УХВАЛА

16 січня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/18029/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Бенедисюка І.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

на рішення господарського суду міста Києва 22.02.2022 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Пром Інновація"

до акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

про визнання недійсним одностороннього правочину та внесення змін до договору,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Рапіт";

товариство з обмеженою відповідальністю "Віалінт";

товариство з обмеженою відповідальністю "Мілорін ЛТД",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національний банк України,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТКБ "Приватбанк", відповідач, скаржник) звернулося 02.01.2023 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення господарського суду міста Києва 22.02.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 (повний текст постанови виготовлено 13.12.2022) зі справи № 910/18029/21 у частині позовних вимог, які було задоволено та ухвали в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Касаційна скарга відповідача не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Предметом касаційної скарги є рішення місцевого суду від 22.02.2022 та постанова апеляційного господарського суду від 28.11.2022. Отже, скаржником оскаржується рішення суду, передбачене пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з відповідним посиланням на статтю 287 цього Кодексу. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що поряд із обґрунтуванням норм права, застосованих судом апеляційної інстанції неправильно або з порушенням, на його думку, скаржник має одночасно викласти підстави для такого оскарження (разом чи окремо), визначених частиною другою статті 287 ГПК України: 1) послатися на висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (із зазначенням в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах) (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України); 2) описавши спірні правовідносини, належно обґрунтувати мотиви (з чітким посиланням на норму права: абзац, пункт, частину статті) необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України); 3) пославшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та конкретизувавши зміст правовідносин, скаржник має послатися на відповідну норму права, щодо якої відсутній висновок та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України); 4) посилаючись, як на підставу для оскарження судового рішення, на частини першу, третю статті 310 ГПК України, на скаржника покладається обов`язок обґрунтувати мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для його касаційного оскарження, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України. При цьому скаржник має усвідомлювати, що наслідком обґрунтованої підставності для такого звернення буде скасування судового рішення з передачею справи на новий розгляд (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України).

Перевіркою щодо форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 ГПК України вбачається, що першою підставою касаційного оскарження спірних судових актів АТКБ "Приватбанк" зазначає пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України (вказує на невідповідність висновків спірної постанови, сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах, щодо змісту: частин другої та третьої статті 188 Господарського кодексу України, викладеній в постановах Верховного Суду: від 01.04.2021 у справі № 910/5206/20; від 09.02.2022 у справі № 922/1372/21; від 06.07.2022 у справі № 904/8118/21; від 08.11.2022 у справі № 904/8119/21; від 24.11.2022 у справі № 916/1591/17). Другою підставою для звернення з касаційною скаргою відповідач визначив пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України (відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах: статей 60, 67, 73 Закону України "Про банки і банківську діяльність"; статей 74, 76, 238 ГПК України). Зазначені підстави узгоджуються з вимогами касаційної скарги про часткове скасування спірних судових актів та ухваленням частково нового рішення у справі.

Окрім того скаржник зазначає, що справу № 910/18029/21 розглянуто та вирішено неповноважним складом суду, що є третьою підставою для звернення з касаційною скаргою, яка визначена положеннями пункту 1 частини першої статті 310 ГПК України з відповідним посиланням на пункт 4 частини четвертої статті 287 ГПК України. Між тим вказує на унеможливлення встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, через недослідження судами зібраних у справі доказів (щодо змісту спірних кредитних зобов`язань, сум заборгованості, строків їх погашення) - четверта підстава для звернення з касаційною скаргою, яка визначена положеннями пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України з відповідним посиланням на пункт 4 частини четвертої статті 287 ГПК України. А також АТКБ "Приватбанк", визначаючи п`яту підставу для звернення з касаційною скаргою, стверджує, що суд встановив обставини, які мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (постанов правління НБУ: від 11.09.2014 № 561/БТ, від 12.09.2014 № 162а, від 13.02.2015 № 24-од, від 15.04.2015 № 260, від 14.01.2016 № 8/БТ, від 23.02.2016 №103/БТ, від 05.10.2016 №323-рш/БТ, а також відповідного листування АТКБ "Приватбанк" та НБУ). Ця підстава визначена положеннями пункту 4 частини третьої статті 310 ГПК України з відповідним посиланням на пункт 4 частини четвертої статті 287 ГПК України.

Однак підстави 3-5 (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням на пункт 1 частини першої та пункти 1, 4 частини третьої статті 310 ГПК України) для звернення із касаційною скаргою є необґрунтованими та взаємонеузгодженими стосовно вимог про часткове скасування судових актів з ухваленням частково нового рішення у справі. А, отже, касаційна скарга в цій частині підстав касаційного оскарження містить суттєві недоліки, що підлягають усуненню.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, з урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України. При цьому, з метою надання можливості учаснику справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, Верховний Суд вважає за доцільне встановити процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення господарського суду міста Києва 22.02.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 зі справи № 910/18029/21 залишити без руху.

2. Надати акціонерному товариству комерційного банку "Приватбанк" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити акціонерному товариству комерційного банку "Приватбанк", що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк