УХВАЛА

09 січня 2023 року

м. Київ

cправа № 908/41/22 (908/398/22)

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2022

та рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.2022

у справі № 908/41/22 (908/398/22)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Солгард"

до Головного управління ДПС у Запорізькій області,

Державної податкової служби України,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

в межах справи №908/41/22

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Солгард",

ВСТАНОВИВ:

13.12.2022, Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2022 та рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.2022 у справі №908/41/22 (908/398/22) в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України, до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду (касаційних скарг у справі про банкрутство) становить 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи, що скаржник просить скасувати судові рішення суду у повному обсязі, судовий збір за подання даної касаційної скарги підлягає сплаті у розмірі 9924,00 грн. (4 962,00 х 200%).

Проте до матеріалів касаційної скарги додано документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 4962,00 грн. Таким чином недоплачена сума судового збору становить 4962,00 грн.

Отже, подана Головним управлінням Державної податкової служби у Запорізькій області касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми.

Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи, що постанова Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2022 у справі № 908/41/22 (908/398/22), повний текст якої виготовлено 21.11.2022, підлягала касаційному оскарженню протягом двадцяти днів з дня її складання, а саме до 12.12.2022 включно, враховуючи частину 4 статті 116 ГПК України, відтак звернення із касаційною скаргою 13.12.2022 відбулось із пропуском такого строку.

Згідно частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Згідно з частиною третьою статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, долучивши до нього на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження відповідні докази.

Направляючи касаційну скаргу до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 13.12.2022, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, скаржник, в її мотивувальній частині повідомив про отримання копії оскаржуваної постанови 30.11.2022, проте не надав доказів такого отримання, та, не клопотав про поновлення пропущеного процесуального строку в прохальній частині касаційної скарги.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Частиною 3 статті 292 ГПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень частини 3 статті 292 ГПК України, вказані обставини є підставою для залишення касаційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

З огляду на таке, касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2022 та рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.2022 у справі №908/41/22 (908/398/22) підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків касаційної скарги, а саме надати суду оригінал документа, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 4962, 00 грн. та подати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для його поновлення.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись статтею 4 Закону України "Про судовий збір", статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.11.2022 та рішення Господарського суду Запорізької області від 11.05.2022 у справі №908/41/22 (908/398/22)залишити без руху.

2. Головному управлінню ДПС у Запорізькій області протягом десяти днів з дня вручення ухвали подати до суду касаційної інстанції оригінал платіжного доручення, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 4962, 00 грн. та подати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для його поновлення.

3. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені статтею 292, 293 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду О.В. Васьковський