ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.01.2023 Справа № 914/256/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Галамай О.З., розглянувши заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову до подання позову

за заявою ОСОБА_1 , м. Одеса

особа, яка може отримати статус учасника справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерновий перевантажений комплекс «Інтерноекспорт», м. Львів

про визнання недійсним рішень, прийнятих 04.01.2023 на загальних зборах учасників Товариства та скасування реєстраційної дії, проведеної на підставі спірних рішень

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову до його подання.

Заявник зазначає, що ним буде пред`явлено позов про визнання недійсним рішень, прийнятих 04.01.2023 на загальних зборах учасників Товариства та скасування реєстраційної дії, проведеної на підставі спірних рішень.

Заява обґрунтовується тим, що до 04.01.2023 ОСОБА_1 займала посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерновий перевантажений комплекс «Інтерноекспорт». Проте 04.01.2023 рішенням, оформленим протоколом загальних зборів, вирішено припинити повноваження директора Товариства ОСОБА_1 з 04.01.2023 та звільнити її з роботи з посади директора Товариства (розірвати трудовий договір) з 04.01.2023 на підставі пункту 5 статті 41 Кодексу законів про працю України; призначити (обрати на посаду) директора Товариства з 05.01.2023 ОСОБА_2 та надати ОСОБА_2 право підпису усіх документів від імені Товариства з 05.01.2023; змінити місцезнаходження Товариства на: 79057, м. Львів, вул. Сельських, буд. 10 та проведено відповідні реєстраційні дії.

Разом з тим, заявник вважає, що на загальних зборах прийнято незаконні рішення, оскільки загальні збори були скликані та проведені в результаті порушень вимог Закону, Статуту товариства та корпоративного договору. Тому ствердила, що її повноваження директора припинено у незаконний спосіб та є підстави для визнання таких рішень недійсними та скасування реєстраційної дії, проведеної на підставі таких рішень.

З метою попередження використання незаконних рішень загальних зборів учасників Товариства від 04.01.2023, у тому числі шляхом проведення на їх підставі повторних реєстраційних дій в ЄДР щодо зміни відомостей про керівника Товариства, зміни місцезнаходження Товариства, а також з метою попередження проведення будь-яких інших реєстраційних дій на підставі нових рішень загальних зборів, які можуть бути прийняті на підставі спірних рішень загальних зборів, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення дії рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» (), оформлених протоколом № б/н від 04.01.2023; встановлення заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та її територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, здійснювати будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» ().

Крім того, заявник ствердила, що у даному випадку відсутні обов`язкові підстави для застосування зустрічного забезпечення, оскільки обрані заходи забезпечення до позову не завдають будь-яких збитків чи негативних наслідків для учасників даної справи, а також не призводять до завдання таким учасникам будь-яких збитків.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) Центральному депозитарію цінних паперів та депозитарній установі надавати емітенту реєстр власників іменних цінних паперів для проведення загальних зборів акціонерів;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема, тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним із позовною вимогою, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог до доказування, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

З матеріалів вбачається, що предметом майбутнього позову є вимоги немайнового характеру про визнання недійсними рішення та скасування реєстраційних дій.

У заяві про забезпечення позову заявник просить суд встановити заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань. нотаріусам, Міністерству юстиції України та її територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, здійснювати будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» ().

Заявник подав докази того, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) були проведені відповідні реєстраційні дії, а саме: - державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 20.12.2022- Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна місцезнаходження юридичної особи. Зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо., ОСОБА_3 , Василівська сільська рада Болградського району Одеської області; - державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 26.12.2022: Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміна місцезнаходження юридичної особи; зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою; 27.12.2022 зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою; 02.01.2023 відомості про кінцевого бенефіціарного власника в актуальному стані. Зміна керівника або інших відомостей про керівника юридичної особи., ОСОБА_4 , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради; 02.01.2023 відомості про кінцевого бенефіціарного власника в актуальному стані. Зміна місцезнаходження юридичної особи, ОСОБА_4 , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради; 02.01.2023 скасування реєстраційної дії, ОСОБА_4 , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради; 02.01.2023 скасування реєстраційної дії, ОСОБА_4 , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради; 03.01.2023 зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника в актуальному стані. Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, ОСОБА_5 , приватний нотаріус Гулієв А.А.; 03.01.2023 зміна місцезнаходження юридичної особи, ОСОБА_5 , приватний нотаріус Гулієв А.А.; 04.01.2023 державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою, документи суперечать вимогам Конституції та законів України, ОСОБА_6 , Петровірівська сільська рада Березівського району Одеської області; 05.01.2023 зміна видів економічної діяльності юридичної особи, документи суперечать вимогам Конституції та законів України, ОСОБА_7 , юридичний департамент Одеської міської ради; 05.01.2023 зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміна місцезнаходження юридичної особи, ОСОБА_7 , юридичний департамент Одеської міської ради.

Таким чином, на час звернення до суду зазначені реєстраційні дії вже вчинені. Відтак заборона державному реєстратору вносити відповідні зміни, які вже зареєстровані, не сприятиме ефективному захисту порушених прав заявника до пред`явлення позову.

При цьому суд також звертає увагу на відсутності конкретизації які саме реєстраційні дії слід заборонити вчиняти.

Також слід зазначити, що у справах, на які посилається заявник, при поданні заяв про забезпечення позову заявники конкретизували які дії слід заборонити вчиняти.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020 у справі №902/1051/19; від 07.09.2020 у справі № 904/1766/20.

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 906/781/21 звернув увагу, що постановляючи ухвалу про заборону відповідачу або третім особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Верховний Суд дійшов висновку про те, що вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії, а у нашому випадку зокрема з формулюванням передбачені Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань не відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Суд не вправі заборонити здійснювати всі можливі реєстраційні дії, а тому заява про забезпечення позову у цій частині задоволенню не підлягає.

Заявник також просить суд зупинити дію рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» (), оформлених протоколом № б/н від 04.01.2023.

Аргументи заявника: 1) згідно п. 3.2.1 Корпоративного договору питання ініціювання загальних зборів учасників для припинення повноважень директора Товариства та призначення нового директора відбувається у спосіб надіслання компанією МЕДІСОН ПАСІФІК ТРАСТ ЛІМІТЕД (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED) відповідного повідомлення про заміну директора (форма затверджена у договорі) кожному або будь-якому учаснику, з вимогами про забезпечення скликання загальних зборів щодо вказаного питання.

Кожен з учасників зобов`язується забезпечити, щоб загальні збори учасників щодо питань, пов`язаних із заміною директора, були проведені протягом п`яти робочих днів з дати надання повідомлення про заміну директора (п. 3.2.2 Корпоративного договору). Разом із тим, компанія МЕДІСОН ПАСІФІК ТРАСТ ЛІМІТЕД (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED) не зверталася з відповідним повідомленням до учасника на виконання вимог Корпоративного договору. Таким чином, у компанії МЕДІСОН ПАСІФІК ТРАСТ ЛІМІТЕД (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED) не виникло прав діяти та приймати від імені Товариства рішення про припинення повноважень директора та призначення нового директора.

2) Пунктом 3.2.1 Корпоративного договору передбачено, що питання припинення повноважень директора може бути ініційоване компанією МЕДІСОН ПАСІФІК ТРАСТ ЛІМІТЕД (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED) від імені одноосібного учасника компанії ДЖИ-ЕН-ТІ ТРЕЙД ПРИ ДУБАЙСЬКІЙ БАГАТОПРОФІЛЬНІЙ ТОВАРНО-СИРОВИННІЙ БІРЖІ (GNT TRADE DMCC) лише після настання випадку заміни директора. Згідно умов Корпоративного договору випадок заміни директора означає випадок невиконання зобов`язань вказаний у статті 22.1 (а) (випадок невиконання зобов`язань) кредитного договору, що має місце щодо основної суми кредиту та/або процентів, належних до сплати за кредитним договором.

Таким чином, приймаючи рішення про припинення повноважень директора ОСОБА_1 , компанія МЕДІСОН ПАСІФІК ТРАСТ ЛІМІТЕД (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED) діяла не на підставі, не в межах повноважень, передбачених Корпоративним договором.

Дослідивши аргументи заявника, суд зазначає, що приписами частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як зазначено вище, рішенням, оформленим протоколом загальних зборів, вирішено припинити повноваження директора Товариства ОСОБА_1 з 04.01.2023 та звільнити її з роботи з посади директора Товариства (розірвати трудовий договір) з 04.01.2023 на підставі пункту 5 статті 41 Кодексу законів про працю України; призначити (обрати на посаду) директора Товариства з 05.01.2023 ОСОБА_2 та надати ОСОБА_2 право підпису усіх документів від імені Товариства з 05.01.2023; змінити місцезнаходження Товариства на: 79057, м. Львів, вул. Сельських, буд. 10.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову необхідно виходити з законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (стаття 6 Господарського кодексу України).

На думку суду, обставини, які наводяться заявником, носять констатуючий характер, підставність доведення яких повинно здійснюватися при розгляді справи в порядку позовного провадження. При цьому згадані рішення, як зазначено судом і заявником, виконані, на їх підставі внесено відповідні записи в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які додано до заяви про забезпечення позову станом на 06.01.2023. Отже, корпоративний акт вичерпав свою дію шляхом внесення відповідних реєстраційних дій державним реєстратором.

Крім цього, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення загальних зборів учасників «ЗЕРНОВИЙ ПЕРЕВАНТАЖНИЙ КОМПЛЕКС «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ» № б/н від 04.01.2023, може призвести до бездіяльності товариства, адже факт звільнення одного керівника і призначення іншого з проведенням відповідних реєстраційних дій державним реєстратором може призвести до блокування прийняття керівником будь-яких рішень, зокрема, необхідних для здійснення господарської діяльності товариства, що є недопустимим з огляду на приписи статті 6 Господарського кодексу України.

Отже, заявником не доведено, а судом не встановлено обставин того, що невжиття зазначених вище заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Посилання заявника на правові позиції Верховного Суду в контексті вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку не застосовуються, оскільки зупинення дії рішення має на меті заборону на вчинення в майбутньому їх реєстраційних дій державним реєстратором щодо товариства.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Враховуючи наведене суд зазначає, що заява про забезпечення позову базується на недоведених належними засобами доказування припущеннях заявника, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенняі заяви про забезпечення позову.

Відповідно до статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 74, 136, 137, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої до пред`явлення позову у справі № 914/256/23.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та оскаржується в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Галамай О.З.