділянки, її оброблення (засівання), збору урожаю, суборенди, тощо призведуть до неможливості реального поновлення інтересів держави в особі постійного користувача земельної ділянки - ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві», а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

З урахуванням обставин справи та ч. 4 ст. 141 ГПК України прокурор вказав, що пропозиції стосовно зустрічного забезпечення відсутні.

Розглянувши заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі № 916/3706/22, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За змістом цієї норми обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Пунктом 2 ч.1 ст. 137 передбачено, що позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина 11 статті 137 ГПК України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог (див. постанову Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 910/13985/19).

Предметом позову у даній справі є визнання недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні майном.

Так, позовні вимоги у даній справі носять немайновий характер. В цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/8225/20, від 13.01.2021 у справі № 910/9855/20, від 07.10.2021 у справі № 910/2287/21.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Наведену правову позицію викладено, зокрема, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Слід зазначити, що у заяві прокурор не обґрунтував, що невжиття запропонованих ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів у даній справі.

Крім того, запропонований прокурором спосіб забезпечення, виходячи з предмета та підстав позову, має ознаки часткового вирішення спору по суті, оскільки фактично зводиться до застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правомірність правочину презюмується.

Закріплена зазначеною статтею ЦК України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Згідно з частиною першою та третьою ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Натомість застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона відповідачу-3 вчиняти дії, спрямовані на виконання спірного договору оренди землі, призводить до блокування господарської діяльності відповідача-3 і за умови недоведеності наявності порушення прав позивача у зв`язку з укладенням спірного правочину свідчить про його неспівмірність та порушуватиме збалансованість інтересів сторін справи.

Водночас вирішення питання щодо недійсності договору оренди, наявність підстав для скасування державної реєстрації останнього та для усунення позивачу перешкод у користуванні земельною ділянкою може досліджуватися судом лише на стадії розгляду справи по суті.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінюючи подані заявником докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що заява про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

З врахуванням зазначених вище обставин, суд, здійснивши оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням вимог розумності, обґрунтованості і адекватності, дійшов висновку, що у задоволенні заяви заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі № 916/3706/22 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви (вх. № 2-1271/22 від 29.12.2022) заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі № 916/3706/22 відмовити.

Ухвала набирає чинності 02.01.2023 та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Волков