ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
12 січня 2023 року м. ЧернівціСправа № 926/3172/22
За позовом приватного підприємства «Алекс Промбуд», м. Чернівці
до Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, м. Чернівці
про стягнення заборгованості 1173710,62 грн
Секретар судового засідання Чиборак У. Г.
Представники сторін:
від позивача не з`явився;
від відповідача Фуркал С. О. (самопредставництво, витяг ЄДР від 14.02.2022).
Обставини справи: рішенням Господарського суду Чернівецької області від 03.01.2023 позов Приватного підприємства «Алекс Промбуд» до Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради про стягнення заборгованості у сумі 1173710,62 грн задоволено. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 12.01.2022.
04.01.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява (вх. №66) про розподіл судових витрат.
12.01.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання щодо суми судових витрат під час розгляду справи (вх. №151), у яких останній зазначає, що позивачем не подавалося до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи у відповідності до ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим у задоволенні заяви позивача просить відмовити.
12.01.2023 представник позивача у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає проведенню судового засідання, оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.
Присутній у судовому засіданні представник відповідача вважає заявлені до стягнення судові витрати завищеними, неспівмірними з обсягом виконаної представником позивача роботи та зауважує, що позивачем не подавалося до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Заслухавши представника відповідача, ознайомившись із заявою позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та дослідивши у сукупності докази з цього питання, які містяться в матеріалами справи, суд встановив наступне.
08.08.2022 між Приватним підприємством «Алекс Промбуд» (клієнт) та адвокатом Гінінгером Анатолієм Залмановичем укладено договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) (далі Договір).
Відповідно до пп. 1.1. п. 1 Договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу (юридичні послуги), у тому числі за окремими дорученнями клієнта, з питань, що виникають у клієнта в порядку та на умовах, визначених договором.
Згідно з пп. 1.2. п. 1 Договору вартість послуг адвоката складає: усна консультація клієнта з вивченням документів, узгодженням правової позиції 1000 грн за годину; письмова консультація клієнта з вивченням документів, узгодженням правової позиції 1000 грн за годину; збір доказів та інших документів (підготовка письмових документів: листи, запити, звернення, пошук судової практики, тощо), ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 1000 грн за годину; підготовка відзиву на позовну заяву, апеляційну скаргу, касаційну скаргу 1000 грн за годину; підготовка позовної заяви, апеляційної скарги, касаційної скарги 1000 грн за годину; підготовка процесуальних клопотань, заяв, заперечень, письмових пояснень, скарг по справі, відповіді на відзив 1000 грн за годину; участь у судових засіданнях у суді першої інстанції 1000 грн за судодень.
Відповідно до п.п. 1.3. п. 1 Договору клієнт в окремому порядку відшкодовує витрати адвоката, понесені у зв`язку виконанням покладених клієнтом на адвоката завдань, які не включаються до послуг передбачених у п.1.2. Договору. До витрат адвоката можуть відноситися витрати на прибуття в судове засідання, витрати на проживання у місці розташування суду, витрати на копіювання та друк документів, витрати на направлення документів поштою та ін. схожі витрати.
Згідно з п.1.4. оплата послуг адвоката здійснюється на підставі актів надання послуг (актів прийому-передачі наданих послуг), оформлених у двосторонньому порядку за наслідками надання послуг. Клієнт оплачує надані послуги протягом 90 днів з дня підписання акту надання послуг (акту прийому-передачі наданих послуг). Оплата послуг адвоката може здійснюватися клієнтом шляхом попередньої оплати.
04.01.2023 між Приватним підприємством «Алекс Промбуд» та адвокатом Гінінгером Анатолієм Залмановичем підписано акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 08.08.2022 (далі Акт).
Відповідно до п.1 Акту адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги (правову допомогу) відповідно до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 08.08.2022 та згідно з розрахунком розміру винагороди за надання правової допомоги.
Відповідно до п. 3 Акту сторони підтверджують факт надання послуг відповідно до положень Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 08.08.2022.
Згідно з п. 4 Акту сторони зауважень та скарг одна до одної стосовно наданих послуг не мають.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
За статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник, при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.
За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Частиною восьмою статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судові витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському об`єднанню стороною, котрій такі послуги надавались, оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.
Статтею 126 ГПК України урегульовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Відповідно до частин четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову на відповідача,
2) у разі відмови в позові на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог.
Частиною п`ятою цієї статті ГПК України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони, при цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (частини п`ята і шоста статті 126 ГПК України).
Слід також зазначити, що відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частинами першою третьою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з практикою Верховного Суду у подібних правовідносинах (…), застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин даної справи, а також інших чинників. Зі змісту частини другої статті 124 ГПК України очевидно вбачається те, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду має право відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем разом з позовною заявою не подавався до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а тому суд не позбавлений можливості повністю або частково відмовити у відшкодуванні витрат н6а правничу допомогу.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 викладена правова позиція про те, що з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами на адвокатські послуги.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», можуть бути використані судом в якості джерела права.
Так, у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна та інші проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 Європейський суд з прав людини вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2022 № 911/2737/17 висловлено правову позицію, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, -
1. Заяву приватного підприємства «Алекс Промбуд» про розподіл судових витрат (вх. №66 від 04.01.2023) задовольнити частково.
Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст складено на підписано 17.01.2023.
Суддя О.В. Гончарук