ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.01.2023 Справа №905/419/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання) справу

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача: Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1»,

про: стягнення штрафу у розмірі 134 520,00грн

В С Т А Н О В И В

Стислий зміст і підстави позовних вимог

11.04.2022 шляхом застосування підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця» ) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» (далі - ДП ««Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1») про стягнення штрафу у розмірі 134 520,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невірне зазначення відповідачем маси відправленого вантажу за накладною №49687080, що підтверджується комерційним актом №496100/143 від 03.08.2021, наслідком чого є нарахування штрафу за невірно зазначену масу вантажу на підставі ст.118 Статуту залізниць України.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2022 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М.

Ухвалою від 25.04.2022 позовна заява залишена без руху, встановлено АТ «Українська залізниця» строк на усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до суду доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками листом з описом вкладення.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/419/22; справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У вказаній ухвалі зазначено, що АТ «Українська залізниця» 12.05.2022 шляхом направлення на електронну пошту суду надало заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що відповідач знаходиться в м. Вугледар Донецької області. На теперішній час місто перебуває в зоні активних бойових дій та систематично обстрілюється, наслідком цього є припинення роботи відділень Укрпошти в м. Вугледар, що унеможливлює направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками цінним листом з описом вкладення. Відсутність у відповідача офіційної електронної пошти також унеможливлює направлення йому позовної заяви засобами електронного зв`язку. На підтвердження наведеного надано лист ДП «Укрпошта» щодо неможливості направлення кореспонденції у м.Вугледар внаслідок проведення бойових дій та скріншот з офіційного сайту ДП «Укрпошта» з відомостями про те, що поштові відділення у м.Вугледар Волноваського району Донецької області тимчасово не функціонують.

Суд дійшов висновку, що на час звернення з заявою неможливо направити на юридичну адресу відповідача копію позовної заяви за допомогою органів поштового зв`язку, одночасно вбачає, що в базі «Діловодство господарського суду» міститься інформація щодо належності ДП«Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» адреси електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2.

З метою дотримання принципів змагальності та рівності сторін, надання відповідачу права на захист, суд зобов`язав позивача направити на вказану адресу електронної пошти відповідача копію позовної заяви та додатків до неї.

06.06.2022 шляхом застосування підсистеми «Електронний суд» АТ «Українська залізниця» надало докази направлення позовної заяви з додатками на електронну адресу відповідача, що зазначена судом.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк воєнного стану неодноразово продовжувався. Востаннє Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, який затверджено Законом України № 2738-IX від 16.11.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено 05 години 30 хвилин 21.11.2022 року строком на 90 діб.

ДП ««Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» зареєстроване за адресою: 85670, Донецька область, місто Вугледар, вулиця Магістральна, 4.

Вугледарська міська територіальна громада віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій) або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року №75. У всіх подальших редакціях переліку вказана територіальна громада наявна.

Згідно даних офіційного сайту АТ «Укрпошта» поштові відправлення до м. Вугледар не здійснюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Відповідно д частин 5 та 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 п.37 гл.2 розд. ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Сторони повідомлені про факт відкриття провадження у справі шляхом направлення ухвали суду від 17.05.2022 на електроні адреси сторін у справі: позивач -ІНФОРМАЦІЯ_1(зазначив у позовній заяві), ІНФОРМАЦІЯ_2 - відповідач (адреса наявна в базі «Діловодство господарського суду» як така, що належить ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1»). Факт отримання означених відправлень сторонами підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Згідно з ч.1 ст11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Суд зауважує, що обставини, які пов`язані з веденням воєнного стану, є аналогічними обставинам, якими обумовлено особливе процесуальне регулювання повідомлення учасників провадження про стан справ у зв`язку з проведенням антитерористичної операції.

З метою належного повідомлення відповідача про факт відкриття провадження в справі на веб-сайті судової влади розміщено відповідне оголошення (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Суд вказує, що за приписами ч.1 ст.9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

З 20.06.2022 відновлено відкритий доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень та сайту Господарського суду Донецької області, який був обмежений внаслідок введення в Україні воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Враховуючи наведене, господарський суд Донецької області зазначає, що сторони мали можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За змістом ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін до суду не надходило.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає таке.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк воєнного стану неодноразово продовжувався. Востаннє Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, який затверджено Законом України № 2738-IX від 16.11.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено 05 години 30 хвилин 21.11.2022 року строком на 90 діб.

За об`єктивних обставин, які пов`язані з місцезнаходження суду у м.Харкові, яке постійно знаходиться під ворожими обстрілами, роботою суду дистанційно, відсутністю можливості направлення процесуальних документів поштою розгляд справи здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.1,8 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція учасників процесу

АТ «Українська залізниця» в обґрунтування заявлених вимог посилається на невірне зазначення відповідачем маси відправленого вантажу накладною №49687080, що підтверджується комерційним актом №496100/143 від 03.08.2021.

Зокрема, на станції призначення Роти Донецької залізниці на підставі акту загальної форми №257 від 03.08.2021 проведено контрольне комісійне переважування вагонів №№60728037, 63487334, 56965114 відправлених за накладною №49687080, за результатами якого було встановлено відсутність ознак втрати вантажу та розбіжність фактичної маси вантажу з зазначеними в накладній масами в сторону зменшення.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача штраф за невірно зазначену масу вантажу в накладній №49687080 у розмірі 134 520,00грн.

Також, позивач просить суд відшкодувати за рахунок відповідача понесені при зверненні з позовом до суду судові витрати.

На підтвердження зазначених у позові обставин позивач надав суду копії: комерційного акту №496100/143 від 03.08.2021; залізничної накладної №49400674 (в розділі 20 якої зазначено, що вантаж досилається до основної відправки Південнодонбаська - Роти отрим. Миронівська ТЄЦ 2004 за накладною №49687080), акту загальної форми №257 від 03.08.2021; акту комісійного переважування від 03.08.2021; технічного паспорту ваговимірювальної техніки; розпорядження №10 від 19.01.2021; розпорядження №01/04 від 04.01.2021; витягу з штатного розпису по станції Роти СП "Станція Попасна"; витягу з Положення про регіональну філію «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця»; виписки з ЄДРПОУ позивача.

Заявлені вимоги позивач нормативно обґрунтовує посиланням на статті 4, 12, 42, 46, 162, 163, 164 ГПК України, статті 6, 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, п. 5.5 розділу 4 Правил перевезень вантажів.

27.12.2022 електронною поштою до суду надійшли письмові пояснення АТ «Українська залізниця», в яких позивач вказує, що за основною накладною №49687080 від 27.07.2021 відповідачем з ст. Південнодонбаська на ст. Роти було віправлено 6 вагонів з вантажем, на проміжній станції Лиман 5 вагонів були відчеплені та відповідно викреслені з вагонної відомості основної накладної №49687080. В подальшому на станції Лиман відчепленні вагони направлені на станцію призначення за досильною накладною №49400674 і видані одержувачу з комерційним актом. Правилами складання актів не встановлено, яка сама накладна має бути зазначена в акті загальної форми або в комерційному акті. Виходячи з того, що досильна накладна фактично є доповненням основної накладної, зазначення в актах різних накладних не суперечить Правилам складання актів. На підтвердження вказаних доводів позивач надав суду копію накладної №49687080 від 27.07.2021. Вказані документи скріплені кваліфікаційним електронним підписом представника позивача, про що програмою «Діловодство спеціалізованого суду» складена довідка № 01-35/4641 від 27.12.2022.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.05.2022 встановлено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позов та доказів, на яких ґрунтуються його заперечення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали; попереджено відповідача, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ДП ««Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» відзив на позовну заяву під час розгляду справи не надало, заяв в порядку статті 119 Господарського процесуального кодексу України про поновлення чи продовження процесуальних строків, зокрема, строку на подання відзиву на позовну заяву, від останнього не надходило, про факт відповідного судового провадження відповідач повідомлений у спосіб, який передбачений процесуальним законодавством, зокрема, ухвала суду направлялась як на юридичну адресу відповідача, так і на офіційну електронну пошту відповідача, що зазначені у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

З огляду на зазначене, справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами, що надані позивачем.

Виклад обставин справи, встановлених судом

У липні 2021 року зі станції Південнодонбаська Донецької залізниці ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на підставі залізничної накладної №49687080 у вагонах №№60728037, 63487334, 56965114, відправило вантаж - вугілля кам`яне, не поіменоване в алфавіті на станцію Роти Донецької залізниці на адресу ТОВ «Миронівська теплоелектроцентраль».

