ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1167/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Фізичної особи підприємця Українця Назара Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект пак" про стягнення 400110 грн. 09 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа підприємець Українець Назар Васильович звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект пак" (далі-відповідач) про стягнення, на підставі договору поставки № 02/05-22 від 05.05.2022 року, 379715 грн. 70 коп. боргу, 1584 грн. 85 коп. 3% річних, 13207 грн. 13 коп. пені, 5602 грн. 41 коп. інфляційних втрат, що разом становить 400110 грн. 09 коп., та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано порушенням відповідачем порядку та строків оплати товару за договором поставки № 02/05-22 від 05.05.2022 року.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 09.11.2022 року, 06.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1167/22 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін без виклику, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.12.2022 року, яке в подальшому відкладено на 10.01.2023 року, для забезпечення дотримання прав відповідача бути проінформованим про час і дату призначення судового засідання, розміщено інформацію про повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Перфект пак" на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області вебпорталу судової влади України.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 10.01.2023 року не забезпечив, письмовий відзив на позовну заяву не подав, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, ухвали Господарського суду Черкаської області від 09.11.2022 року, 06.12.2022 року адресовані відповідачу у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку відповідно до даних Укрпошти про відстеження поштового відправлення особисто вручені відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд задовольняє позов повністю з таких підстав.

05.05.2022 року позивач Фізична особа-підприємець Українець Назар Васильович, як постачальник, та відповідач - Товариство з обмеженою відповідаольністю Перфект Пак, як покупець, уклали договір поставки № 02/05-22 (далі Договір, а.с. 8-9), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця деревину дров`яну промислового використання (надалі товар), а покупець зобов`язався прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, визначених договором.

У Договорі його сторони погодили всі істотні умови, зокрема, домовилися про таке:

п. 3.1. асортимент, ціна, одиниця виміру, кількість та вартість товару, що постачається за умовами цього договору визначається сторонами у видаткових накладних на товар;

п. 5.6. товар супроводжується наступними документами: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, інші документи (за необхідності);

п. 6.1. розрахунки за даним договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового переказу грошових коштів на рахунок постачальника протягом 10 банківських днів з дня поставки товару, та на підставі виставленого рахунку-фактури;

п.6.4. датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на відповідний банківський рахунок покупця вказаний у рахунку-фактурі;

п. 8.4. за прострочення оплати поставленого товару за цим договором, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки Національного Банку України (що діяла в період прострочення) від простроченого платежу за кожний день прострочення;

п.п. 9.1., 9.6., 9.8. договір набуває чинності з дня його підписання повноважними представниками сторін; договір чинний з моменту підписання і діє до 31.12.2022 року; договір у будь-якому випадку вважається чинним до моменту виконання сторонами усих грошових зобов`язань за ним.

Договір підписаний представниками обох сторін, їх підписи посвідчені їхніми печатками.

Із видаткових накладних: № 08/08 від 08.08.2022 року на суму з ПДВ 73455 грн.70 коп., №11/8 від 11.08.2022 року на суму з ПДВ 77217 грн.30 коп., №12/8 від 12.08.2022 року на суму з ПДВ 81758 грн.70 коп., №16/8 від 16.08.2022 року на суму з ПДВ 91673 грн.70 коп., №19/8 від 19.08.2022 року на суму з ПДВ 84852 грн.50 коп., (а.с. 10, 12, 14,16, 18), а також товарно-транспортних накладних: № 08/08 від 08.08.2022 року, № 11/08 від 11.08.2022 року, № 12/08 від 12.08.2022 року, № 16/08 від 16.08.2022 року, № 19/08 від 19.08.2022 року (а.с. 11,13,15,17,19) вбачається, що позивач поставив відповідачу товар дров`яну деревину на загальну суму в т.ч. з ПДВ 408957 грн.90 коп. який відповідач отримав без зауважень.

Отриманий товар відповідач в порушення умов Договору відповідач оплатив частково на суму 29242 грн. 20 коп., борг у розмірі 379715 грн. 70 коп. не оплатив, визнав у акті звіряння взаємних розрахунків за період з 01.07.2022 року по 29.09.2022 року (а.с. 21-22), вимога про його стягнення є предметом позову у справі, що розглядається.

Борг відповідачем за Договором на момент звернення до суду не сплачено, також за порушення строків оплати товару позивач нарахував до стягнення 13207 грн. 13 коп. пені, 5602 грн. 41 коп. інфляційних втрат, 1584 грн. 85 коп. 3 % річних.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору № 02/05-22 від 05.05.2022 року, вимоги позивача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цими договорами.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, забезпечення виконання зобов`язання у виді поруки параграфом 3 глави 49, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Товар за Договором був отриманий відповідачем на суму 408957 грн. 90 коп. без зауважень, що підтверджується підписами представників відповідача, завіреними печатками відповідача на видаткових накладних: №08/08 від 08.08.2022 року, №11/8 від 11.08.2022 року, №12/8 від 12.08.2022 року, №16/8 від 16.08.2022 року, №19/8 від 19.08.2022 року, а також товарно-транспортних накладних: № 08/08 від 08.08.2022 року, № 11/08 від 11.08.2022 року, № 12/08 від 12.08.2022 року, № 16/08 від 16.08.2022 року, № 19/08 від 19.08.2022 року.

У п. 6.1. Договору сторони погодили, що розрахунки за даним договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового переказу грошових коштів на рахунок постачальника протягом 10 банківських днів з дня поставки товару, та на підставі виставленого рахунку-фактури.

Відповідач оплатив вартість отриманого товару на суму 29242 грн. 20 коп., вартість отриманого товару у розмірі 379715 грн. 70 коп. в погоджені сторонами строки та на момент звернення позивача до суду не оплатив.

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем свого зобов`язання зі сплати вартості поставленого позивачем товару у позивача виникло право вимагати з відповідача примусового виконання простроченого грошового зобов`язання в натурі щодо сплати заборгованості у розмірі 379715 грн. 70 коп., які позивачем доведені належними, достатніми та допустимими доказами, та не заперечена відповідачем, тому зазначена сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

У зв`язку з простроченням сплати основного грошового зобов`язання позивачем заявлено до стягнення з відповідача з урахуванням здійснених поставок, обумовлених строків оплати, фактичних оплат, на підставі п. 8.4. Договору - 13207грн. 13 коп. пені та на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 1584 грн. 85 коп. 3 % річних, 5602 грн. 41 коп. інфляційних втрат

Пунктом 8.4 Договору сторони погодили, що за прострочення оплати поставленого товару за цим договором, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки Національного Банку України (що діяла в період прострочення) від простроченого платежу за кожний день прострочення.

Нормами ч. 1 ст. 546, ч.ч. 1, 2 ст. 547 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За приписами ст. 551 ч. 2 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 231 ч. 4 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

При вирішенні спору в частині стягнення спірних сум пені, 3 % річних, інфляційних втрат суд керується приписами статей 536, 549 - 552, 610-612, 614, 625 ЦК України, статтями 216-218, 229 - 232, 234 ГК України, Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», умовами пункту 8.4. договору поставки № 02/05-22 від 05.05.2022 року, їх розрахунок позивачем методологічно і арифметично проведено правильно, тому вимогу позивача і в цій частині суд визнає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у заявленому розмірі.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за договором поставки № 02/05-22 від 05.05.2022 року - 379715 грн. 70 коп. боргу, 13207 грн. 13 коп. пені, 5602 грн. 41 коп. інфляційних втрат, 1584 грн. 85 коп. 3 % річних, є доказаними, обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 6001грн. 65 коп.

Керуючись ст.ст. 129, ст. 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Перфект Пак, , місцезнаходження: 20300, Черкаська обл., м. Умань, вул. Крамаренка, буд. 16 на користь Фізичної особи-підприємця Українця Назара Васильовича, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 - 379715 грн. 70 коп. боргу, 13207 грн. 13 коп. пені, 5602 грн. 41 коп. інфляційних втрат, 1584 грн. 85 коп. 3 % річних, 6001 грн. 65 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 11.01.2023 року.

Суддя В.М. Грачов