РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.01.2023Справа № 910/11359/22
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про стягнення 22776,01 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 22776,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем в силу положень ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу, водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою суду від 31.10.2022 відкрито провадження у справі № 910/11359/22, вирішено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

28.12.2022 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, вказуючи, що ним було у повному обсязі сплачено суму страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу автомобіля. У відзиві відповідач просить поновити строк на подання відзиву, оскільки, в зв`язку з військовою агресією, співробітники відповідача не мають безпечного доступу до офісу, де зберігаються страхові справи, та з огляду на тривалі відключення електроенергії.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вбачає об`єктивні причини в пропуску відповідачем строку на подання відзиву та поновлює йому строк на подання відзиву і долучає відзив до матеріалів справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2022 між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник), укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів програма "VIP" № 777.22.2686242 , предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Mercedes-Benz", д.р.н. НОМЕР_1 . Строк дії договору з 05.07.2022 до 04.07.2023.

20.07.2022 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Renault", д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу "Mercedes-Benz", д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 761/15163/22, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП.

Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 20.07.2022, страхувальник, ОСОБА_3 просила перерахувати страхове відшкодування, на розрахунковий рахунок СТО, Філія автомобільний центр Київ.

Згідно рахунку-фактури СТО № від 26.07.2022 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Mercedes-Benz", д.р.н. НОМЕР_1 складає 115349,12 грн.

Позивачем також долучено до матеріалів справи протокол огляду транспортного засобу від 22.07.2022.

Відповідно до страхового акту № 3.22.03015-1 від 26.07.2022 сума страхового відшкодування складає суму 115349,12 грн.

Згідно платіжного доручення № 34646 від 28.07.2022 на суму 115349,12 грн вартість відновлювального ремонту автомобіля "Mercedes-Benz", д.р.н. НОМЕР_1 була сплачена на рахунки СТО ( Філія Автомобільний центр "Київ" відповідно до виставленого ним рахунку).

Тобто сума розрахована позивачем та виплачена за ремонт автомобіля "Mercedes-Benz", д.р.н. НОМЕР_1 становить суму визначену у страховому акті № 3.22.03015-1 від 26.07.2022 та складає 115349,12 грн.

Позивач звернувся до відповідача з Заявою про виплату страхового відшкодування № 00.01.1900/07-3.22.03015 на суму 115349,12 грн. Докази направлення заяви відсутні. Однак, відповідачем частково оплачено суму страхового відшкодування у розмірі 92573,11 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 31272 від 13.10.2022.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 22776,01 грн.

Відповідач долучив до матеріалів справи звіт AudaHistory (історія розрахунків вартості ремонту ТЗ) автомобіля "Mercedes-Benz", д.р.н. НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), з якого вбачається, що до дати ДТП тричі було здійснено розрахунок вартості ремонту автомобіля.

Також відповідач долучив до матеріалів справи звіт № 30-D/11/23 від 22.09.2022 про величину фізичного зносу транспортного засобу "Mercedes-Benz", д.р.н. НОМЕР_1 , згідно якого фізичний знос автомобіля "Mercedes-Benz", д.р.н. НОМЕР_1 складає 33,05% (коефіцієнт фізичного зносу становить 0,3305).

Згідно долученого до матеріалів справи страхового акту № ЦВ/22/2930 та розрахунку до нього, розмір страхового відшкодування становить 92573,11 грн і розрахований шляхом застосування до суму заявленого до виплати страхового відшкодування у розмірі 115349,12 грн коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 0,3305. У страховому акті зазначено ліміт відповідальності у розмірі 130000,00 грн та франшизу - 0,00 грн.

Відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за сплаченою ним сумою страхового відшкодування з вирахуванням франшизи.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1,3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина учасника ДТП, який керував автомобілем "Renault", д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 17.08.2022 у справі № 761/15163/22 (набрала законної сили).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля "Renault", д.р.н. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Альфа-Гарант" на підставі полісу № 208796938.

З долученого до матеріалів справи витягу з бази МТСБУ, договором (полісом) № 208796938 не передбачено фрашизу, доказів зворотного суду надано не було.

Відповідно до п. 22.1, ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Позивач, при визначенні основної суми позовних вимог, врахував наявність вини ОСОБА_2 , розмір франшизи передбаченої полісом № 208796938 (0,00 грн.), і просить стягнути з відповідача 22776,01 грн (різниця між сплаченим позивачем страховим відшкодуванням та частково оплаченим відповідачем 115349,12-92573,11).

Проте оплата була здійснена позивачем без урахування коефіцієнту фізичного зносу, у розмірі 0,3305 і який є обов`язковим до застосування при стягненні з відповідача в силу приписів Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Суд здійснив перерахунок суми страхового відшкодування з урахування коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 0,3305, який застосований до вартості запчастин, яка зазначена у рахунку-фактурі № від 26.07.2022. Згідно розрахунку суду, сума страхового відшкодування, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, є меншою ніж та, що була сплачена відповідачем позивачу.

Отже, перерахувавши грошові кошти у розмірі 92573,11 грн відповідач у повному обсязі виконав свої зобов`язання перед позивачем на підставі полісу № 208796938 за шкоду спричинену ДТП 20.07.2022.

Оскільки сума страхового відшкодування з урахуванням приписів Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" була сплачена відповідачем позивачу, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Позивач не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, заперечення відповідача не спростував, про наслідки був повідомлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі права позивача не порушені, зобов`язання відповідачем виконані.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі ст. 129 ГПК України, судовий збір залишається за позивачем.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, будинок 22, ) до Товариства з додатковою відповідальністю "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, ) про стягнення 22776,01 грн - відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко