ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" січня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2849/21

Суддя Грабець С.Ю., розглянувши матеріали скарги державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на дії старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі

за позовом державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях,

про зобов`язання вчинення дій та стягнення штрафу в сумі 88 100,00 грн.,

за участю представників:

стягувача: Коноваленко І.М. (довіреність №01-22/7-29 від 02.01.2023 року);

боржника: Гаврина Д.В. - адвоката (посвідчення №0670 від 27.02.2006 року);

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

не з`явився;

державної виконавчої служби: не з`явився,

ВСТАНОВИЛА:

рішенням Господарського суду Київської області від 12.01.2022 року позов державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" про вчинення дій та стягнення штрафу задоволений частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" на користь державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль 85 500,00 грн. неустойки; 4 473,01 грн. витрат на сплату судового збору та зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" надати державному підприємству Міжнародний аеропорт Бориспіль довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, відповідно до умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача та утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №02.5-14/1-9 від 03.03.2015 року, за листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року та квітень 2021 року.

21 червня 2022 року на виконання рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2022 року видані накази.

01 грудня 2022 року через канцелярію Господарського суду Київської області від державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі скаржник) надійшла скарга №35-22-390 від 28.11.2022 року на дії старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №69729971 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 року, в якій скаржник просив суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сороки Валерія Івановича від 15.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження №69729971 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 року в справі №911/2849/21;

- зобов`язати Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження №69729971 та вжити всі належні та передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи з примусового виконання даного наказу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 року в справі №911/2849/21.

Ухвалою суду від 01.12.2022 року розгляд скарги призначено на 07 грудня 2022 року.

У засіданні представник скаржника підтримала скаргу в повному обсязі.

Представник боржника заявив клопотання про відкладення розгляду скарги для надання пояснень щодо обставин, викладених у ній.

Представник державної виконавчої служби у засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду від 01.12.2022 року не виконав.

Розгляд скарги відкладено на 04 січня 2023 року, про що постановлена ухвала суду.

20 грудня 2022 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника державної виконавчої служби надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

22 грудня 2022 року на адресу Господарського суду Київської області від представника державної виконавчої служби надійшли письмові пояснення, а також завірені копії матеріалів виконавчого провадження №69729971, долучені до матеріалів справи.

У засіданні представники скаржника та боржника проти задоволення клопотання представника державної виконавчої служби не заперечували, тому клопотання представника державної виконавчої служби про розгляд скарги без його участі було задоволено судом.

Представник скаржника в засіданні просила суд визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сороки Валерія Івановича від 15.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження №69729971 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 року в справі №911/2849/21 та зобов`язати Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження №69729971, а також вжити всі належні та передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 року в справі №911/2849/21.

Представник боржника у засіданні проти задоволення скарги заперечував, просив суд повторно зобов`язати представника державної виконавчої служби надати належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №69729971 або надати оригінали вищевказаного виконавчого провадження для огляду судом.

Представник стягувача в засіданні проти задоволення клопотання представника боржника заперечувала.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Київської області від 12.01.2022 року позов державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" про вчинення дій та стягнення штрафу задоволений частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" на користь державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль 85 500,00 грн. неустойки; 4 473,01 грн. витрат на сплату судового збору та зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю "БФ Груп" надати державному підприємству Міжнародний аеропорт Бориспіль довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, відповідно до умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача та утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №02.5-14/1-9 від 03.03.2015 року, за листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року та квітень 2021 року.

21 червня 2022 року на виконання рішення Господарського суду Київської області від 12.01.2022 року видані накази.

На виконання наказу Господарського суду Київської області в справі №911/2849/21 від 21.06.2022 року про зобов`язання вчинення дій старшим державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі державний виконавець) відкрито виконавче провадження, про що винесена постанова ВП №69729971 від 29.08.2022 року.

15 листопада 2022 року на адресу державного виконавця від боржника надійшли довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року та квітень 2021 року, що підтверджується копіями довідок №22-11/10-1, №22-11/10-2, №22-11/10-3, №22-11/10-4, №22-11/10-5 №22-11/10-1 від 11.11.2022 року та описом вкладення у цінний лист від 11.11.2022 року, долученими до матеріалів скарги.

15 листопада 2022 року старшим державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №69729971, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Звертаючись до Господарського суду Київської області зі скаргою на дії державного виконавця у виконавчому провадженні №69729971 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 року в справі №911/2849/21, представник скаржника послався на те, що надання державному виконавцю боржником на виконання вищевказаного рішення Господарського суду Київської області довідок про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року та квітень 2021 року, є неналежним виконанням рішення суду, оскільки довідки не містять інформації, передбаченої п.п. 2.2.2 п.2.2 договору №02.5-14/1-9 від 03.03.2015 року, а являють собою супровідні листи до періодичних звітів касових апаратів, що не може свідчити про виконання боржником обов`язку, встановленого вищевказаним пп. 2.2.2 п. 2.2 договору.

Крім цього, представник стягувача послався на те, що державним виконавцем не була проведена перевірка виконання боржником рішення суду належним чином.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Мала проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що рівність сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом.

22 грудня 2022 року на адресу Господарського суду Київської області від представника державної виконавчої служби надійшли письмові пояснення, в яких державний виконавець проти задоволення скарги заперечувала та просила суд у задоволенні скарги відмовити, вважала, що постанова про закінчення виконавчого провадження №69729971 від 15.11.2022 року винесена у встановленому законом порядку.

