ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

13.01.2023м. ДніпроСправа№ 904/189/23

Суддя Ліпинський О.В. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МС ТРЕЙД УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новомосковський машинобудівний завод"

про стягнення грошових коштів у розмірі 1 791 000,00 російських рублів

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МС Трейд Україна» (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський машинобудівний завод» (далі Відповідач), яке зареєстровано в російській федерації, суми заборгованості за контрактом у розмірі 1 791 000,00 російських рублів.

Заявлені вимоги мотивовано тим, що на підставі укладеного сторонами контракту № 14-01 від 20.01.2022 року, Позивач (покупець) сплатив на користь Відповідача (продавець) суму попередньої оплати за товар, який не був поставлений на користь Позивача в установлений договором строк, що є підставою для вимоги про повернення попередньої оплати в порядку ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Обґрунтовуючи підстави для звернення з даним позовом до Господарського суду Дніпропетровської області, Позивач посилається на п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», згідно якого, суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Так Позивач стверджує, що підставою для цього позову є факт не отримання Позивачем суми попередньої оплати, яку перераховано з території України і яка підлягає поверненню Відповідачем на територію України, а отже, юрисдикція українського суду поширюється на вирішення спору за поданим позовом.

Відповідно до приписів ст. 366 ГПК України, підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, в тому числі щодо визначення застосовуваного права; процесуальної правоздатності і дієздатності іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; підсудності судам України справ з іноземним елементом; виконання судових доручень; визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

За змістом ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" (Підстави визначення підсудності справ судам України), суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, в тому числі, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Доводи Позивача, відносно того, що підсудність даного спору судам України має бути визначена за правилами п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», зокрема, у зв`язку з тим що факт не отримання Позивачем суми попередньої оплати мав місце на території України, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Як вище встановлено судом, предметом спору за даним позовом є вимога про стягнення з Відповідача суми одержаної попередньої оплати за товар. Підстави позову становлять обставини невиконання Відповідачем своїх договірних зобов`язань, щодо здійснення поставки попередньо оплаченого товару. В якості правової підстави для повернення суми попередньої оплати, позов обґрунтовано нормою статті 693 ЦК України.

Тобто, підставою для подання даного позову, є бездіяльність Відповідача, що полягає в невиконанні зобов`язання з поставки товару, яка відповідно до умов п. 5 Контракту, мала бути здійснена на умовах FCA (Інкотермс -2010) на території російської федерації.

Таким чином, спірна бездіяльність Відповідача, яка з юридичної точки зору прирівнюється до дії, і яка стала підставою для звернення з даним позовом до суду, мала місце на території російської федерації, а не на території України, як помилково вважає Позивач.

За викладених вище обставин, суд не вбачає підстав для визначення підсудності даної справи судам України за правилами п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Не вбачає суд підстав для віднесення даного спору до підсудності судам України й за правилами п. 1 ч. 1 ст. 76 названого Закону, оскільки зміст Контракту № 14-01 від 20.01.2022 року, на підставі якого ґрунтуються заявлені вимоги, не передбачає підсудність спорів, що виникають при виконанні даного правочину судам України. Навпаки, умовами п. 9 контракту сторони визначили, що спори, які можуть виникнути з даного контракту або в зв`язку з ним, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгівельно-Промисловій Палаті російської федерації у відповідності до його регламенту.

Тобто, сторони при укладенні контракту № 14-01 від 20.01.2022 року висловили намір передати визначену категорію спорів на вирішення суду іншої держави, виключивши при цьому підсудність таких спорів судам України.

Таким чином, дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позивач не довів обставин, які з огляду на положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про міжнародне приватне право» можуть бути підставою для розгляду даного спору в господарських судах України.

Доводи Позивача стосовно неможливості через військову агресію російської федерації проти України, захистити його права в інший спосіб, ніж шляхом звернення з даним позовом до господарського суду України, а також відносно того, що невизначеність щодо підсудності такої категорії справ може призвести до значних втрат Позивача внаслідок санкцій за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, суд вважає помилковими, адже відповідно до приписів ч. 6 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин (до яких в тому числі віднесено військову агресію РФ проти України), перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

З урахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 4-5, 175, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі.

Позовні матеріали з доданими до них документами повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду Дніпропетровської області.

Суддя О.В. Ліпинський