номер провадження справи 34/115/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023 Справа № 908/2133/22

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні,

матеріали справи № 908/2133/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна», ідентифікаційний код юридичної особи 42963180 (пров. Першотравневий, буд. 165, м. Бахмут, Донецька область, 84500; вул. Миру буд. 41, а/с 53, м. Бахмут, Донецька область, 84511; адвокат Незнамова Тетяна Олександрівна, адреса для листування: вул. Корольова, 8/39, м. Рівне, 33024)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС», ідентифікаційний код юридичної особи 34063592 (вул. Добролюбова, буд. 20, м. Запоріжжя, 69006)

про стягнення 133 921 грн 64 коп.

Без виклику учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна» (м. Бахмут Донецької області) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» 133 921 грн 64 коп., з яких: 75 953 грн 42 коп. пеня; 8 408 грн 22 коп. 3% річних; 49 560 грн 00 коп. інфляційні втрати.

У позові позивач просив задовольнити клопотання про звільнення або відстрочення від сплати судового збору.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2022 справу № 908/2133/22 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Розглянувши матеріали вищезазначеної позовної заяви, Господарський суд Запорізької області ухвалою від 26.10.2022 у справі № 908/2133/22 відмовив у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна» про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати до ухвалення судового рішення по справі; позовну заяву залишив без руху, роз`яснивши заявникові, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу на підставі п. 4 ст. 174 ГПК України.

08.11.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків з доказами сплати судового збору за цим позовом.

Суд визнав достатніми надані позивачем документи на виконання ухвали суду для прийняття позовної заяви для розгляду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.11.2022 у справі № 908/2133/22 позовна заява прийнята судом до розгляду. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Адвокатом позивача ухвала суду отримана 16.11.2022, відповідачем 14.11.2022.

Позивач у позові посилається на те, що на виконання умов договору № 4267-ИЭС-ДЦ від 30.04.2021 позивачем (субпідрядником) було виконано роботи на загальну суму 3 100 267 грн 98 коп. Підрядником (відповідачем) частково сплачено отримані послуги на загальну суму 2 800 267 грн 98 коп. Після отримання від позивача претензії, відповідач 23.09.2022 перераховав 300 000 грн 00 коп. основного боргу за договором. Враховуючи прострочення з оплати основного боргу за договором, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 75 953 грн 42 коп. пені; 8 408 грн 22 коп. 3% річних; 49 560 грн 00 коп. інфляційних втрат.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить відмовити позивачеві у задоволенні вимог щодо стягнення пені в розмірі 60 953 грн 42 коп. та зменшити розмір пені і 3% річних. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на п. 8.8 договору, згідно з яким пеня повинна складати не більш ніж 5% від простроченої суми. Вказує на те, що робота відповідача у воєнний час потребує задіяння всіх наявних потужностей та ресурсів, перш за все фінансових. Наголошує, що стягнення з відповідача значних сум штрафних санкцій загрожує стратегічно важливому підприємству відповідача зривом планових та аварійних робіт по відновленню та ремонту восьми теплових електричних станцій України.

У клопотанні про продовження процесуальних строків на подання відзиву, відповідач посилався на віддалену роботу адміністративно-управлінського персоналу в м. Запоріжжя в умовах військового стану.

Судом задоволено клопотання відповідача та прийнято до розгляду відзив.

Відповідно до частин 2 і 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

09.01.2023 судом прийнято рішення у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

30.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» (підрядником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна» (субпідрядником) укладено договір № 4267-ИЭС-ДЦ (далі договір).

Згідно з предметом договору, субпідрядник зобов`язується своїми силами й на свій ризик виконати, а підрядник зобов`язується прийняти та оплатити такі роботи: виготовлення пакетів змійовиків водяного економайзера з елементами підвісок та золозахисту без колекторів для заміни в період ремонту котла енергоблоку № 4 ДТЕК Курахівська ТЕС в 2021 році (роботи) відповідно до умов цього Договору. Код робіт згідно з державним класифікатором продукції та послуг: 25.30.

За договором приймання виконаних робіт здійснюється сторонами щомісячно за актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2в), довідками про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), що підписується уповноваженими представниками обох сторін (п.4.1 договору).

Відповідно до п. 5.4 договору, оплата робіт здійснюється підрядником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок субпідрядника протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами акта приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) і виставлення рахунку субпідрядником.

У разі невиконання або неналежного виконання будь-якою із сторін взятих на себе за цим договором зобов`язань, вона несе відповідальність перед іншою стороною відповідно до вимог чинного законодавства України (п.8.1 договору).

Пунктом 8.7 договору сторони передбачили, що у разі порушення підрядником термінів оплати робіт він, на письмову вимогу субпідрядника, виплачує субпідряднику пеню, що діє на момент порушення зобов`язань, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язань, але не більше ніж 5% від простроченої суми.

Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від належного виконання своїх зобов`язань за договором (п.8.8 договору).

Згідно і п. 8.9 договору штрафні санкції нараховуються до моменту повного виконання субпідрядником зобов`язань за договором.

На виконання умов договору, позивачем були виконані обумовлені роботи. Згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2021 року (форма № КБ-3) від 25.08.2021, вартість робіт склала всього 3 100 267 грн 98 коп. (в т.ч. ПДВ).

Виконані роботи прийнято відповідачем згідно Акту №1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в).

Відповідачем отримані від позивача роботи оплачені на загальну суму 2 800 267 грн 98 коп., що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

№2380042 від 13 січня 2022 на суму 98 206 грн 61 коп.,

№2327683 від 09 грудня 2021 на суму 500 000 грн 00 коп.,

№2299034 від 25 листопада 2021 на суму 847 782 грн 65 коп.,

№2316754 від 02 грудня 2021 на суму 200 000 грн 00 коп.,

№2299035 від 25 листопада 2021 на суму 200 000 грн 00 коп.,

№2239440 від 13 жовтня 2021 на суму 250 000 грн 00 коп.,

№2248511 від 22 жовтня 2021 на суму 400 000 грн 00 коп.,

№2216730 від 29 вересня 2021 на суму 304 278 грн 72 коп.

Кошти в розмірі 300 000 грн 00 коп. сплачені не були.

Рахунок на оплату (№ 23 від 25.08.2021) надісланий відповідачеві через програму Фредо (Медок).

Податкова накладна зареєстрована у Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

08.09.2022 позивачем надіслано відповідачеві претензію з вимогою сплатити кошти за договором.

Відповідачем сплачено залишок заборгованості в розмірі 300 000 грн 00 коп. за договором лише 23.09.2022.

Враховуючи прострочення відповідачем оплати заборгованості за договором № 4267-ИЭС-ДЦ від 30.04.2021 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна» 133 921 грн 64 коп., з яких: 75 953 грн 42 коп. пеня; 8 408 грн 22 коп. 3% річних; 49 560 грн 00 коп. інфляційні втрати було предметом судового позову у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, з таких підстав.

Правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором № 4267-ИЭС-ДЦ від 30.04.2021, які за своєю правовою природою є договором субпідряду, який діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно зі ст. 838 вказаного кодексу: 1. Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. 2. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору № 4267-ИЭС-ДЦ від 30.04.2021, позивач виконав, а відповідач прийняв обумовлені договором роботи на загальну суму 3 100 267 грн 98 коп. (в т.ч. ПДВ), що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2021 року (форма № КБ-3) від 25.08.2021 та актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за серпень 2021 від 25.08.2021.

Рахунок на оплату (№ 23 від 25.08.2021) надісланий відповідачеві через програму Фредо (Медок).

Податкова накладна зареєстрована у Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Відповідачем отримані від позивача роботи оплачені на загальну суму 2 800 267 грн 98 коп., що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

№2380042 від 13 січня 2022 на суму 98 206 грн 61 коп.,

№2327683 від 09 грудня 2021 на суму 500 000 грн 00 коп.,

№2299034 від 25 листопада 2021 на суму 847 782 грн 65 коп.,

№2316754 від 02 грудня 2021 на суму 200 000 грн 00 коп.,

№2299035 від 25 листопада 2021 на суму 200 000 грн 00 коп.,

№2239440 від 13 жовтня 2021 на суму 250 000 грн 00 коп.,

№2248511 від 22 жовтня 2021 на суму 400 000 грн 00 коп.,

№2216730 від 29 вересня 2021 на суму 304 278 грн 72 коп.

Кошти в розмірі 300 000 грн 00 коп. були сплачені відповідачем позивачеві лише 23.09.2022, після отримання від позивача претензії про сплату залишку боргу.

Відповідно до п. 5.4 договору, оплата робіт здійснюється підрядником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок субпідрядника протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами акта приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) і виставлення рахунку субпідрядником.

Враховуючи дату підписання сторонами акта приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3) і виставлення рахунку субпідрядником 25.08.2021, відповідач повинен був розрахуватись за виконані позивачем роботи до 24.09.2021, включно.

Таким чином, відповідачем оплачені виконані позивачем роботи з порушенням п. 5.4 договору (30 календарних днів з дати підписання сторонами акта, довідки та виставлення рахунку).

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

У разі невиконання або неналежного виконання будь-якою із сторін взятих на себе за цим договором зобов`язань, вона несе відповідальність перед іншою стороною відповідно до вимог чинного законодавства України (п.8.1 договору).

Пунктом 8.7 договору сторони передбачили, що у разі порушення підрядником термінів оплати робіт він, на письмову вимогу субпідрядника, виплачує субпідряднику пеню, що діє на момент порушення зобов`язань, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язань, але не більше ніж 5% від простроченої суми.

Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від належного виконання своїх зобов`язань за договором (п.8.8 договору).

Згідно з п. 8.9 договору штрафні санкції нараховуються до моменту повного виконання субпідрядником зобов`язань за договором.

Позивачем заявлено до стягнення 75 953 грн 42 коп. пені на суму простроченого боргу 300 000 грн 00 коп., яку він попередньо заявляв до стягнення у надісланій відповідачеві вимозі, однак не враховано, умови пункту 8.7 договору про стягнення пені в сумі не більше ніж 5% від простроченої суми, у зв`язку з чим, сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 15 000 грн 00 коп.

Враховуючи значене обмеження суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за умовами п. 8.7 договору, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача щодо зменшення вказаної суми пені. До того ж, відповідач мав виконати свої договірні зобов`язання з оплати виконаної позивачем роботи до 24.09.2021, тобто задовго до початку воєнних дій в Україні.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірені розрахунки позивача вищевказаних сум 3% річних та інфляційних втрат за допомогою ІПС «Законодавство» та визнані обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 8 408 грн 22 коп. 3% річних за період з 26.09.2021 по 01.09.2022 та 49 558 грн 19 коп. інфляційних втрат за період: жовтень 2021-травень 2022. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення 1 грн 81 коп. інфляційних втрат суд відмовляє, як у безпідставно заявлених до стягнення.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду постановою від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 касаційну скаргу задовольнив, мотивуючи наступним. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріпленнязазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Таким чином, 3% річних не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання і не підлягають зменшенню згідно зі ст.ст. 233 Господарського кодексу України та ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України, на які посилається відповідач.

На підставі викладеного, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути 15 000 грн 00 коп. пені, 8 408 грн 22 коп. 3% річних та 49 558 грн 19 коп. інфляційних втрат.

У позові щодо стягнення 60 953 грн 42 коп. пені та 1 грн 81 коп. інфляційних втрат суд відмовляє, як у необґрунтовано заявлених до стягнення.

На підставі ст. 129 ГПК України, судові витрати за позовом відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЕНЕРГОСЕРВІС», ідентифікаційний код юридичної особи 34063592 (вул. Добролюбова, буд. 20, м. Запоріжжя, 69006) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоремонт Україна», ідентифікаційний код юридичної особи 42963180 (пров. Першотравневий, буд. 165, м. Бахмут, Донецька область, 84500; вул. Миру буд. 41, а/с 53, м. Бахмут, Донецька область, 84511; адвокат Незнамова Тетяна Олександрівна, адреса для листування: вул. Корольова, 8/39, м. Рівне, 33024) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. пені, 8 408 (вісім тисяч чотириста вісім) грн 22 коп. 3% річних, 49 558 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн 19 коп. інфляційних втрат та 1 351 (одна тисяча триста п`ятдесят одна) грн 76 коп. судового збору.

3. В частині стягнення 60 953 грн 42 коп. пені, 1 грн 81 коп. інфляційних втрат та 1 129 грн 24 коп. судового збору у позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 09.01.2023.

Суддя А.О. Науменко