СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Харків Справа № 905/1965/19 (905/2426/21)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя Медуниця О.Є.

за участю секретаря судового засідання Семенова О.Є.

за участю представників сторін Семенова О.Є.

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України (вх. №992 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 (повний текст підписано 26.08.2022 у місті Харкові) у справі № 905/1965/19 (905/2426/21) суддя Зекунов Е.В

за позовом Акціонерного товариства К.Енерго

до відповідача - Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство К.Енерго звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №543120417 від 20.07.2021 року, відповідно до якого до АТ К.Енерго застосовано штраф у розмірі 5396,96 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №726850417 від 29.09.2021 року, відповідно до якого до АТ К.Енерго застосовано штраф у розмірі 13739,42 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №804720417 від 08.11.2021 року, відповідно до якого до АТ К.Енерго застосовано штраф у розмірі 1189,41 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1965/19 (905/2426/21) за правилами загального позовного провадження;

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №726850417 від 29.09.2021 року на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги Акціонерного товариства К.Енерго до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задоволені повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №543120417 від 20.07.2021 року, відповідно до якого до АТ К.Енерго застосовано штраф у розмірі 5396,96 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 804720417 від 08.11.2021 року, відповідно до якого до АТ К.Енерго застосовано штраф у розмірі 1189,41 грн.

Стягнуто з Головного управління ДПС місті Києві на користь Акціонерного товариства К.Енерго судовий збір 2270,00грн.

Рішення господарського суду обґрунтовано тим, що має місце протиправна бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного надання висновку про перерахування частини переплати коштів на рахунок земельного податку та орендної плати з юридичних осіб за заявами позивача від 11.03.2019 №42АУ/18/33/1 та від 21.11.2019 № 13/199.

Позивачем своєчасно подано до податкового органу заяву про перерахування до бюджету грошового зобов`язання по земельному податку та орендної плати з юридичних осіб за спірні періоди, а відтак ним виконано усі дії, які від нього залежали для належного виконання зобов`язання. Оскільки заяви про перерахування до бюджету грошового зобов`язання по земельному податку та орендної плати з юридичних осіб було подано платником податків до податкового органу завчасно, тому у позивача відсутня вина у порушенні строків сплати податкового зобов`язання.

Не погодившись з прийнятим рішенням відповідач, ГУ ДПС міста Києва звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, разом з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, в якій просить задовольнити клопотання про відстрочення сплати судового збору. Скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 по справі 905/1965/19 (905/2426/21). Прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог позивачу. Здійснити розгляд апеляційної скарги за участю представника відповідача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що як свідчать обставини та матеріали справи, позивачем в порушення п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України несвоєчасно сплачено (перераховано) узгоджену суму грошового зобов`язання зі сплати земельного податку. Щодо податкового повідомлення - рішення від 20.07.2021 №543120417, скаржник зазначає, що штрафну санкцію нараховано за період прострочення з 31.03.2019 по 10.04.2019 (сума штрафу 2818,97 грн) та за період з 31.12.2019 по 22.01.2020 (сума штрафу 2517,59 грн).

13.08.2021 платник податків звернувся до ДПС України із скаргою на ППР №543120417 від 20.07.2021 в порядку п. 56.2 ст. 56 ПК України.

Рішенням ДПС України від 04.11.2021 №24930/6/99-00-66-03-02-06 скарга платника податків залишена без задоволення, а ППР без змін.

Щодо податкового повідомлення рішення від 08.11.2021 №804720417 скаржник зазначає, що відповідно до вищевказаного ППР до АТ «К.Енерго» на підставі ст. 124 ПК України застосовано штраф у розмірі 1489,41 грн за затримку на 11 календарних днів сплати грошового зобов`язання 23788,10 грн.

Зобов`язано сплатити штраф у розмірі 5% у сумі 1189,41 грн за платежем орендна плата з юридичних осіб.

За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС у м.Києві прийнято ППР від 20.07.2021 №543120417 про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгодження грошових зобов`язань із земельного податку у сумі 5396,56 грн (5%).

За порушення граничного терміну сплати складено ППР від 08.11.2021 №804720417 (5% - 1189,41 грн).

АТ «К. Енерго» було оскаржено відповідне ППР в адміністративному порядку за результатами розгляду скарги ДПС України винесено рішення про повне підтвердження нарахованих сум.

Відповідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.10.2022 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В., Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.10.2022 відмовлено Головному управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору на рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 у справі № 905/1965/19 (905/2426/21).

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 у справі №905/1965/19 (905/2426/21) залишено без руху. Зобов`язано Головне управління ДПС у м.Києві, як відокремлений підрозділ ДПС усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме до Східного апеляційного господарського суду надати докази сплати судового збору у розмірі 3405,00 грн. у встановленому порядку за встановленими реквізитами.

01.11.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання, у якому останній просить продовжити строк для усунення недоліків щодо сплати судового збору на 5 днів або відстрочити сплату судового збору та дозволити здійснити сплату судового збору після закінчення воєнного стану на території України. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м Києві.

07.11.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій останній надав платіжне доручення №3133 від 20.10.2022 про сплату судового збору у розмірі 3405,00 грн., що свідчить про виконання скаржником вимог ухвали суду від 10.10.2022.

Також скаржник просив поновити строк на усунення недоліків.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.11.2022 поновлено строк Головному управлінню ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України подання заяви на усунення недоліків. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 у справі № 905/1965/19 (905/2426/21). Встановлено строк позивачу до 22.11.2022 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншій стороні у справі. Призначено справу до розгляду на 17.01.2023 о 15:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 131 .

У строк, встановлений судом 15.11.2022 до Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 року у справі № 905/1965/19 (905/2426/21) залишити без змін.

Відзив розглянутий колегією суддів та залучений до матеріалів справи.

08.11.2022 до Східного апеляційного господарського суду через Електронний суд від позивача, АТ «К.Енерго» надійшла заява про закриття апеляційного провадження, у якій останній просить апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 року у справі № 905/1965/19 (905/2426/21) закрити як помилково відкрите.

Позивач вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим апеляційне провадження має бути закрите. Позиція позивача обґрунтовується наступним.

Відповідно до ухвали від 07.11.2022 року апеляційний суд поновив строк Головному управлінню ДПС у м. Києві подання заяви на усунення недоліків.

Однак, відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

10-денний строк на усунення недоліків апеляційної скарги встановлений апелянту апеляційним судом відповідно до ухвали Східного апеляційного господарського суду від 10.10.2022 року про залишення апеляційної скарги без руху.

ГПК України не передбачено можливості поновлення строку, встановленого судом.

Частиною 2 статті 119 ГПК України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Як вбачається з матеріалів справи, апеляційним судом не приймалася ухвала про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги на підставі відповідної заяви апелянта.

За таких обставин, на думку позивача, усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги відбулося з порушенням встановленого судом 10-денного строку, що унеможливлює відкриття апеляційного провадження у справ.

Відповідно до частини 2 статті 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. За приписами частини 1 статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 4 статті 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Таким чином, відповідно до приписів процесуального закону апеляційна скарга підлягала поверненню податковому органу, а тому апеляційне провадження відкрите помилково.

Розглянувши заяву позивача про закриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Підстави для закриття апеляційного провадження передбачені статтею 264 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:

- після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;

- після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

- після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже такої підстави для закриття апеляційного провадження, як помилкове відкрите норми статті 264 Господарського процесуального кодексу України не містять.

З огляду на викладене, судова колегія відмовляє АТ «К.Енерго» у задоволенні заяви про закриття апеляційного провадження, як помилково відкритого.

Сторониу судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.3 ст.222 ГПК України, складено протокол судового засідання (ст.223 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Позивач, АТ К.ЕНЕРГО () зареєстроване як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців. У спірний період позивач перебував на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у місті Києві.

Відповідач, Головне управління Державної податкової служби України у м.Києві, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах має адміністративну процесуальну дієздатність.

Щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 20.07.2021 року №543120417.

Господарським судом встановлено, що 15.02.2019 позивач подав до Податкового органу податкову декларацію із земельного податку №, якою задекларовано річну суму податкового зобов`язання 686 276,18 грн з урахуванням його оплати рівними частками у сумі 57 189,68 грн на місяць.

Податкові зобов`язання нараховані за користування земельними ділянками з кадастровими номерами: :91:027:0101; :85:923:0016; :85:371:0026; 038500000:85:322:0107; :85:322:0005; :85:322:0110; :85:166:0053; :85:345:0025, які знаходяться у Подільському районі міста Києва.

11.03.2019 Акціонерне товариство Київенерго, правонаступником якого є АТ К.ЕНЕРГО, звернулося до Офісу великих платників податків ДФС (орган перебування на податковому обліку на дату звернення) із заявою № 42АУ/18/33/1 Про перерахування коштів.

Станом на 11.03.2019 в інтегрованій картці платника податків обліковувалася переплата з орендної плати за землю за кодом (Голосіївський район) на загальну суму 2 747 969,43 грн.

Факт наявності переплати податковим органом не заперечувався.

Заявою № 42АУ/18/33/1 платник податків на підставі ст. 43 Податкового кодексу України просив частину переплати на загальну суму 290 030,29 грн перерахувати на рахунок земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, в тому числі на погашення податкових зобов`язань по земельному податку за кодом ДКБУ Подільського району на суму 113 569,04 грн.

Перерахування вказаної суми коштів з одного рахунку на інший було здійснено Податковим органом 10.04.2019.

Крім того, 21.11.2019 АТ К.ЕНЕРГО звернулося до Офісу великих платників податків ДФС із заявою № 13/199 Про перерахування коштів.

Станом на 21.11.2019 року в інтегрованій картці платника податків обліковувалася переплата з орендної плати за землю за кодом (Подільський район) на загальну суму 1 000 737,20 грн.

Факт наявності переплати податковим органом не заперечувався.

Заявою № 13/199 позивач просив відповідача частину переплати з орендної плати за землю на загальну суму 895 020,32 грн перерахувати на рахунок земельного податку та орендної плати з юридичних осіб, в тому числі на погашення податкових зобов`язань по земельному податку за кодом ДКБУ Подільського району на суму 114 379,38 грн.

Перерахування вказаної суми коштів з одного рахунку на інший було здійснено податковим органом 22.01.2020 року.

У червні 2021 року ГУ ДПС у місті Києві проведено камеральну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати земельного податку з юридичних осіб АТ К.ЕНЕРГО () за результатами якої складно акт камеральної перевірки №46504/Ж5/56-15-04-17-18 від 14.06.2021.

Відповідно до Акту перевірки №46504/Ж5/56-15-04-17-18 від 14.06.2021, податковим органом встановлено порушення платником податків строків сплати узгоджених податкових зобов`язань в частині своєчасності сплати земельного податку (п. 287.3. ст. 287 Податкового кодексу України).

Вказано на те, що граничним терміном сплати є 30.12.2018 року, проте зобов`язання сплачено 03.01.2019 року, що свідчить про 04 дні затримки сплати.

31 липня 2021 року АТ К.ЕНЕРГО отримано податкове повідомлення-рішення №543120417 від 20.07.2021, яким на підставі статті 124 Податкового кодексу України (надалі ПК України) до платника податків застосовано штраф у розмірі 5 396,96 грн.

Відповідно до розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення-рішення №543120417 від 20.07.2021, штрафну санкцію нараховано за період прострочення з 31.03.2019 по 10.04.2019 (сума штрафу 2818,97 грн) та за період з 31.12.2019 по 22.01.2020 (сума штрафу 2577,59 грн).

13 серпня 2021 року платник податків звернувся до Державної податкової служби України (ДПС України) із скаргою на податкове повідомлення-рішення №543120417 від 20.07.2021 року в порядку пункту 56.2 статті 56 ПК України.

Рішенням ДПС України від 04.11.2021 року №24930/6/99-00-06-03-02-06 скарга платника податків залишена без задоволення, а повідомлення-рішення №543120417 від 20.07.2021 без змін.

Вказане рішення ДПС України отримано платником податків 09.11.2021 року.

Вважаючи порушеним своє право, АТ К.ЕНЕРГО 09.12.2021 звернулося до господарського суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення №543120417 від 20.07.2021.

Щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 29.09.2021 року №726850417.

АТ К.ЕНЕРГО отримано Акт камеральної перевірки №44179/Ж5/26-15-04-17-18/131305 від 03.06.2021 з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати земельного податку з юридичних осіб АТ К.ЕНЕРГО () (надалі Акт перевірки № 44179), складений Головним управлінням ДПС у м. Києві.

З Акту перевірки №44179 вбачається, що платником податків допущено порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань в частині своєчасності сплати земельного податку (п. 287.3. ст. 287 ПК України).

Вказано на те, що граничним терміном сплати є 30.12.2018 року, проте зобов`язання сплачено 03.01.2019 року, що свідчить про 04 дні затримки сплати.

05 жовтня 2021 року АТ К.ЕНЕРГО отримано податкове повідомлення-рішення №726850417 від 29.09.2021, відповідно до якого на підставі статті 124 ПК України до платника податків застосовано штраф у розмірі 13 739,42 грн.

Вважаючи порушеним своє право, АТ К.ЕНЕРГО 09.12.2021 звернулося до господарського суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення №726850417 від 29.09.2021.

Судом першої інстанції встановлено, що АТ К. ЕНЕРГО було подано скаргу до Державної податкової служби України від 18.10.2021 року (вх. ДПС №31145/6 від 20.10.2021 року) на податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29.09.2021 року №726850417.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 09.02.2022 року №2554/6/99-00-06-03-01-06 скаргу АТ К. ЕНЕРГО задоволено повністю та скасовано податкове повідомлення-рішення від 29.09.2021 року №726850417.

Заявою від 27.06.2022 позивач та у відзиві від 22.02.2022 відповідач, просили закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №726850417 від 29.09.2021, відповідно до якого до АТ К.Енерго застосовано штраф у розмірі 13 739,42 грн., у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, у разі якщо відсутній предмет спору. Судом зазначено, що закриття провадження у справі можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Таким чином, скасування відповідачем податкового повідомлення-рішення від 29.09.2021 року №726850417 в адміністративному порядку є підставою для закриття провадження у справі в цій частині на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 08.11.2021 №804720417.

Платником податків отримано Акт камеральної перевірки №75242/Ж5/26-15-04-17-18 від 06.10.2021 з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати орендної плати за землю АТ К.ЕНЕРГО () (надалі Акт перевірки №75242), складений Головним управлінням ДПС у м. Києві (надалі також Податковий орган).

Відповідно до Акту перевірки №75242, платником податків допущено порушення термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб (п. 287.3. ст.287 Податкового кодексу України).

Вказано на те, що граничним терміном сплати є 30.12.2018, проте зобов`язання сплачено 03.01.2019, що свідчить про 04 дні затримки сплати.

15.11.2021 року АТ К.ЕНЕРГО отримано податкове повідомлення-рішення №804720417 від 08.11.2021, відповідно до якого на підставі статті 124 Податкового кодексу України (наділі ПК України) до платника податків застосовано штраф у розмірі 1189,41 грн. за затримку на 11 календарних днів сплати грошового зобов`язання 23 788,10 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 5% у сумі 1189,41 грн за платежем орендна плата з юридичних осіб 18010600.

Вважаючи порушеним своє право, АТ К.ЕНЕРГО 09.12.2021 звернулося до господарського суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення №804720417 від 08.11.2021.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно до частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 року у справі №905/2030/19 (905/1159/20) викладено наступний правовий висновок.

Спір за позовом боржника про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є майновим за своєю правовою природою, оскільки за наслідком його розгляду в податкового органу може виникнути право на стягнення з боржника певної грошової суми (майнове право), яка в розумінні статті 190 ЦК України є майном боржника. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20 травня 2020 року у справі № 1340/3510/18 (пункти 77, 81), Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 05 липня 2019 року у справі № 826/17147/18 (пункти 17, 18).

Отже, вимога особи щодо якої порушено справу про банкрутство, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення як майновий спір боржника, підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство з визначенням юрисдикційності розгляду такого спору господарському суду.

Позов АТ К.Енерго про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень належить до предметної юрисдикції господарського суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Згідно з пп. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету або на єдиний рахунок понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Отже, податковий агент має право на підставі поданої заяви повернути з бюджету або врахувати в рахунок сплати наступних платежів тільки ту суму надміру сплаченого податку, який був перерахований до бюджету понад суму грошових зобов`язань, граничний строк сплати якої настав на таку дату.

Відповідно до п.43.1. ст.43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з п.43.2. ст.43 Податкового кодексу України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Керуючись п.43.4 ст.43 Податкового кодексу України, платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Як вказано в п.43.5 ст.43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

У відповідності до п.43.6 ст.43 Податкового кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Так, плата за землю є місцевим податком і зараховується до відповідних місцевих бюджетів згідно з Бюджетним кодексом України за місцем розташування земельних ділянок (до міських, сільських та селищних бюджетів).

Згідно пункту 19 частини 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, міст Києва та Севастополя, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належить, в тому числі, податок на майно, що зараховується до бюджетів місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 69 Бюджетного кодексу України податок на майно, що зараховується до бюджетів місцевого самоврядування належить до доходів загального фонду бюджетів міст районного значення, сільських, селищних бюджетів належать. Відповідно до пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України податок на майно відноситься до місцевих податків. Відповідно пп.265.1.3 п.265.1 ст.265 Податкового кодексу України однією із складових податку на майно є плата за землю.

Органи Державної податкової служби України при поверненні помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань мають керуватись ст. 43 ПК України та Порядком інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених грошових сум зобов`язань та пені, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року № 60 (надалі - Порядок взаємодії).

Пунктами 4, 5 Розділу II Порядку взаємодії передбачено, що після надходження до територіального органу ДФС поданої у паперовому вигляді заяви, вона вноситься працівником підрозділу, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу до Журналу опрацювання заяв на повернення (надалі - Журнал), який ведеться засобами інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДФС.

Якщо за результатами розгляду заяви підрозділом територіального органу ДФС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, встановлено правомірність повернення коштів, працівник цього підрозділу вносить до Журналу відмітку про правомірність повернення відповідної суми коштів.

Внесення до Журналу відмітки про правомірність повернення коштів здійснюється не пізніше 18:00 дев`ятого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви у разі повернення платежів, належних державному бюджету;

одинадцятого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви у разі повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами.

В пункті 5 розділу ІІ Порядку взаємодії також зазначається, що у разі якщо за результатами розгляду заяви правомірність повернення коштів не встановлено, у строки, визначені абзацами другим-четвертим цього пункту, підрозділ територіального органу ДФС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, готує та направляє платнику письмове повідомлення з відмовою у поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови.

Пунктами 7, 8, 9 Розділу ІІ Порядку взаємодії також передбачено, що структурний підрозділ територіального органу ДФС, повинен формувати електронні висновки повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені (надалі - Електронні висновки) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками територіальних органів ДФС у строк не пізніше 18:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви ДФС в автоматичному режимі надсилає до Казначейства для виконання.

Пунктом 1 Розділу III Порядку взаємодії встановлено, що Повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються територіальним органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку (далі - податкова декларація), поданої до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Заява може бути подана платником до територіального органу ДФС в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

З матеріалів справи вбачається, що 11.03.2019 Акціонерне товариство Київенерго, правонаступником якого є АТ К.ЕНЕРГО, звернулося до Офісу великих платників податків ДФС (орган перебування на податковому обліку на дату звернення) із заявою № 42АУ/18/33/1 Про перерахування коштів.

Цією заявою позивач на підставі ст. 43 Податкового кодексу України просив частину переплати з орендної плати за землю за кодом (Голосіївський район) на загальну суму 290 030,29 грн перерахувати на рахунок земельного податку та орендної плати з юридичних осіб.

Згідно відомостей щодо стану розрахунків з бюджетом по земельному податку з юридичних осіб з електронного кабінету платника податків, перерахування вказаної суми коштів з одного рахунку на інший було здійснено 10.04.2019 року.

Крім того, 21.11.2019 АТ К.ЕНЕРГО звернулося до Офісу великих платників податків ДФС з листом №13/199 Про перерахування коштів, яким просив частину переплати з орендної плати за землю за кодом (Подільський район) на загальну суму 895020,32 грн. перерахувати на рахунок земельного податку та орендної плати з юридичних осіб.

Як вбачається з відомостей щодо стану розрахунків з бюджетом по земельному податку з юридичних осіб з електронного кабінету платника податків, перерахування вказаної суми коштів з одного рахунку на інший було здійснено 22.01.2020 року.

З наведеного вбачається, що встановлений п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України строк (не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви) на підготовку відповідного висновку Податковим органом не дотримано.

Господарським судом зазначено, що ні ст.43 Податкового кодексу України, ані Порядок взаємодії не містять підстав, за яких податковий орган може відмовити, відтермінувати чи перенести строки підготовки висновку про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань з відповідного бюджету. Податкове законодавство України не передбачає такої підстави для відмови в перерахунку помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання - як відсутність документальної перевірки щодо повноти декларування та своєчасності сплати того податку, з якого виникла переплата.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що має місце протиправна бездіяльність відповідача щодо несвоєчасного надання висновку про перерахування частини переплати коштів на рахунок земельного податку та орендної плати з юридичних осіб за заявами позивача від 11.03.2019 № 42АУ/18/33/1 та від 21.11.2019 № 13/199.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Разом тим, у п.129.6 ст.129 Податкового кодексу України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Відтак, визначальним фактором для застосування контролюючим органом штрафних санкцій до платника податків за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання є несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків, зборів та інших платежів до бюджетів, саме з вини такого платника податків.

В даному випадку, позивачем своєчасно подано до податкового органу заяву про перерахування до бюджету грошового зобов`язання по земельному податку та орендної плати з юридичних осіб за спірні періоди, а відтак, ним виконано усі дії, які від нього залежали для належного виконання зобов`язання.

Оскільки заяви (про перерахування до бюджету грошового зобов`язання по земельному податку та орендної плати з юридичних осіб) було подано платником податків до податкового органу завчасно (за 20 днів до граничної дати сплати податкового зобов`язання), господарським судом правомірно зазначено, що у платника податків, а саме у позивача, відсутня вина у порушенні строків сплати податкового зобов`язання, які зазначені в актах перевірок №46504/Ж5/56-15-04-17-18 від 14.06.2021, №44179/Ж5/26-15-04-17-18/131305 від 03.06.2021 та №75242/Ж5/26-15-04-17-18 від 06.10.2021.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня ( пп.14.1.39 ст. 14 ПК України).

Податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія або бездіяльність) платників податків, податкових агентів та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, які призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених ПК України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 109.1 ст.109 ПК України).

За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності (п. 111.1 ст.111 ПК України ): фінансова; адміністративна; кримінальна.

Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (п. 111.2 ст.111 ПК України).

Штрафи включаються до поняття грошового зобов`язання платника податків. Таким згідно з пп. 14.1.39 ст. 14 ПК України є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним ст. 102 ПК України.

Відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 року на всій території України встановлено карантин.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінет Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (з відповідними змінами), установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19.12.2020 року до 31.12.2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, від 20.05.2020 року № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 22.07.2020 року № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями на підставі статті 124 ПК України до платника податків застосовано штрафну санкцію у розмірі 5% від суми податкового зобов`язання.

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято податковим органом у період дії карантину.

Таким чином, штрафні санкції до платника податків в силу пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України не застосовуються.

Така сама позиція висловлена самим податковим органом на веб-сторінці Головного управління ДПС у м. Києві (https://kyiv.tax.gov.ua/), де 17.08.2021 року о 11:38 год. опубліковано повідомлення Особливості застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, вчинені протягом дії карантину.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з тим, що проведені відповідачем нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за несвоєчасну сплату земельного податку здійснені всупереч забороні застосування санкцій протягом дії мораторію встановленого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України.

Відповідно до розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення-рішення №543120417 від 20.07.2021, на підставі акту перевірки №46504/ж5/26-15-04-17-18 від 14.06.2021, до позивача застосовано штраф на загальну суму 5396,96 грн за порушення сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб, задекларованих в деклараціях (податковому розрахунку № від 15.02.2019 року).

Як вбачається з розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення-рішення №804720417 від 08.11.2021, на підставі акту перевірки №75242/ж5/26-15-04-17-18 від 06.10.2021, до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1189,41грн. за порушення на 11 днів термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб (п. 287.3. ст. 287 Податкового кодексу України), задекларованих в деклараціях по орендній платі за землю з юридичних осіб (податковому розрахунку земельного податку № від 15.02.2019 року).

Оскільки, останнім правомірним днем нарахування штрафу за порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань в частині своєчасності сплати земельного податку (п. 287.3. ст. 287 Податкового кодексу України) є 29.02.2020, то нарахування позивачу фінансових (штрафних) санкцій (після 29.02.2020) у податкових повідомленнях-рішеннях №№ 543120417, 804720417 є протиправним.

В апеляційній скарзі скаржник не наводить доводів, які б спростовували встановлені судом обставини порушення податковим органом приписів статті 43 ПК України та Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених грошових сум зобов`язань та пені, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 р. № 60.

Щодо клопотання відповідача, яке надійшло до Господарського суду Донецької області, про залишення позовної заяви без розгляду в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.07.2021 року № 543120417 на суму 5396,56 грн, суд апеляційної інстанції вважає, що господарським судом обґрунтовано відмовлено у його задоволенні.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частини 1,3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Тобто, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права до стану, яке існувало до порушення права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, виходячи зі змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судова колегія вважає, що дослідивши обставини справи, надані докази у їх сукупності, господарський суд дійшов правомірного висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті ГУ ДПС у місті Києві на підставі та у межах повноважень, що визначені Конституцією та законами України, проте не обґрунтовано, без з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), у зв`язку з чим вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апелянта не спростовують законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду.

Крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, тому підстав для її задоволення не має, рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 року у справі №905/1965/19 (905/2426/21) ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 269, 270, 275, 276, 281, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 у справі № 905/1965/19 (905/2426/21) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 22.08.2022 року у справі №905/1965/19 (905/2426/21) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17.01.2023.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.Є. Медуниця