ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2229/22

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юст»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Векторбуд-Плюс»
про стягнення 139601,31 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юст» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Векторбуд-Плюс» (далі відповідач) про стягнення 139601,31 грн., з яких 111585 грн. основний борг, 25145,67 грн. інфляційні втрати, 2870,64 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду від 16.11.2021 № 60-ПР щодо здійснення розрахунку за поставлений товар та виконані роботи у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.11.2022 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк до 06.12.2022 для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову. Встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив до 20.12.2022 та встановлено відповідачу строк до 30.12.2022 для подачі заперечення на відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу надати суду у строк встановлений для подання відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за договором підряду від 16.11.2021 № 60-ПР щодо здійснення розрахунку за поставлений товар та виконані роботи у встановлений договором строк; контррозрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3 % річних.

Відповідач повідомлений про відкриття провадження у даній справі у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення на адресу його місцезнаходження, належним чином завіреної копії ухвали, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір підряду від 16.11.2021 № 60-ПР (далі договір), відповідно до умов якого позивач підрядник бере на себе зобов`язання власними та/або залученими силами виготовити засоби організації безпеки дорожнього руху, зокрема знаки (надалі за текстом товар) та виконати роботи по встановленню дорожніх знаків і нанесення дорожньої розмітки за адресою: вул. Великої фонтанки, м. Умань, Черкаської обл. згідно схеми наданої відповідачем замовником (надалі роботи), а замовник зобов`язується прийняти, оплатити товар і роботи на умовах і в строк, що встановлені цим договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору ціна договору становить 165585 гри., в тому числі ПДВ 20% - 27597,50 грн. Ціна договору включає в себе вартість товару та вартість робіт. Вартість, ціна, обсяги, кількість товару і робіт за цим договором визначається відповідно до специфікацій (які є додатками до договору), що є невід`ємними частинами цього договору.

Протягом трьох банківських днів з дня підписання договору та виставлення відповідного рахунку підрядником замовник сплачує аванс у розмірі, що становить 90000 грн., в тому числі ПДВ 20% - 15000 грн. Замовник сплачує платіж у розмірі, що становить 75585 грн., в тому числі ПДВ 20% - 12597,50 грн. протягом двох банківських днів з дня завершення виконання робіт підрядником та підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт та видаткової накладної (п. 2.2, пп. 2.2.1 п. 2.2 договору).

Згідно з п. 2.3 договору у разі виникнення необхідності виготовлення та поставки підрядником додаткового товару та/або виконання додаткових робіт для замовника останні виготовляються та виконуються підрядником після оформлення сторонами відповідної специфікації з зазначенням в ній ціни такого товару, робіт з оплатою у порядку, передбаченому п. 2.2 договору, якщо інше не буде визначено сторонами у додатковій угоді до цього договору.

Пунктом 2.4 договору визначено, що право власності на товар переходить до замовника з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.5 договору виконані за цим договором товар і роботи, передаються підрядником та приймаються замовником, шляхом оформлення та підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт та шляхом оформлення видаткових та підписання накладних, довіреностей /по Товару/.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань, передбачених цим договором (п. 7.1 договору).

Додатком № 1 до договору сторони підписали специфікацію № 1, в якій погодили види робіт, товар, їх кількість та ціну.

Між сторонами у справі укладена додаткова угода від 02.12.2021 № 1 до договору (далі додаткова угода), якою, у зв`язку з необхідністю виконати додаткові роботи, сторони домовилися доповнити п. 2.1 договору наступним: « 1.1.1 Генпідрядник доручає та оплачує, а субпідрядник приймає на себе виконання з демонтажу та монтажу знаків на об`єкті: «вул. Великої фонтанки, м. Умань, Черкаська обл.» (далі об`єкт монтажних робіт)».

Загальна вартість робіт за цією додатковою угодою згідно додатка № 1 до цієї додаткової угоди становить 36000 грн., в тому числі ПДВ 20% - 6000 грн. (п. 2 додаткової угоди).

Згідно п. 3 додаткової угоди загальний об`єм робіт визначається в актах виконаних робіт.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди остаточний розрахунок здійснюється замовником за фактично виконані роботи згідно з актами виконаних робіт.

Додатком № 1 до додаткової угоди сторони підписали специфікацію № 1, в якій погодили види робіт, товар, їх кількість та ціну.

Позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 91695 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: від 06.12.2021 № 884 на суму 89175 грн., від 06.12.2021 № 886 на суму 2520 грн.

Також на виконання умов договору позивачем були виконані, а відповідачем були прийняті роботи на загальну суму 109890 грн., що підтверджується наступними актами надання послуг: від 06.12.2021 № 885 на суму 34830 грн., від 06.12.2021 № 887 на суму 33480 грн., від 15.12.2021 № 914 на суму 41580 грн.

Загальна сума поставленого товару та виконаних робіт складає 201585 грн.

Вищезазначені видаткові накладні та акти наданих послуг підписані в двохсторонньому порядку повноважними представниками сторін без будь яких застережень і зауважень та скріплені печатками товариств, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Враховуючи, що відповідач своїх договірних зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар та виконані роботи по переліченим вище видатковим накладним та відповідно актам наданих послуг в повному обсязі не виконав, позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 27.09.2022 № 01пр/2709, в якій пропонував сплатити борг у сумі 111585 грн. Надіслання вказаної кореспонденції на адресу відповідача підтверджується описом вкладення від 29.09.2022, накладною «Укрпошта» від 29.09.2022 № 482. Завірені копії перелічених документів залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення, своїх зобов`язань щодо здійснення розрахунку за поставлений товар та виконані роботи згідно перелічених вище видаткових накладних та актів наданих послуг в повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим, за ним рахується борг в розмірі 111585 грн.

Оскільки укладений між сторонами у справі договір є змішаним та має ознаки договору поставки та підряду, то суд до спірних правовідносин застосовує законодавство яке регулює правовідносини поставки та підряд.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Договір підряду це консенсуальний, двохсторонній та оплатний договір.

Стаття 854 Цивільного кодексу України до обов`язків замовника, зокрема, відносить оплату виконаної підрядником роботи після здачі всієї роботи, якщо інше не встановлено законом або договором.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладених між сторонами договорів, відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар та виконані роботи згідно перелічених вище видаткових накладних та актів наданих послуг, в зв`язку з чим, за ним на час розгляду справи рахується борг в загальному розмірі 111585 грн. різниця між перерахованими грошовими коштами та загальною вартістю поставленого товару і виконаних робіт. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 111585 грн. основаного боргу.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар та виконані роботи, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з прострочених сум грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати та 3% річних з прострочених сум за загальний період прострочення з 18.12.2021 по 27.10.2022 складають 12236,22 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача у вказаній частині підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, зобов`язання відповідача щодо здійснення розрахунку за поставлений товар та виконані роботи прострочене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 111585 грн. основного боргу, 25145,67 грн. інфляційних втрат, 2870,64 грн. 3% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Позивач в прохальній частині позовної заяви просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн.

Згідно положень ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що між позивачем (далі клієнт) та адвокатом Перепелицею Олександром Володимировичем (далі адвокат) укладено договір про надання правової допомоги від 27.09.2022 № 01гс/2709 (далі договір про надання правової допомоги), відповідно до умов якого адвокат надає клієнту правову допомогу по захисту його прав та інтересів, а саме у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних провадженнях, справах, у відносинах з будь-якими підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, з фізичними особами та фізичними особами-підприємцями, страховими компаніями, у будь-яких державних органах, в т.ч. НПУ, ГПУ, СБУ, ДФС, ДБР, НАБУ тощо, у всіх інстанціях будь-якого суду судової влади України чи будь-якої іншої країни, з будь-яких питань передбачених чинним та міжнародним законодавством, тут і надалі справа, а клієнт зобов`язується прийняти і оплатити таку правову допомогу згідно умов договору (п. 1.1 договору про надання правової допомоги).

Відповідно до п. 3.2 договору про надання правової допомоги вид правової допомоги, ціна, порядок та строки оплати надання правової допомоги адвокатом за цим договором визначаються сторонами у додаткових угодах до договору та у актах приймання-передачі правової допомоги до договору.

Договір діє до 31.12.2022; у випадку, якщо жодна із сторін не надішле повідомлення іншій стороні про розірвання договору - дія договору продовжується до кінця наступного року (п. 4.1 договору про надання правової допомоги).

Між позивачем та адвокатом Перепелицею Олександром Володимировичем укладено додаткову угоду від 27.09.2022 до договору про надання правової допомоги (далі додаткова угода до договору про надання правової допомоги), відповідно до умов якої сторони погодили ціну за надання правової допомоги адвокатом: Здійснення правової допомоги, яка в собі містить консультації, правовий аналіз, збір необхідних доказів по Справі, складання, подання необхідних документів - за 1 робочу годину надання правової допомоги 2500 грн. (без ПДВ); участь адвоката в інтересах клієнта у досудовому, судовому провадженні по справі у підвідомчому суді у якості його представника з виконанням покладених на нього прав та обов`язків - за 1 робочу годину надання правової допомоги 2500 грн. (без ПДВ).

На виконання умов договору про надання правової допомоги адвокат надав позивачу передбачені договором послуги за спірними правовідносинами по даній господарській справі на суму 20000 грн., що підтверджується актом приймання-передачі надання правової допомоги від 27.10.2022 на суму 20000 грн., який підписаний в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін позивача та адвокатом .

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Доказів звернення відповідачів до суду з відповідним клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з наданням розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до даної справи, відповідачі суду не надали.

Суд зазначає, що однією з гарантій забезпечення права особи на правову допомогу є повна і справедлива компенсація всіх понесених витрат на правову допомогу.

Сторона, яка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, перебуває у становищі, коли її права та/або інтереси порушуються (не визнаються, оспорюються) іншою стороною спору, у зв`язку з чим позивачу необхідний судовий захист.

Для такого захисту, зумовленого протиправною поведінкою іншої сторони (відповідача), позивачу необхідно витрачати свій час та кошти, докладати зусиль для захисту своїх порушених прав/інтересів.

Тому цілком розумно та справедливо, коли особа, на користь якої вирішено спір, у повній мірі отримує від винної сторони (сторони, яка порушує права та призвела до виникнення спору) компенсацію своїх витрат, понесених для того, щоб захистити свої права/інтереси, які, відповідно, порушуються/не визнаються, оспорюються саме відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відшкодування витрат на професійну правничу допомогу покладається судом на відповідача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юст» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Векторбуд-Плюс» про стягнення 139601,31 грн., з яких 111585 грн. основний борг, 25145,67 грн. інфляційні втрати, 2870,64 грн. 3 % річних задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Векторбуд-Плюс» (вул. Привокзальна, 21, офіс 15, м. Бориспіль, Київська обл., 08300 ідентифікаційний код 35614971) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юст» (вул. Трублаїні, 2, м. Київ, 03134, ідентифікаційний код 30439872) 111585 (сто одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. основного боргу, 25145 (двадцять п`ять тисяч сто сорок п`ять) грн. 67 коп. інфляційних втрат, 2870 (дві тисячі вісімсот сімдесят) грн. 64 коп. 3 % річних, 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. витрат зі сплати судового збору, 20000 (двадцять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 18.01.2023.

Суддя Ю.В. Подоляк