ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.01.2023 Справа № 914/492/22
За позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золота Підкова-17», м.Львів,
до відповідача: Львівського комунального підприємства «Варшавське-407», м. Львів,
за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, м.Львів,
за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Львівської міської ради, м.Львів,
про зобов`язання вчинити дії,
Суддя Яворський Б.І.,
при секретарі Муравець О.М.
Представники сторін:
від позивача: Гущенков Є.В.,
від відповідача: не з`явився,
від третьої особи 1: не з`явився,
від третьої особи 2: не з`явився.
Відводів складу суду сторонами не заявлялося.
Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу vkz.court.gov.ua.
У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/492/22 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золота Підкова-17» до Львівського комунального підприємства «Варшавське-407» про зобов`язання вчинити дії. Позивач також зазначив, що очікує понести витрати за надання правової (правничої) допомоги в орієнтовному розмірі 18'000,00 грн., і такі докази будуть подані у порядку ч.8 ст.129 ГПК України.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.12.2022 позовні вимоги задоволено; зобов`язано ЛКП «Варшавське-407» передати ОСББ «Золота підкова-17» документи на багатоквартирний будинок №17 по вул. Золота у м. Львові.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Під час розгляду справи по суті представник позивача заявив, що докази понесення витрат будуть подані у порядку ч.8 ст.129 ГПК України.

20 грудня 2022 ОСББ «Золота підкова-17» звернулося до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з доказами її скерування відповідачу. У заяві просив стягнути з відповідача фактично сплачені витрати на правову допомогу у розмірі 30000,00 грн. На підтвердження своєї позиції подав копію договору про надання правової допомоги №01/02-22-1 від 01.02.2022, копії актів приймання виконаних робіт (поставлених послуг) за лютий 2022 року від 20.03.2022, за квітень 2022 року від 02.05.2022, за травень 2022 від 01.06.2022, за червень 2022 року від 01.07.2022 та за липень 2022 року від 01.08.2022, банківські виписки по рахунку представника про оплату наданих послуг на договором на суму 30000,00 грн, а також навів аргументи, викладені у постанові ВП ВС від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.12.2022 заяву передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.12.2022 заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду на 03.01.2023; явка учасників обов`язковою не визнавалась. Ухвала суду була надіслана сторонам за адресою, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а третім особам на електронну адресу, докази про що знаходяться в матеріалах справи.

Представник позивача у судове засідання з`явився, просив суд стягнути з позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з`явилися, відповідач заперечень щодо поданої заяви не подав.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст.126 ГПК України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України).

Судові витрати, крім судового збору, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.129 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано копію договору №01/02-22-1 про надання правової допомоги від 01.02.2022, укладеного Адвокатським бюро «Євгенія Гущенкова» (представник) та ОСББ «Золота Підкова-17» (замовник). Предметом договору є те, що бюро зобов`язується надати юридичні послуги шляхом представництва та захисту інтересів замовника як позивача у процесі аналізу юридичної сторони спірних правовідносин, аналізу судової практики, розробки, формування та виготовлення процесуальних документів (позовної заяви, додатків тощо), для звернення до Господарського суду Львівської області в судовому процесі у господарській справі щодо передачі за актом приймання-передачі від ЛКП «Варшавське-407» до ОСББ «Золота Підкова-17» технічної документації на багатоквартирний будинок №17, який знаходиться по вул.Золота у м.Львові. Вищевказані спірні правовідносини будуть розглядатися Господарським судом Львівської області (як судом першої інстанції), а також можуть бути розглянуті Західним апеляційним господарським судом та Верховним Судом в складі Касаційного господарського суду. Представництво та захист інтересів замовника передбачає надання юридичних послуг замовнику на всіх стадіях судового розгляду справи і обмежується представництвом та захистом лише в господарських судах всіх інстанцій, а також здійснення представництва в будь-яких установах, організаціях, підприємствах незалежно від їх підпорядкування і форм власності, в тому числі, в органах державної виконавчої служби, органах місцевого самоврядування (п.1.2 договору).

Види правової допомоги сторони передбачили у п.2.4 договору.

Сторони погодили, що вартість надання представником юридичних послуг (гонорар) відповідно до предмету цього договору складає 6 000,00 грн за кожен місяць дії цього договору, при цьому оплата гонорару здійснюється замовником авансом, у розмірі 100% розміру гонорару і не пізніше 2-го числа поточного місяця в якому надається послуга. Сторони встановили, що факт надання послуг правової допомоги представником підтверджується підписанням актів поставлених послуг, які оформлюються щомісячно, при цьому, обов`язок складання акту покладається на представника (п.4.1, 4.2 договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до моменту його припинення з підстав, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України, а по грошових зобов`язаннях замовника перед АБ - до їх повного виконання.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на предмет договору про надання юридичної допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові від 08.04.2020 у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п.28 додаткової постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, п.19 додаткової постанови від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 09.12.2021 у справі № 922/3812/19).

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 викладено правову позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Верховний Суд зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

На підставі зазначеного, під час вирішення питання про розподіл судових витрат у цій справі суд враховує, що адвокат Гущенков Є.В. підготував та подав позовну заяву з додатками; у процесі розгляду справи подав відповідь на відзив, заяву про уточнення позовних вимог, заяву про залучення третьої особи 1, клопотання про залишення заперечень відповідача на відповідь на відзив без розгляду, клопотання про долучення доказів та клопотання про залишення клопотання відповідача про продовження строку без задоволення. Крім того, Гущенков Є.В. здійснював представництво інтересів позивача в судових засіданнях 28.04.2022, 19.05.2022, 16.06.2022, 30.06.2022, 04.08.2022, 09.12.2022 та 15.12.2022. 01.12.2022 представник прибув до зали суду, однак засідання не відбулося з підстав відсутності електроенергії у приміщенні суду.

Водночас, суд відзначає, що у актах приймання виконаних робіт (поставлених послуг), як і в договорі зазначено, що: «представником надано послуги представництва та захисту інтересів замовника, як позивача у процесі аналізу юридичної сторони спірних правовідносин, аналізу судової практики, розробки, формування та виготовлення процесуальних документів (позовної заяви, додатків тощо), для звернення до Господарського суду Львівської області в судовому процесі у господарській справі щодо передачі за актом приймання-передачі від ЛКП «Варшавське-407» до ОСББ «Золота Підкова-17» технічної документації на багатоквартирний будинок №17, який знаходиться по вул.Золота у м.Львові, яка відповідно до юрисдикції розглядається у Господарському суді Львівської області». Однак, зі змісту договору вбачається, що обсяг та вартість послуг з представництва інтересів замовника є значно меншими, аніж передбачено у договорі, і, зокрема, у п.2.4, де вказано, що представник може здійснювати ряд послуг, що не пов`язані з послугами, наданими в межах розгляду даної справи в суді першої інстанції.

Суд відзначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова ВП ВС від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з тим обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

При цьому, господарський суд враховує, що клопотання відповідача в порядку ч. 5 ст. 126 ГПК України щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката не надходило.

У той же час, ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7 та 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, враховуючи, що сторони визначили фіксований розмір винагороди, пов`язаність витрат із розглядом справи, її складністю, матеріально-правовою складовою, а також зважаючи на те, що справа по своїй суті не потребувала пошуку та вивчення адвокатом значної кількості судової практики та приписів діючого законодавства України зі спірного питання для складання позовної заяви, адже адвокат Гущенков Є.В. уже раніше брав участь у розгляді справи №914/2228/19 за позовом ОСББ «Стрийська підкова» до ЛКП «Вулецьке» про зобов`язання передати документацію з аналогічними позовними вимогами, застосовуючи зазначені вище критерії реальності та розумності розміру заявлених витрат на оплату послуг адвоката до відшкодування, їх необхідності та обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи всі аспекти та характер спірних правовідносин у справі та, виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо принципів диспозитивності, рівності усіх учасників, суд дійшов висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення у справі про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17'000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 86, 126, 126, 129, 130, 221, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золота Підкова-17» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Львівського комунального підприємства Варшавське-407 (79020, м.Львів, вул.Варшавська, 64; ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Золота підкова-17 (79039, м.Львів, вул.Золота, 17; ) 17'000,00 грн. витрат на правову допомогу.

3. У задоволенні решти вимог за заявою відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

У судовому засіданні 03.01.2023 проголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення. Повний текст додаткового рішення складено 04.01.2023.

Додаткове рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Яворський Б.І.