Під час оформлення залізничної накладної №49687080 у вагоні №60728037 - вантажовідправником вказано масу вантажу - 65500кг, у вагоні №63487334 - 65000кг, а у вагоні №56965114 - 65200кг. Відповідно до розділів 26 та 28 вказаної залізничної накладної маса вантажу визначена вантажовідправником шляхом зважування на вагонних вагах (200 т) заводський №0049.

Правильність внесених відомостей до залізничної накладної №49687080 підтвердив своїм підписом представник відправника у розділі 55 відповідної накладної шляхом накладення Електронного цифрового підпису - оператор пульта управління ОСОБА_3.

На проміжній станції Лиман 5 вагонів, у тому числі вагони №№60728037, 63487334, 56965114, відчеплені та відповідно викреслені з вагонної відомості основної накладної №49687080.

Зі станції Лиман відчепленні вагони, у тому числі вагони №№60728037, 63487334, 56965114, направлені за досильною накладною №49400674 на станцію призначення Роти Донецької залізниці.

В розділі 20 досильної накладної №49400674 зазначено, що вантаж досилається до основної відправки Південнодонбаська - Роти отрим. Миронівська ТЄЦ 2004 за накладною №49687080.

03.08.2021 на станції призначення Роти Донецької залізниці складено акт загальної форми №257, відповідно до якого при комісійному зважуванні встановлено: «на тензовагах Мироновс.ТЄЦ в присутності зам.нач.ТТЦ Двадцатова Ю.В., пр.сд. ТТЦ Сухаревская Н.В., а/к ОСОБА_2., фактично виявлено в ваг№60728037 по док.нетто 65500кг по вагам 64460кг, менш док 1040кг; ваг№63487334 по док.нетто 65000кг, по вагам 64160кг, менш док 840кг; ваг№56965114 по док.нетто 65200кг, по вагам 64500кг, менш док 700кг. тара згідно документа». В акті містить інформація, що вантажі у вагонах надійшов за залізничною накладною №49400674 зі станції Лиман.

В подальшому на станції Роти Донецької залізниці складений комерційний акт №496100/143 від 03.08.2021 відповідно до розділу «Ґ» якого на підставі акту ГУ-23 №257 від 03.08.2021 ст.Роти по відправці зазначеної на лицевій стороні даного акту, проведено контрольне комісійне зважування вагонів на тензометричних вагах Миронівська ТЄЦ зав№497 ВЄТ 150 ВСД повірених 22.06.2021. В комерційному акті зазначено, що вагони прибули за залізничною накладною №49687080.

Відповідно до розділу вказаного акту «Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» комерційного акту №496100/143 зазначено: «при комісійному обстеженні в присутності зам.нач.ТТЦ Миронівська ТЄЦ Двадцатова Ю.В., а/ком ОСОБА_2., вагони технічно справні вантаж вугілля кам`яне, поверхня вантажу нижче рівня бортів вагону, вантаж промаркіровано подовжньою смугою жовтого кольору 200мм по усій довжині вагону, слідів крадіжки не виявлено. Фактично при зважуванні виявилося вагон №60728037 по документу тара 23300кг нетто 65500кг по вагам тара 23300кг брутто 87760кг нетто 64460кг, що менш док. 1040кг; вагон №63487334 по документу тара 23600кг нетто 65000кг по вагам тара 23600кг брутто 87760кг нетто 64160кг що менш док 840кг; вагон №56965114 по документу тара 23000кг нетто 65200кг по вагам тара 23000кг брутто 87500кг нетто 64500 що менш док. 700кг. Посада нач.вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня».

Комерційний акт №496100/143 від 03.08.2021 підписали: ДС Мороз А.Б., зам.нач. ТТЦ Мирон. ТЕЦ Двацатов Ю.В., стар.а/ком ОСОБА_1., а/ком ОСОБА_2.

На підтвердження повноважень підписантів позивачем надано до суду розпорядження №10 від 19.01.2021.

Довідкою №269 від 10.08.2021 підтверджено, що відповідно до штатного розпису структурного підрозділу «Станція Попасна» регіональної філії «Донецька залізниця» AT «Укрзалізниця» (в т. ч. по станціях, то входять до складу підрозділу: Пинаема, Переїзна, Рубіжне, Кабанне, Кремінне, Сватове, Світлодарське, Роти, Светланове, Городній, Лантратівка), введеного в дію 01.06.2021, відсутня посада «начальник вантажного району» (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи).

Згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ), заводський №497, вид ЗВВТ тензометричні, модифікація ЗВВТ/ВЭТ-150-ВСТ, станції Роти Донецької залізниці, якими здійснено переважування, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 22.01.2007, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 3 місяці, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 22.06.2021.

Позивачем надано належним чином засвідчену копію акту комісійного переважування від 03.08.2021, що підписаний сумісно представниками станції Роти Донецької залізниці та вантажоотримувача.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, та подані заперечення, дослідивши надані сторонами в порядку статті 74 Господарського процесуального кодексу України письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі зважаючи на таке.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу вантажовідправником.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Господарські зобов`язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 909 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як встановлено частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

За змістом статті 6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Залізнична накладна №49687080 оформлена у встановленому законом порядку та за своєю правовою природою є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу і підтверджує укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Положеннями статті 24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Судом встановлено, що завантаження вагонів №№60728037, 63487334, 56965114 та визначення маси вантажу за залізничною накладною №49687080 здійснено вантажовідправником, правильність відомостей щодо навантаження вагону підтвердив своїм підписом представник відправника у розділі 55 відповідних накладних шляхом накладення Електронного цифрового підпису - оператор пульта управління ОСОБА_3.

Таким чином, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладних.

Як встановлено судом, на проміжній станції Лиман вагони №№60728037, 63487334, 56965114 відчеплені.

Причиною для відчеплення одного або декількох вагонів може бути технічна або комерційна несправність вагона, зменшення ваги або довжини поїзда, переадресування і інше.

Згідно п.6.9 Правил оформлення перевізних документів, що затверджені Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу

Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 № 138) у разі відчеплення вагона через його несправність станція, на якій відчеплено вагон, зобов`язана скласти про це акт загальної форми та досильний перевізний документ, за яким вагон після усунення несправності направляється за призначенням.

У досильному перевізному документі у графі 20 "Найменування вантажу" робиться відмітка: "Досилається до основної відправки ____________ (вказуються станція відправлення і станція призначення) № ___", а також вказуються найменування (прізвище, ім`я та по батькові) одержувача та його поштова адреса.

У перевізному документі на маршрут або групу вагонів робиться відмітка про відчеплення вагона із зазначенням номерів акта загальної форми та досильного перевізного документа.

Відомості про відчеплений вагон викреслюються з відомості вагонів. Відмітка про відчеплення вагона засвідчується станцією відчеплення вагонів.

В розділі 20 досильної накладної №49400674 зазначено, що вантаж досилається до основної відправки Південнодонбаська - Роти отрим. Миронівська ТЄЦ 2004 за накладною №49687080. Відповідно вагони викреслені з вагонної відомості основної накладної №49687080.

Зі станції Лиман відчепленні вагони №№60728037, 63487334, 56965114, направлені за досильною накладною №49400674 на станцію призначення Роти Донецької залізниці.

Відповідно до положень статті 52 Статуту залізниць України, на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі, зокрема, прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

У зазначених вище випадках тарні і штучні вантажі видаються залізницею з перевіркою кількості і стану вантажу тільки у пошкоджених місцях. У разі виявлення пошкодження тари або інших обставин, що можуть привести до зміни стану вантажу, залізниця зобов`язана перевірити вантаж у пошкоджених місцях за фактурами і рахунками з розкриттям пошкоджених місць.

У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або у критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості і стану.

Стаття 24 Статуту залізниць України передбачає саме право залізниці взагалі перевіряти правильність зазначених вантажовідправником у накладній відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Позивач скористався своїм правом на таку перевірку, разом з тим, стаття 52 Статуту залізниць України передбачає обов`язок для залізниці на перевірку таких відомостей у виключних випадках, які в ній визначені.

Відповідно до частини 1 статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом «а» частини 2 статті 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу (ч.3 ст.129 Статуту).

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

З метою засвідчення обставин щодо невірного зазначення вантажовідправником маси вантажу у вагонах №№60728037, 63487334, 56965114 на станції Роти Донецької залізниці складено комерційний акт №496100/143 від 03.08.2021.

З матеріалів справи вбачається, що комісійне контрольне зважування вагонів №№60728037, 63487334, 56965114 на станції Роти Донецької залізниці проводилось на підставі акту загальної форми від 03.08.2021 №257 станції Роти Донецької залізниці, яким фактично виявлено, що в вагоні №60728037 по документу нетто 65500кг по вагам нетто 64460кг що менш док. 1040кг; вагон №63487334 по документу нетто 65000кг по вагам нетто 64160кг що менш док 840кг; вагон №56965114 по документу нетто 65200кг по вагам нетто 64500 що менше документу на 700кг тара згідно документа.

Комерційний акт містить посилання на той факт, що вагони надійшли за залізничною накладною №49687080, акт загальної форми - за залізничною накладною №49400674, що досильною до основної.

Оскільки залізнична накладна №49687080 є основною, в якій вантажовідправник визначив вагу вантажу, одночасно залізнична накладна №49400674 є досильною до основної, на підставі якої вантаж у вагонах фактично прибув, вказане є доцільним та не суперечить Правилам складання актів.

Згідно до розділу «Ґ» комерційного акту №496100/143 від 03.08.2021, який було складено на підставі акту ГУ-23 №257 від 03.08.2021 ст.Роти, проведено контрольне комісійне зважування вагонів на тензометричних вагах Миронівська ТЄЦ зав№497 ВЄТ 150 ВСД повірених 22.06.2021.

Відповідно до розділу «Д. Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» вказаних комерційних актів: при комісійному обстеженні в присутності зам.нач.ТТЦ Миронівська ТЄЦ Двадцатова Ю.В., а/ком ОСОБА_2. вагони технічно справні вантаж вугілля кам`яне, поверхня вантажу нижче рівня бортів вагону, вантаж промаркірован подовжньою смугою жовтого кольору 200мм по усій довжині вагону, слідів крадіжки не виявлено. Фактично при зважуванні виявилося вагон №№60728037 по документу тара 23300кг нетто 65500кг по вагам тара 23300кг брутто 87760кг нетто 64460кг що менш док. 1040кг; вагон №63487334 по документу тара 23600кг нетто 65000кг по вагам тара 23600кг брутто 87760кг нетто 64160кг що менш док 840кг; вагон №56965114 по документу тара 23000кг нетто 65200кг по вагам тара 23000кг брутто 87500кг нетто 64500 що менш док. 700кг. Посада нач.вантажного району (двору) за штатним розкладом відсутня.

Як наслідок, зі змісту комерційного акту №496100/143 від 03.08.2021 вбачається, що маркування вагонів №№60728037, 63487334, 56965114 не порушено, протилежного відповідач суду під час розгляду справи не надав.

Статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Таким чином, існує декілька нормативно-вичерпних способів визначення маси вантажів, а саме: шляхом зважування на вагах; підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом; розрахунковим методом; за обміром; умовно.

Порядок та способи визначення маси вантажу наведено у Правилах приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21 листопада 2000 року №644, що за своїм змістом кореспондується зі статтею 37 Статуту залізниць України.

Згідно з п.п. 5,7 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» визначило вагу вантажу у накладній №49687080 - на вагонних вагах (200 т) заводський №0049.

Контрольне комісійне зважування позивачем здійснено на 150т тензометричних вагах ст. Роти Дон. Зал. , які були справними та згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) станції Роти Донецької залізниці №497 належним чином повіреними.

Наведені вище обставини свідчать, що вантажовідправник визначив масу вантажу у вагонах таким же самим способом (шляхом зважування на вагах), як і Залізниця. При виборі однакового способу зважування не має значення тонаж вагів.

Означений спосіб не передбачає вивантаження вугілля з вагону під час зважування.

Суд вбачає, що за наслідками сумісного з вантажоодержувачем зважування спірних вагонів Залізницею складено акт комісійного переважування вагонів від 03.08.2021, який містить відомості щодо ваги вантажу ідентичні даним, які наведені в акті загальної форми та комерційному акті.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 №334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Таким чином, у наведеному пункті імперативно визначено суб`єктний склад працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак зазначена норма не виключає можливості залучення до складання комерційного акту й інших працівників залізниці поряд з особами, підписи яких є обов`язковим реквізитами комерційного акту.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.64 та ч. 3 ст.65 Господарського кодексу України підприємство як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акту.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018 у справі №916/2450/15, а також в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.08.2019 у справі №905/2360/18, від 21.05.2018 у справі №916/2001/17, від 23.06.2018 у справі №916/1993/17.

Як свідчать досліджені судом матеріали справи, комерційний акт №496100/143 від 03.08.2021 підписали: ДС Мороз А.Б., зам.нач. ТТЦ Мирон. ТЕЦ Двацатов Ю.В., стар.а/ком ОСОБА_1., а/ком ОСОБА_2 .

Відсутність за штатним розписом станції посади начальника вантажного району (двору) підтверджується довідкою №269 від 10.08.2021 .

Щодо повноважень осіб, які підписали комерційний акт, суд зазначає, що начальник станції Мороз А.Б. є належним підписантом, адже має повноваження на підписання комерційних актів в силу прямої вказівки в п.10 Правил складання актів.

Відповідно до п.2.2 розпорядження станції Роти Донецької залізниці від 19.01.2021 №10 комерційного агента ОСОБА_1. призначено відповідальною особою, підпис якої повинен бути обов`язковим в комерційних актах в якості другого підпису - працівника станції уповноваженого на підписання комерційного акту замість начальника вантажного району, а отже вказана особа має право підпису комерційних актів згідно Статуту Залізниць України.

Згідно п.2.3 розпорядження №10 від 19.01.2021 вказано, що третім підписом повинен бути підпис працівника станції, який особисто здійснював перевірку.

Агент комерційний ОСОБА_2. безпосередньо здійснювала перевірку вантажу у спірних вагонах, що підтверджується актом комісійного переважування вагонів від 03.08.2021, у зв`язку з чим агент комерційний ОСОБА_2. має право підпису цього комерційного акту в силу прямої вказівки в п.10 Правил складання актів та п.2.3 вказаного розпорядження.

Таким чином, враховуючи, що комерційний акт №496100/143 від 03.08.2021 складений та підписаний з додержанням вимоги трьох підписів особами, повноваження яких підтверджені матеріалами справи, суд вважає його таким, що за своєю формою та змістом відповідає п.10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002. та положенням Статуту залізниць України (ст.129 Статуту), внаслідок чого останні приймаються судом в якості належних доказів на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладних, фактичній масі вантажу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належними та допустимими доказами - комерційним актом №496100/143 від 03.08.2021, який є підставою для покладання на вантажовідправника відповідальності, передбаченої статтею 122 Статуту залізниць України.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту штраф підлягає стягненню у п`ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Провізна плата за перевезення вантажу відповідно до розділу залізничної накладної №49687080 у вагоні №60728037 складає 8968,00грн., у вагоні №63487334 складає 8968,00грн., у вагоні №56965114 складає 8968,00грн.

Згідно з приписами статей 118, 122 Статуту залізниць України, заявлений штраф у п`ятикратному розмірі від провізної плати становить: за залізничною накладною №49687080 у вагоні №60728037 - 44840,00грн., у вагоні №63487334 - 44840,00грн., у вагоні №56965114- 44840,00грн.

Перевіривши розрахунок штрафу, заявлений позивачем, суд встановив, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним.

З огляду на викладене, вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 134520,00грн. за накладною №49687080 є правомірними.

Частиною першою статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, вказана правова норма встановлює, що підприємство організовує свою господарську діяльність на власний ризик, що як наслідок покладає на останнє нести тягар несприятливих наслідків такої діяльності.

Сторони є вільними у укладанні договору та виборі контрагенту, тоді як розмір штрафу є законодавчо встановленим у Статуті залізниць України, на підставі якого діє позивач.

Відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, штраф стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, тому, в процесуальні обов`язки позивача щодо стягнення штрафу входить доведення факту та обставин правопорушення з боку відповідача, без необхідності доведення збитків.

Фактично, позивачу, звертаючись до суду з позовом про стягнення штрафу за неправильно визначену масу вантажу, достатньо надати суду докази факту такої невідповідності.

Нарахований позивачем штраф в розмірі п`ятикратної провізної плати встановлений Статутом залізниць України, який затверджено відповідною постановою Кабінету Міністрів України, у зв`язку із чим у суду відсутні підстави вважати його надмірно великим у порівняні з допущеним відповідачем правопорушенням, його розмір встановлений законодавчо.

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, ураховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства задовольняє позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 134520,00грн. в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241, 248, 258 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» про стягнення штрафу у розмірі 134 520,00грн - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» (адреса місцезнаходження: 85670, Донецька обл., місто Вугледар, вулиця Магістральна, 4; ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (адреса місцезнаходження: Україна, 03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (адреса місцезнаходження: 84400, Донецька обл., місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 22; ) штраф у розмірі 134520,00грн., судовий збір у розмірі 2481,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду підписане 02.01.2023.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова