03.01.2023Справа № 910/8669/22
За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Попільнянський комбікормовий завод»
простягнення 1 092 235,42 грн.
Суддя Босий В.П.
Представники учасників справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» (надалі - ТОВ «Лендагроінвест») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Попільнянський комбікормовий завод» (надалі - ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод») про стягнення 1 092 235,42 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором складського зберігання №1-08/10/21 від 08.10.2021, чим позивачу завдано збитки у загальному розмірі 759 236,91 грн. Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 330 752,00 грн. та 3% річних у розмірі 2 246,51 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» на користь ТОВ «Лендагроінвест» суму збитків у розмірі 759 236,91 грн., штраф у розмірі 330 752,00 грн. та судовий збір у розмірі 16 349,83 грн.

13.12.2022 через канцелярію суду від ТОВ «Лендагроінвест» надійшла заява про стягнення витрат на правову допомогу, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача 18 200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

В обґрунтування заявлених судових витрат позивач посилається на наступні докази: договір про надання правової (правничої) допомоги №106/18 від 02.07.2018, додаткові угоди №4 від 31.10.2019, №7 від 30.10.2020, №8 від 04.10.2021 та №9 від 26.08.2022 до вказаного договору, додаток №7 від 26.08.2022 до договору про надання правової (правничої) допомоги №106/18 від 02.07.2018, акт-рахунок прийому-передачі послуг №42 від 31.08.2022, акт-рахунок прийому-передачі послуг №44 від 31.10.2022, платіжні інструкції №132 від 31.08.2022 та №236 від 02.11.2022.

Судом встановлено, що між Адвокатським бюро «Валько Ігор та партнери» (виконавець) та ТОВ «Лендагроінвест» (замовник) було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №106/18 від 02.07.2018 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого замовник замовляє та доручає виконавцю надавати йому правову (правничу) шляхом представництва, захисту, здійснення інших видів правової (правничої) допомоги та дій, що мають юридичне значення, згідно законодавства про види адвокатської діяльності та/або отриманих від замовника окремих доручень (завдань), а виконавець зобов`язується виконувати отримані від замовника доручення від імені та за рахунок замовника в порядку та на умовах, визначених договором.

Згідно з п. 8.1 Договору договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.10.2019.

Строк дії договору неодноразово продовжувався додатковими угодами до Договору, зокрема, додатковою угодою №9 від 26.08.2022 строк дії Договору встановлено до 31.10.2023.

Додатком №7 від 26.08.2022 до Договору сторони погодили, що вартість представництва інтересів замовника в Господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді, Верховному Суді та інших судах у справі щодо стягнення коштів з ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» з усіма повноваженнями без виключення становить 1 300,00 грн., а оплата гонорару виконавця та інших платежів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок виконавця зазначений в договорі протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати виставлення рахунку.

31.08.2022 між виконавцем та замовником підписано акт-рахунок прийому-передачі послуг №42, відповідно до якого Адвокатським бюро «Валько Ігор та партнери» надано ТОВ «Лендагроінвест» послуги з підготовки позову до ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» на суму 10 400,00 грн.

31.10.2022 між Адвокатським бюро «Валько Ігор та партнери» та ТОВ «Лендагроінвест» підписано акт-рахунок прийому-передачі послуг №44, відповідно до якого виконавцем надано замовнику послуги з вивчення відзиву на позов по справі №910/8669/22 та підготовки відповіді на відзивна суму 6 500,00 грн., а також з підготовки клопотання про витребування доказів по справі №910/8669/22 на суму 1 300,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N19336/04, п.269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019 Верховного Суду по справі №910/4515/18.

Згідно з ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 року).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення віл 27.10.1993 Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п. 26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Суд не вбачає обґрунтованою, співмірною та розумною витрату суб`єктом професійної діяльності в сфері надання юридичних послуг (професійним адвокатом) з підготовки клопотання про витребування доказів у розмірі 1 300,00 грн. оскільки його подача була здійснена після спливу процесуального строку без відповідного клопотання про його поновлення, що стало наслідком залишення клопотання про витребування доказів без задоволення.

Отже, на переконання суду, позивачем подано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання Адвокатським бюро «Валько Ігор та партнери» професійної правничої допомоги ТОВ «Лендагроінвест» в межах даної справи на суму 16 900,00 грн.

Виходячи з того, що позовні вимоги задоволені частково, витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 127, 129, 221, 243, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Попільнянський комбікормовий завод» (01013, м. Київ, Набережно-Печерська дорога, будинок 2; ідентифікаційний код 00688195) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендагроінвест» (08124, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Гурівщина, вул. Київська, будинок 17; ідентифікаційний код 39827752) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 865 (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн. 24 коп. Видати наказ.

3. В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

4. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий