ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2023 року м.Дніпро Справа № 908/868/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

судді: Орєшкіна Е.В., Кощеєв І.М.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Концерну Міські теплові мережі на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.08.2022 (суддя Проскуряков К. В.) у справі № 908/868/22

За позовом: Концерну Міські теплові мережі (юридична адреса: буд. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, 69091; поштова адреса: вул. Щаслива, буд. 2а, м. Запоріжжя, 69065; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗСС (вул. Теплична, буд. 23, м. Запоріжжя, 69009; )

про стягнення 76 033,83 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну Міські теплові мережі до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗСС про стягнення 76 033,83 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Концерн «МТМ» здійснює постачання теплової енергії в гарячій воді в нежитлове приміщення №200-I (літ. А-5) загальною площею 355,5 кв.м. за адресою: вул. Дніпровське шосе, 30 в м. Запоріжжі, яке знаходиться у житловому будинку та має єдину систему централізованого опалення. Вказане нежитлове приміщення належить на праві власності ТОВ «ЗСС», що підтверджується Інформаційною довідкою. Договір на час подання цієї позовної заяви між сторонами не укладений, однак позивач звертався до відповідача з пропозицією укласти договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. Відповідач жодних заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі на адресу позивача не надав. Таким чином, заборгованість на момент подання позовної заяви становить 76 033,83 грн., що підтверджується розрахунком основного боргу. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 193, 232, 275-277 Господарського кодексу України, Закон України «Про теплопостачання», Закон України «Про житлово-комунальні послуги», «Правила користування тепловою енергією», позивач просить суд позов задовольнити.

В липні 2022 Концерн «МТМ» уточнив позовні вимоги, так Концерн «МТМ» відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 76 033,83 грн. Заборгованість у відповідача виникла за опалювальний період вересень 2020 по квітень 2021. Однак, Споживач за вказаний період не здійснив жодної оплати. Факт постачання теплової енергії підтверджується рахунками та актами приймання-передачі теплової енергії.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.08.2022 у справі № 908/868/22 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи не містять доказів фактичної поставки теплоносія в нежитлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе, буд. 30, приміщення 200-I (літ. А-5), суд не вбачає підстав для задоволенні заявлених позовних вимог.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Концерн Міські теплові мережі, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить: скасувати оскаржуване рішення Господарського суду в повному обсязі, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги; стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що нежитлове приміщення №200-I (літ. А-5) загальною площею 355,5 кв.м. за адресою: вул. Дніпровське шосе, 30 в м. Запоріжжя є частиною житлового будинку та має спільну з будинком систему опалення, а тому є об`єктом теплоспоживання. Система опалення нежитлового приміщення споживача не облажнана індивідуальним приладом обліку теплової енергії. Відсутність укладеного між сторонами договорук купівлі-продажу теплової енергії, обовязковість укладання якого лежить і на споживачеві, і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з відповідача на користь позивача вартості послуг з теплопостачання, оскільки між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2022 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2022 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 908/868/22. Доручено Господарському суду Запорізької області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №908/868/22.

06.10.2022 матеріали справи № 908/868/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.10.2022 відновлено строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Концерну Міські теплові мережі на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.08.2022 у справі № 908/868/22. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, Концерн «МТМ» діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше.

Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 р. за № 2633-IV, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. за № 1198 та іншими нормативно-правовими актами України.

Зокрема, в Законі та в вказаних Правилах надано визначення поняттю «Споживач», а саме споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі до договору (Закон); споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору (Правил).

Теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

В розумінні Закону України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією, Споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійсняються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до частини 4 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії.

Пунктами 4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 р. передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, який споживач зобов`язаний до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, нежиле приміщення, літ. А-5, об`єкт житлової нерухомості: ні, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, Дніпровське шосе, буд. 30, приміщення 200-I, площею 355,5 кв.м. зареєстровано 07.12.2017 на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗСС", .

Концерн «МТМ» направив на адресу ТОВ "ЗСС" лист від 29.09.2020 за вих. №929/06, відповідно до якого пропонував відповідачу в десятиденний термін звернутися до філії Концерну «МТМ» Дніпровського району для укладання договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на нежитлове приміщення №200-I за адресою: вул. Дніпровське шосе, буд. 30. Також перелічив документи, необхідні ТОВ "ЗСС" для укладання вказаного договору. Також вказано, що направляються рахунки та акти виконаних робіт для сплати за послугу з централізованого опалення та в разі несплати заборгованості у семиденний строк з дня отримання рахунків, Концерн «МТМ» буде звертатись до суду з відповідним позовом.

На підтвердження направлення вказаного листа позивачем надано лише фіскальний чек від 02.10.2020, з якого не можливо встановити, яку саме кореспонденцію було направлено на адресу відповідача.

Крім того, у листі від 29.09.2020 за вих. №929/06 не перелічені додатки до нього та після попередження товариства про те, що може бути подано позов до суду, міститься підпис директора Симонік С.М. без зазначення жодних додатків до нього.

Однак, позивач не надав доказів направлення на адресу відповідача проекту договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та не надав до матеріалів справи копію проекту вказаного договору.

Позивач з урахуванням письмових пояснень по суті спору від 07.07.2022 за вих. №37/1 зазначає, що відпустив теплову енергію відповідачу за період: з вересня 2020 по квітень 2021, що підтверджується рахунками та актами приймання-передачі теплової енергії.

Однак, позивач не надав жодних доказів на підтвердження направлення на адресу відповідача рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії за спірний період.

Разом з тим, позивач до матеріалів справи надав засвідчену копію акту перевірки стану готовності вузла обліку теплової енергії до експлуатації в опалювальному періоді 2020-2021 від 15.10.2021 по житловому будинку за адресою Дніпровське шосе, буд. 30, складеного комісією у складі техніка Сорокіна С.В.

У вказаному акті зазначено встановлено наступне: два прилади обліку теплової енергії відповідного типу, два обчислювачі, та витратоміри 40 мм та 25 мм у комплекті, підвальні термометри опору платинові (ТОП) Pt500. Зняті покази приладу обліку на момент перевірки. Зазначено, що терміни держповірки та те, що прилад обліку теплової енергії опломбовано пломбами теплопостачальної організації.

Вказаний акт обстеження підписаний членом комісії: Сорокіним С.В.

Також позивач надав до матеріалів справи Акт перевірки стану вузла обліку теплової енергії по закінченню опалювального періоду 2021-2022 від 31.03.2022, складеного комісією у складі техніка ГОТЕ ВВ Клімова М.М., без присутності відповідального споживача з експлуатації систем тепло споживання. Технічний огляд вузла обліку теплової енергії споживача проводився у житловому будинку КП «МДЛ», за адресою Дніпровське шосе, буд. 30.

Зазначений Акт підписаний членом комісії: Клімовою М.М.

Як доречно зазначив суд першої інстанції, що в Акті від 31.03.2022 зазначено, що перевірка стану вузла обліку теплової енергії по закінченню опалювального періоду 2021-2022 від 31.03.2022 проводилась у житловому будинку КП «МДЛ», за адресою Дніпровське шосе, буд. 30, отже вказаний Акт взагалі не приймається судом до уваги, оскільки не стосується перевірки вузла обліку саме в приміщенні 200-I по вул. Дніпровське шосе, буд. 30, яке належить на праві власності ТОВ "ЗСС".

В матеріалах справи відсутні докази запрошення відповідача прийняти участь в складанні цих актів, відсутні докази повідомлення відповідача про їх складання та про їх результати.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції доречно враховав те, що вказані акти перевірки стану вузла обліку теплової енергії були складену комісією позивача в односторонньому порядку.

Спільних актів перевірки стану вузла обліку теплової енергії або обстеження теплоспоживання нежитлового приміщення 200-I (літ. А-5) по вул. Дніпровське шосе, буд. 30 в м. Запоріжжя, яке належить відповідачу, складених між позивачем та відповідачем, до матеріалів справи не надано, в тому числі не надано доказів на підтвердження виміру температури у спірному приміщенні.

Колегія суддів констатує, що позивачем у позовній заяві не обґрунтовано, що вказане нежитлове приміщення відповідача є частиною житлового будинку, яке знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе, буд. 30, та не надано доказів того, що у спірному приміщенні значиться спільна з житловим будинком мережа теплового постачання.

Акти приймання-передачі теплової енергії за період з вересень 2020 по квітень 2021, на які посилається позивач, не містять підписів представника відповідача.

Апеляційний суд, беручи до уваги встановлені обставини справи та оцінюючи наведені докази зазначає, що позивач не надав належних доказів на підтвердження обсягу помісячного постачання теплової енергії до нежитлового приміщення, яке належить відповідачу, не довів обсяг теплової енергії, який зазначений в рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії за спірний період, не надав розрахунку теплового навантаження, а отже не довів належними та допустимими засобами доказування наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за теплову енергію в сумі 76 033,83 грн.

Відтак, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що з урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів фактичної поставки теплоносія в нежитлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе, буд. 30, приміщення 200-I (літ. А-5), відсутні підстави для задоволенні позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції критично оцінюються доводи скаржника щодо того, що судом першої інстанції не з`ясовувались та не досліджувалися обставини, що мали значення для справи та не було запропоновано відповідачу надати додаткові докази та пояснення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 17.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/868/22 в порядку спрощеного позовного провадження. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Присвоєно справі номер провадження 5/65/22 та вирішено розгляд справи по суті розпочати з 18.07.2022. Запропоновано учасникам справи вчини відповідні процесуальні дії.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю ЗСС () є вул. Теплична, буд. 23, м. Запоріжжя, 69009.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копію ухвали суду від 17.06.2022 про відкриття провадження у справі №908/868/22 направлено судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштової кореспонденції на вказану адресу місцезнаходження відповідача.

В матеріалах справи міститься копія ухвали Господарського суду Запорізької області від 17.06.2022 про відкриття провадження у справі №908/868/22, яка була направлена судом на адресу ТОВ ЗСС та повернулась до суду з відміткою АТ «Укрпошта» причина повернення за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про розгляду справи №908/868/22 в суді.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Колегія суддів вважає, що відповідач не надав письмовий відзив на позовну заяву та додані до нього документи, а також й доказів повної або часткової оплати суми, заявленої позивачем до стягнення, отже своїми правами, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України, не скористався.

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги та вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну Міські теплові мережі на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.08.2022 у справі № 908/868/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 30.08.2022 у справі № 908/868/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна