ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1110/22

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Г.М.Скиби, із секретарем судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження розглянув справу

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк", м.Київ, вул.Лєскова,9

до фізичної особи-підприємця Залізняк Ніни Василівни, АДРЕСА_1

про стягнення 128053,87 грн,

без участі повноважних представників сторін.

Акціонерне товариства "Райффайзен Банк" звернулося в Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Залізняк Ніни Василівни з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.06.2020 №011/47955/82188/1 у розмірі 128053,87 грн (в тому числі: 114046,29 грн основної заборгованості, 14007,58 грн заборгованості за відсотками), а також про відшкодування судових витрат.

Короткий опис руху справи:

Ухвалами суду від 08.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання 22.11.2022; від 22.11.2022 проведення підготовчого засідання відкладено на 16.12.2022; від 16.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні 10.01.2023.

Учасники провадження у справі (позивач, відповідач) були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, однак участі повноважних представників у судове засідання не забезпечили.

Оголошення про виклик відповідача у судове засідання було розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України 22.12.2022.

Позивач у направленій до суду заяві від 01.11.2022 №114/5-К-264644 просив (у зв`язку із введенням з 24.02.2022 на території України військового стану та відсутністю у позивача можливості забезпечити участь представника у судове засідання без загрози його життю та здоров`ю) здійснювати розгляд справи без участі його представника за наявними доказами та матеріалами.

Ухвала суду була направлена відповідачу за адресою його місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (оскільки ця особа не повідомила суду іншої адреси). Зокрема, вказана адреса міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, згідно з даними сайту ПАТ "Укрпошта" http://services.ukrposhta.ua/ bardcodesingle/ та списком згрупованих поштових відправлень суду від 22.12.2022 №10303, поштове відправлення за штриховим кодовим ідентифікатором №443 (ухвала суду від 16.12.2022) "не вручено під час доставки".

Відповідно до п.5.ч.4 ст.9 Закону України "Про Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження фізичної особи - підприємця (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем). Відповідно до ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.4 ст.122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу (…), за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки (…) про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відмітку пошти "відправлення не вручене під час доставки" суд оцінює як "відсутність особи за адресою", оскільки така особа була відсутня у момент доставки їй поштового повідомлення особисто листоношею та оскільки надалі (протягом установленого законом 5-ти денного строку його зберігання у поштовому відділенні) така особа не отримала поштове відправлення суду з власної волі.

Отже відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Відповідно до ст.233, 240 ГПК України за результатами судового розгляду у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення без їх проголошення.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносин сторін та обставини:

09.07.2012 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та фізичною особою-підприємцем Залізняк Ніною Василівною укладено договір №011/47955/82188 про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки (а.с.35-36), за умовами якого банком на підставі заяви на відкриття рахунку та випуску корпоративних платіжних карток та цього договору відкрито на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціального платіжного засобу (платіжної картки) №260575205/.

05.02.2019 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та фізичною особою-підприємцем Залізняк Ніною Василівною підписано угоду №CMDPE-214711, яка разом з Публічною пропозицією, Правилами, Згодою, Тарифами, Заявами, всіма додатками та додатковими договорами/угодами до них є договором банківського обслуговування (а.с.32-34).

15.06.2020 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступником якого за усіма правами та обов`язками є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк") та фізичною особою-підприємцем Залізняк Ніною Василівною укладено кредитний договір №11/47955/82188/1, за умовами якого: кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 138000,00 гривень, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити процент за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені договором (п.1.1); кінцевий термін погашення кредиту 28 червня 2023 року, або інша дата, визначена відповідно до статті 8 договору (п.1.2); кредит надається позичальнику на погашення боргових зобов`язань, які виникли згідно умов додаткового договору (на встановлення кредитної лінії) №1 до договору про відкриття та ведення поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки №011/47955/82188 від 09.07.2012, укладеного між позичальником та кредитором (далі кредитний договір) (п.1.3); протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 25% річних, на рахунок нарахованих доходів кредитора №_, код Банку 30335 АТ "Райффайзен Банк Аваль", або на інші рахунки, визначені кредитором та доведені до відома позичальника (п.2.1); нарахування процентів за кредитором здійснюється не рідше одного разу на місяць, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості позичальника за кредитом протягом всього строку користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі кредиту (частини кредиту); останній день строку користування кредитом не враховується (п.2.2); позичальник зобов`язаний виконати зобов`язання за договором (в т.ч. здійснити повернення кредиту, сплатити проценти, комісії, пеню, штрафи, неустойку та інші платежі) в порядку, визначеному договором (п.4.1); позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком. Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою: Сума щомісячного ануїтетного платежу = Сума кредиту за договором х ((1 + Процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) х Процентна ставка за місяць) / ((1 + Процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) 1); Сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом х річна процентна ставка / кількість днів поточного року) х Кількість днів в місяці, який передає даті сплати ануїтетного платежу; Сума щомісячного платежу за основним боргом = Сума щомісячного повернення кредиту Сума щомісячного платежу за % (п.4.2); у разі настання обставини дефолту, кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів про зміни вжиті або декілька таких заходів: вимагати дострокового повного та/або дострокового часткового погашення заборгованості за договором (п.8.1.3); кредитор справі скористатись правами, зазначеними в пункті 8.1 договору та пред`явити позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин дефолту, зокрема у таких випадках: порушення позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань, передбачених договором (п.8.2.3); якщо кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у підпунктах 8.1.1 8.1.3 пункту 8.1 цієї статті договору, він повідомляє про це позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У цьому разі зобов`язання кредитора щодо надання кредиту є припиненими з дати направлення кредитором відповідного повідомлення або з іншої дати, визначеної кредитором самостійно. Позичальник зобов`язаний виконати вимогу, зазначену в письмовому повідомленні кредитора, і здійснити погашення заборгованості негайно, але не пізніше тридцятого календарного дня з дня направлення кредитором позичальнику відповідного повідомлення (якщо у відповідному повідомленні не зазначений менший строк). У разі невиконання позичальником зазначеної вимоги, кредитор має право пред`явити вимогу позичальнику та вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за договором, які не суперечать законодавству України (п.8.3); на момент укладення договору позичальник має стабільний фінансовий стан і володіє достатнім рівнем платоспроможності і кредитоспроможності, необхідними для вчасного виконання ним своїх зобов`язань за договором, на момент укладення договору не існує відомих позичальнику обставин, які можуть негативним чином вплинути на його фінансовий стан, рівень його платоспроможності і кредитоспроможності (п.9.1.2); договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань відповідно до договору (п.11.1); всі додатки до договору, а також додаткові угоди/договори про зміни до нього, є невід`ємними частинами договору (п.11.7).

Графік повернення позичальником кредиту за кредитним договором від 15.06.2022 №011/47955/82188/1 та сплати процентів за користування кредитом визначено сторонами в додатку №1 до кредитного договору (а.с.17).

23.12.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору від 15.06.2022 №011/47955/82188/1, за умовами якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторонами досягнуто згоди про зміну з 24.12.2020 умов погашення кредиту шляхом визначення датою кінцевого терміну погашення кредиту 28.11.2023 та викладення графіку погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів у новій редакції відповідно до додатку №1 до цієї додаткової угоди (а.с.18-19).

03.06.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору від 15.06.2022 №011/47955/82188/1, за умовами якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України сторонами досягнуто згоди про зміну з 04.06.2021 умов погашення кредиту шляхом визначення датою кінцевого терміну погашення кредиту 28.02.2024, а також тимчасового, на період з дати застосування змін до 27.09.2021 зменшення розміру щомісячного ануїтетного платежу відповідно до зміненого графіку погашення заборгованості (а.с.20-21). Крім того, сторони дійшли згоди, що станом на дату укладення цієї додаткової угоди фактична заборгованість позичальника за договором по сплаті суми кредиту становить 123214,27 грн (фактична заборгованість за сумою кредиту); заборгованість позичальника за договором, строк сплати якої настав складає 16648,08 грн, в тому числі: 9335,04 грн заборгованість з погашення суми кредиту, 7313,04 грн заборгованість з погашення процентів, а також домовились викласти графік погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів у новій редакції згідно з додатком №1 (а.с.21) до цієї додаткової угоди.

Банк (позивач у справі) виконав свої зобов`язання, надавши клієнту (відповідачу у справі) кредитні кошти у порядку, сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором.

Відповідач взятих на себе зобов`язань за договором (погашення кредитної заборгованості) у повному обсязі не виконав.

Згідно з випискою АТ "Райффайзен Банк" про рух коштів по рахунку клієнта ОСОБА_1 № НОМЕР_1 за період з 23.06.2020 до 26.07.2022, останньою здійснювалось погашення позики: 28.09.2020 в сумі 2782,98 грн, 27.10.2020 в сумі 2964,28 грн, 09.02.2021 в сумі 4910,01 грн. 24.03.2021 в сумі 2800,00 грн, 04.06.2021 в сумі 7313,04 грн, 28.09.2021 в сумі 3123,56 грн, 28.10.2021 в сумі 3282,11 грн, 16.12.2021 в сумі 3264,43 грн, від 20.01.2022 в сумі 464,02 грн, 25.01.2022 в сумі 2940,82 грн,16.02.2022 в сумі 3406,08 грн.

Cтаном на 26.07.2022 заборгованість відповідача перед позивачем становить 128053,87 грн (з них: 114046,29 грн заборгованість за кредитом (у тому числі 2859,93 грн прострочена заборгованість за кредитом), 14007,58 грн заборгованість за відсотками (в тому числі 11898,50 грн прострочена заборгованість за відсотками).

01.08.2022 позивачем на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу місця проживання відповідача направлено вимогу №114/5-К-245802 про дострокове виконання грошових зобов`язань, мотивовану наявністю станом на 26.07.2022 простроченої заборгованості клієнта перед банком у розмірі 14758,43 грн (а.с.38). Однак, згідно з даними сайту ПАТ "Укрпошта" http://services.ukrposhta.ua/ bardcodesingle/ поштове відправлення за штриховим кодовим ідентифікатором №694 "повернуто за зворотною адресою: за закінченням встановленого терміну зберігання" (а.с.39).

Невиконання позичальником зобов`язань із своєчасного внесення періодичних платежів на погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, неповернення основної суми кредиту за договором, строк виконання якого настав, стало підставою звернення банку в Господарський суд Черкаської області за захистом порушеного права та примусового стягнення заборгованості за кредитом.

Відповідачем відзиву на позов чи доказів погашення боргу позивачу та суду - не надано.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно ч.3 ст.5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст.13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до частин 1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Позивач є ліцензованою кредитною установою на ринку банківських послуг, самостійною юридичною особою з внесенням даних в ЄДРПОУ та суб`єктом господарювання.

Відповідач є суб`єктом господарювання на ринку послуг України, фізичною особою-підприємцем, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Суд встановив, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на основі договору, за умовами якого банк зобов`язався надати відповідачу на відповідних умовах кредит, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався використати та повернути кредит позивачу, а також сплатити відсотки за користування кредитом, розмір яких визначений кредитним договором від 15.06.2020 №011/47955/82188/1, а строки та порядок погашення сум кредиту - графіком погашення кредиту, який є додатком №1 до кредитного договору (додатками №1 до додаткових угод від 23.12.2020 №1 та від 03.06.2021 №2 про внесення змін та доповнень до вказаного кредитного договору).

Під час розгляду справи судом встановлена обставина неналежного виконання відповідачем свого зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та відсотків згідно з визначеними сторонами графіку погашення, а також обставина звернення позивачем до відповідача з вимогою про дострокове повернення кредиту.

Таким чином, звернувшись до позичальника (відповідача) з вимогою про дострокове повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором, позивач змінив порядок, умови і строк виконання зобов`язання щодо повернення всієї суми кредиту з нарахованими відсотками та пенею.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

ч.1 ст.1049. 1. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором;

ч.1, 2 ст.1050. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Звернення позивача до відповідача з вимогою про дострокове повернення кредиту змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до позичальника з вимогою про дострокове виконання кредитного договору.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з приписами ч.2 ст.1050 ЦК України.

Кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Суд, проаналізувавши дії банку, направлені на погашення кредитної заборгованості відповідачем (позичальником), умови кредитного договору та зміст вимоги, дійшов висновку, що строк виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі настав 31.08.2022, оскільки позивач самостійно визначив кінцевий строк повернення позики у своїй вимозі (не більше ніж 30 календарних днів з дати вимоги банку), що відповідає положенням та приписам ст.1049 ЦК України.

Після вказаної дати, у зв`язку з направленням відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості позивач втрачає можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків та комісії згідно з умовами кредитного договору, оскільки, нарахування процентів та комісії за користування кредитними коштами поза строком дії кредитного договору не передбачено.

Суд також зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Із врахуванням викладеного та з огляду на графік погашення кредиту (додаток №1 до додаткової угоди від 03.06.2021 №2 про внесення змін до кредитного договору від 15.06.200 №011/47955/82188/1, а.с.20) відповідач станом на 26.07.2022 мав заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 128053,87 грн (з них: 114046,29 грн основної заборгованості за кредитом; 14007,58 грн заборгованості за відсотками).

Станом на день розгляду справи відповідачем до суду не подано доказів погашення заборгованості за кредитним договором чи й заперечень про об`єктивну неможливість виконати умови кредитного договору.

На підставі викладеного вище господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог про примусове стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 15.06.2020 №011/47955/82188/1 у розмірі 128053,87 грн, а відтак і про їх задоволення.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що сплата заборгованості відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду та позивачеві по суті спору чи доказів про погашення заборгованості перед позивачем.

Відповідачем всупереч вимог та приписів ч.1 ст.74, ст.76, 77 ГПК України факту належного виконання зобов`язання у визначений договором строк не доведено; доводів та документів позивача не спростовано; доказів об`єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення заборгованості не надано.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 128053,87 грн заборгованості за кредитним договором від 15.06.2020 №011/47955/82188/1 (в тому числі: 114046,29 грн основної заборгованості, 14007,58 грн заборгованості за відсотками).

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Судові витрати (сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481,00 грн) слід стягнути на користь останнього з відповідача відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Залізняк Ніни Василівни ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_2 , номер рахунку в банку невідомий)

на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (м.Київ, вул.Лєскова,9, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий)

128053,87 грн заборгованості за кредитом та 2481,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 10.01.2023.

Суддя Г.М.Скиба