У засіданні представник боржника також просив у задоволенні скарги відмовити, вважав, що державним виконавцем постанова про закінчення виконавчого провадження №69729971 від 15.11.2022 року винесена у встановленому законом порядку, оскільки боржником рішення суду виконано в повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження базується на засадах: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, зокрема, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Пунктом 1 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частиною 1 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року (далі Інструкція), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 9 розділу І Інструкції, вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії.

Так, державний виконавець в строки, встановлені ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», був зобов`язаний перевірити виконання боржником рішення суду в повному обсязі.

Під час ухвалення рішення судом було враховано, що згідно з п. 2.2.2. договору №02.5-14/1-9 від 03.03.2015 року, боржник зобов`язується щомісячно, до 5-го числа місяця, наступного за звітним, надавати до бухгалтерії стягувача довідку про чистий дохід та кількість обладнання (надалі довідка), отриманий від своєї діяльності за звітний місяць відповідно до предмету цього договору, та періодичний місячний звіт, виданий касовим апаратом. Довідка має бути підписана керівником та головним бухгалтером боржника.

Разом з цим, відповідно до п. 5 таблиці 1 пп. 1.1.1 п. 1 договору №02.5-14/1-9, послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо-портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування, оплата за одиницю вимірювання в місяць, грн. без ПДВ: щомісячна сплата в розмірі 20% від чистого доходу, отриманого від діяльності боржника в ДП МА "Бориспіль" на орендованій площі відповідно до предмету договору (згідно з довідкою про розмір чистого доходу), але не менше 50 000 грн.

Так, обов`язок боржника надавати вищезазначену довідку щомісяця, до 5 числа звітного місяця, встановлений з метою нарахування стягувачем вартості послуг та надання до 10 числа місяця, що слідує за звітним, акту приймання-здачі виконаних послуг та рахунку для оплати послуг, які надаються, відповідно до п. 5 таблиці 1 пп. 1.1.1 п. 1 договору №02.5-14/1-9.

Умовами договору не було передбачено надання боржником стягувачу примірників періодичних звітів з касових апаратів, як і не було встановлено, що чистий дохід підтверджується даними періодичних звітів.

Відтак, під час розгляду справи, боржником не був доведений факт надання стягувачу довідок про доходи, передбачене пп. 2.2.2 п. 2.2, п. 4.3 договору №02.5-14/1-9 від 03.03.2015 року про відшкодування витрат балансоутримувача та утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, або інших документів, які містили б відомості, необхідні для здійснення розрахунків платежів, відповідно до пп. 1.1.1 п. 1 договору, тому рішенням суду боржника було зобов`язано виконати зобов`язання, встановлені пп. 2.2.2 п. 2.2 договору, та надати державному підприємству Міжнародний аеропорт "Бориспіль" довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року та квітень 2021 року.

Як вбачається з постанови старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження №69729971 винесеної 15 листопада 2022 року, рішення Господарського суду Київської області №911/2849/21 від 12.01.2022 року виконано, а саме: ТОВ «БФ Груп» надані ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року та квітень 2021 року, що підтверджується довідкою №22-11/10-1 від 11.11.2022, довідкою №22-11/10-2 від 11.11.2022, довідкою №22-11/10-3 від 11.11.2022, довідкою №22-11/10-4 від 11.11.2022, довідкою №22-11/10-5 від 11.11.2022, довідкою №22-11/10-1 від 11.11.2022.

У судовому засіданні представник боржника послався на те, що представником державної виконавчої служби були надані суду неналежним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №69729971, просив повторно зобов`язати представника державної виконавчої служби надати суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №70115926 або оригінали виконавчого провадження №69729971 для огляду.

Разом з цим, представником боржника не подано доказів, що підтверджували б невідповідність поданих представником державної виконавчої служби копії документів виконавчого провадження №69729971 їх оригіналам, а представник боржника не був позбавлений можливості ознайомитись із матеріалами вищевказаного виконавчого провадження, тому вищевказане клопотання представника боржника задоволенню судом не підлягало.

Так, оскільки державним виконавцем не була проведена перевірка належного виконання боржником рішення суду, а у матеріалах виконавчого провадження №69729971 відсутні довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року та квітень 2021 року, передбачені пп. 2.2.2 п. 2.2 договору №02.5-14/1-9 від 03.03.2015 року про відшкодування витрат балансоутримувача та утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, тому вимога про визнання незаконною та скасування постанови старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження №69729971 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 року в справі №911/2849/21 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також скаржник просив зобов`язати Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження №69729971 та вжити всі належні та передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи з примусового виконання даного наказу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 року в справі №911/2849/21.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року в справі №21-87а13 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року в справі №800/328/17 (П/9901/136/18).

Суд не може підміняти орган, уповноважений приймати дискреційне рішення. Водночас, суд зобов`язаний перевірити межі застосування таких дискреційних повноважень, якщо спірне рішення оскаржується в судовому порядку, проте втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань господарського судочинства.

Так, рішення (ухвала) суду не можуть містити вказівки для державного виконавця, яке саме рішення він повинен прийняти, тому вимога стягувача про зобов`язання Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження №69729971 та вжити всі належні та передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 року в справі №911/2849/21 є такою, що задоволенню судом не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1, п. 1 ч. 2, п. п. 1, 16 ч. 3, ч. 4 ст. 18, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 63, ч. ч. 1, 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", ч. 4 ст. 11, ч. 4 ст. 236, ч. 1 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. задовільнити частково скаргу державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль";

2. визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження №69729971 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 року в справі №911/2849/21;

3. відмовити в іншій частині скарги;

4. направити копії цієї ухвали стягувачу, боржнику та Бориспільському відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 13.01.2023 року.

Суддя С. Грабець