ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
16 січня 2023 року Справа № 924/461/22
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Бучинська Г.Б.
секретар судового засідання Мельников О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Фізичної особи-підприємця Рачковського Миколи Івановича, адвоката Літвінова Романа Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі №924/461/22
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство" "Дніпро" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 7 вересня 2022 року по справі №924/461/22 (суддя Кочергіна В.О.)
за позовом Фізичної-особи підприємця Рачковського Миколи Івановича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство" "Дніпро"
про стягнення 294456 грн
за участю представників сторін:
від Позивача - не з`явився;
від Відповідача - не з`явився
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 4 січня 2023 року в справі №924/461/221 апеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду Хмельницької області від 7 вересня 2022 року по справі №924/461/22 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 7 вересня 2022 року по справі №924/461/22 - залишено без змін.
На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 5 січня 2023 року від представника Позивача (Літвінова Р.О.) надійшла заява (про яку зазначено в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції), в якій він просив ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з Відповідача на корить Позивача судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 8000 грн.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 6 січня 2023 року призначено до розгляду заяву представника Позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу на 16 січня 2023 року на 14:00 год..
В судове засідання від 16 січня 2023 року представник Позивача та Відповідача не з`явилися.
В силу дії частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Згідно частин 1-4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою; суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень; ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи.
Зі змісту ухвали від 6 січня 2023 року вбачається, що суд повідомив сторін про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.
Водночас, в силу дії частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Зважаючи на визначений частиною 3 статею 244 Господарського процесуального кодексу України процесуальний строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія апеляційного господарського суду вважає можливим розглянути питання щодо винесення додаткової постанови без участі представників Позивача та Відповідачів.
Дослідивши матеріали справи, та розглянувши заяву представника Позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд констатує, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України: учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (а саме: - подання (заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи); зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
За положеннями частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України вбачається що, судові витрати складаються з: судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В силу дії статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність": гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
5 січня 2023 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення по даній справі про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. До даної заяви долучено акт від 5 січня 2023 року прийому-передачі наданих послуг до договору про надання праоввої допомоги №10-1 від 25 жовтня 2022 року.
Дослідивши акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання праововї допомоги №10-1 від 25 жовтня 2022 року, укладений між Позивачем та Представником Позивача (надалі -Адвокат; (Літвіновим Р.О.)), судом встановлено, що адвокат належним чином виконав зобов`язання, що викладені в пункті 1.2 Договору про надання правової допомоги №10-1, а саме:
· правовий аналіз апеляційної скарги Відповідача, узгодження з Позивачем правової позиції щодо викладеної аргументації в апеляційній скарзі Відповідача, складання та відправка відзиву на апеляційну скаргу;
· складання інших процесуальних документів правового характеру у зв`язку із представництвом інтересів Позивача в суді апеляційної інтснації при розгляді справи №924/461/22 (в тому числі щодо відшкодування Позивачу понесених судових витрат);
· забезпечення представництва інтересів Позивача в суді апляційної інстанції під час здійснення розгляду справи №924/461/22;
Згідно пункту 3.1 Договору про надання правової допомоги №10-1, в якості винагороди Адвокату підлягає до сплати сума в розмірі 8000 грн, як фіксована плата за представництво та захист інтересів Клієнта під час розгляду справи Клієнта в Північно-західному апеляційному господарському суді та надання зазначеного в пункті 1 даного акту обсягу правової допомоги.
Оплата винагороди Адвокату має бути здійснена Позивачем протягом 30 робочих днів з моменту набрання законної сили рішення Північно-західного апеляційного господарського суду по господарській справі №924/461/22.
З долучених до матеріалів справи доказів (в розрізі зазначення в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції та у відзиві на апеляційну скаргу щодо понесення судових витрат на правничу допомогу адвоката) вбачається дотримання представником Позивача вимог частини 8 статті 129 ГПК України, а саме щодо поданння доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката саме в суді апеляційної інстанції протягом п`яти днів, після заявлення представником про такі судові витрати.
При цьому колегія суду апеляційної інстанції констатує, що апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги, поданої Відповідачем, апеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду Хмельницької області від 7 вересня 2022 року по справі №924/461/22 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 7 вересня 2022 року по справі №924/461/22 - залишено без змін.
Як вбачається із матеріалів справи, 25 жовтня 2022 року між Адвокатом та Позивачем укладено договір про надання правової допомоги №10-1 (а.с. 172).
Сторонами погоджено предмет договору, а саме: Адвокат приймає на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу щодо представництва та захисту інтересів Позивача під час розгляду в Північно-західному апеляційному господарському суді справи №924/461/22 за позовом Позивача до Відповідача; правова допомога за даним Договором надається в наступному порядку: правовий аналіз та підготовка необхідних документів, представництво в суді апеляційної інстанції, що включає в себе: правовий аналіз апеляційної скарги Відповідача, узгодження з Позивачем правової позиції щодо викладеної аргументації в апеляційній скарзі Відповідача, складання відзиву на апеляційну скаргу; складання інших процесуальних документів правового характеру у зв`язку із представництвом інтересів Позивача в суді апеляційної інстанції при розгляді справи №924/461/22; забезпечення представництва інтересів Позивача в суді апеляційної інстанції під час здійснення розгляду справи № 924/461/22.
Суд апеляційної інстанції констатує, що розділом 3 даного договору від 25 жовтня 2022 року сторони погодили, що з урахуванням наведеного в пункті 1.2 обсягу правової допомоги, гонорар Адвоката за представництво та захист інтересів Позивача під час розгляду справи Позивача в Північно-західному апеляційному госодарському суді становить суму в розмірі 8000 грн. Вказана сума гонорару сплачується Позивачем на підставі підписаного сторонами акту виконаних робіт протягом 30 робочих днів з моменту набрання закононої сили рішенням Північно-західного апеляційного господарського суду по відповідній господарській справі.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з наведеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (дана правова позиція висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).
Колегія суддів враховує, що Адвокат готував та подавав відзив на апеляційну скаргу та приймав безпосередню участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції від 4 січня 2023 року.
Отже колегія суддів приходить до висновку, що із досліджених та поданих до матеріалів справи доказів вбачається, що в рамках даної справи Адвокат надавав правову допомогу Позивачу.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги .
Отже, достатньо підставою для визначення суми гонорару є його фіксований розмір та умови виплати у договорі про надання правової допомоги.
Окрім того, Закон України Про адвокатуру та адвокатську діяльність не передбачає такої обов`язкової умови сплати гонорару як складення сторонами акту виконаних робіт. Тому достатніми доказами надання правничої допомоги є наданий договір в котрому міститься фіксована сума гонорару та зазначення характеру послуг, котрі надаються адвокатом.
Суд констатує при цьому, що Об`єднана Палата Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року зробила наступний правовий висновок, що: витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Таким чином, достатньо підставою для покладення на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей про перерахування коштів на користь адвоката.
Окрім того у постанові від 3 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, разом із тим, у частині 5 наведеної норми визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат; розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При цьому, колегія суддів констатує, що від Відповідача на адресу Північно-західного апеляційного господасрького суду не надходили запереченя на заяву представника Позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.
Згідно із частиною 5 статтею 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Водночас, колегія суддів констатує, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 січня 2023 року в справі №924/461/22 апеляційну скаргу Відповідача залишено без задоволення.
З огляду на усе вищеописане у даній судовій постанові, надавши оцінку доказам та доводам сторін щодо розподілу таких витрат, враховуючи відмову в задоволенні апеляційної скарги Відповідача, керуючись зокрема такими критеріями, як обґрунтованість, пропорційнійсть, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, беручи до уваги доведення Адвокатом обставин надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, враховуючи відсутність заперечення Відповідача щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, діючи в правовму полі частини 4 статті 129 ГПК, колегія суддів прийшла до висновку, що заява представника Позивача про стягнення судових витрат підлягає задоволенню шляхом покладення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 8000 грн на Відповідача.
Даний розподіл судових витрат є оптимальним та відповідає критерію необхідності та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, що відповідає вимогам статей вимогам статті 126, 129 Господарського процесуального кодексу України та сталій практиці Європейського суду з прав людини.
Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

1. Заяву представника Фізичної особи-підприємця Рачковського Миколи Івановича (адвоката Літвінова Романа Олександровича) про ухвалення додаткового рішення у справі №924/461/22 - задоволити.
3. Господарському суду Хмельницької області видати відповідний наказ.
4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
5. Додаткову постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
6. Справу №924/461/22 повернути Господарському суду Хмельницької області.
Повний текст додаткової постанови виготовлено 17 січня 2023 року.
Головуючий суддя Василишин А.Р.
Суддя Філіпова Т.Л.
Суддя Бучинська Г.Б.