ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2023 р. Справа №914/1757/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.

суддів Кравчук Н.М.

Марко Р.І.

секретар судового засідання Н. Клебан

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства Львіввугілля №5-4/1771 від 14.11.2022 (вх.№01-05/2769/22 від 15.11.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 01.11.2022 (повний текст рішення складено 09.11.2022; суддя - Козак І.Б.)

у справі №914/1757/22

за позовом: Приватного підприємства Спецреммаш, м.Нововолинськ,

до відповідача: Державного підприємства Львіввугілля, м.Львів,

про: зобов`язання вчинити дії

За участю представників:

від позивача: Сівак О.В. - адвокат;

від відповідача: Пашкутська Н.М. - адвокат;

В С Т А Н О В И В :

02.08.2022 у Господарський суд Львівської області звернулось Приватне підприємство Спецреммаш з позовом до Державного підприємства Львіввугілля про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.11.2022 у справі №914/1757/22 позовні вимоги задоволено повністю. Зобов`язано Державне підприємство Львіввугілля виконати обов`язки за укладеним між Приватним підприємством Фірма Спецреммаш та Державним підприємством Львіввугілля Договором про закупівлю товару за результатами відкритих торгів 17.03.2021, а саме: прийняти, у відповідності до умов Договору №128 від 07.04.2021 від Приватного підприємства Фірма Спецреммаш виготовлений товар - бортів (жолоба) Н026УЛС 1.03.000 у кількості 100шт., у визначеному договором місці поставки товару - ВП Шахта Степова, ДП Львіввугілля, с. Глухів, вул. Червоноградська,22Б, Червоноградський район Львівської області, 80054. Стягнуто з Державне підприємтсво Львіввугілля на користь Приватного підприємства Фірми Спецреммаш 2481,00 грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідач - Державне підприємство Львіввугілля звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №5-4/1771 від 14.11.2022 (вх.№01-05/2769/22 від 15.11.2022) у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 01.11.2022 у справі №914/1757/22, а в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що:

1. У покупця відсутня виробнича потреба у товарі та зменшено фінансування видатків, тому наступна заявка про поставку 100 шт. бортів (жолобів) покупцем не направлялась.

2. Судом неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, ст.ст. 526, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України

3. Відповідачем у кримінальному провадженні №0000738 пред`явлено цивільний позов про визнання цивільним позивачем та відшкодування матеріальної шкоди і в разі задоволення цивільного позову у позивача буде відсутній інтерес до предмету даного спору.

4. В порушення п.4.2 договору посадовими особами покупця здійснено оплату 09.08.2021 в сумі 1 345 800 грн. за 100 шт. жолобів, які не були поставлені, тому мета здійснення оплати є незаконною;

5. З моменту оплати впродовж 3х місяців позивач не клопотав про поставку другої партії товару, в свою чергу 03.11.2021 відповідач звернувся з листом №7/1917 про повернення безпідставно перерахованих коштів.

6. Судом першої інстанції не задоволено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі від 28.10.2022, яке подане відповідачем 31.10.2022 до моменту розгляду справи по суті.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/1757/22 розподілено до розгляду головуючому судді Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Кравчук Н.М. та Марко Р.І.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Львіввугілля №5-4/1771 від 14.11.2022 (вх.№01-05/2769/22 від 15.11.2022) на рішення Господарського суду Львівської області від 01.11.2022 у справі №914/1757/22. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 12.12.2022. Зобов`язано Господарський суд Львівської області невідкладно надіслати Західному апеляційному господарському суду матеріали справи №914/1757/22.

24.11.2022 до апеляційного суду від Державного підприємства Львіввугілля надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи №454/3371/22 в порядку кримінального судочинства та вирішення цивільного позову в межах цієї справи. Аналогічне клопотання про зупинення провадження надійшло на електронну адресу суду 05.01.2023.

05.12.2022 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування доводів відзиву зазначає, що не погоджується з вимогами, викладеними в апеляційній скарзі повністю, та наголошує, що твердження Державного підприємства «Львіввугілля», про те, що воно не зобов`язане виконувати зобов`язання щодо прийняття товару, оскільки договором передбачено зменшення обсягу закупівлі , а оплату за товар, підприємство вважає помилково перерахованими коштами - не відповідають вимогам укладеного договору та вимогам чинного законодавства України. Вважає, що факт оплати відповідачем товару (решти 100 шт. жолобів) свідчить про узгодження між сторонами поставки наступної партії товару. Відповідно до пункту 6.2.3 Договору №128 від 07.04.2021, покупець має право зменшувати обсяги закупівлі товару та загальну вартість договору в залежності від реального фінансування, а в разі чого Сторони вносять відповідні зміни до договору, яких у даному випадку внесено та підписано не було.

08.12.2022 на адресу апеляційного суду з Господарського суду Львівської області надійшли матеріали справи №914/1757/22.

У судовому засіданні 12.12.2022 оголошено перерву до 09.01.2023.

Колегія суддів апеляційного суду відмовляє апелянту в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №914/1757/22 до вирішення справи №454/3371/22 в порядку кримінального судочинства та вирішення цивільного позову в межах цієї справи з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вбачається із позовної заяви і матеріалів справи до предмету доказування у даній справі входять обставини щодо зобов`язання відповідача виконати умови договору №128 про закупівлю товару за результатами відкритих торгів 17.03.2021 в частині прийняття відповідачем виготовленої позивачем (ПП Фірма «Спецреммаш» постачальник) продукції - борти (жолоби в кількості 100 шт.)

Правова кваліфікація вчиненого посадовими особами відповідача злочину за нормами КК України не входить в предмет доказування у даній справі.

Відповідно до п.6 ст. 75 ГПК України, обвинувальний вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Господарським судом не розглядалася справа про правові наслідки дій чи бездіяльність посадових осіб відповідача.

Колегія суддів вважає, що відсутні обставини об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи №454/3371/22 в порядку кримінального судочинства, оскільки зібрані у справі докази дозволяють суду оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вивчивши матеріали та обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області від 01.11.2022 у справі №914/1757/22 нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

За результатами відкритих торгів, 07 квітня 2021 року між Державним підприємством Львіввугілля, в особі уповноваженої особи Моденка Андрія Анатолійовича, що діє на підставі Розпорядження ДП Львіввугілля №15 від 18.05.2020 та Приватним підприємством Фірмою Спецреммаш, в особі директора Гнатишена Олега Миколайовича укладено договір №128 про закупівлю товару за результатами відкритих торгів 17.03.2021.

Відповідно до пункту 1.1. умов Договору, Постачальник зобов`язується поставити Товар, а саме ДК 021:2015: 42410000-3 Підіймально-транспортувальне обладнання, частини до скребкових конвеєрів (Борта (жолоба) Н026УЛС 1.03.000), а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар і сплатити за нього узгоджену грошову суму.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що найменування, одиниці виміру і загальна кількість Товару, його номенклатура, ціна і строк поставки зазначено в Специфікації до Договору, яка є його невід`ємною частиною.

Специфікацією №1 до Договору №128 від 07.04.2021 року передбачено: найменування товару - Борта (жолоба) Н026УЛС 1.03.000 кількість товару - 200 штук,

- загальну вартість товару - 2 691 600,00 грн, у тому числі ПДВ 448 600,00 грн, умови розрахунків - оплата за отриманий товар проводиться Покупцем шляхом перерахування коштів протягом 30 робочих днів з моменту отримання узгодженої партії товару. Оплату за товар може здійснювати, як Покупець так і Вантажоодержувач.

- умови постачання - доставка товару здійснюється на умовах DDР (станція або склад Покупця згідно Правил ІНКОТЕРМС-2020) протягом 20 днів з моменту отримання письмової заявки на конкретну партію Товару, Вантажоодержувач - ВП Шахта Межирічанська, ДП Львіввугілля, вул. Львівська,68, м. Червоноград, 80100; ВП Шахта Степова, ДП Львіввугілля, с. Глухів, вул. Червоноградська,22Б, Червоноградський район Львівської області, 80054.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що Строк поставки Товару зазначений в Специфікації. За погодженням з Покупцем допускається як дострокова поставка так і поставка Товару партіями.

Листом від 18.05.2021 року за №3/880 ДП Львіввугілля подало заявку на поставку товару Борта (жолоба) Н026УЛС 1.03.000 в кількості 100 шт. у строк липень 2021року.

У відповідності до листа-заявки, Договору №128 від 07.04.2021 позивачем відвантажено першу партію товару, підіймально-транспортувальне обладнання, частини до скребкових конвеєрів, (Борта (жолоба) Н026УЛС 1.03.000) в кількості 100 штук на загальну суму - 1345800,00 грн, в т.ч. ПДВ - 224300,00 грн, про що виписано видаткову накладну №44 від 25.06.2021, акт №3 приймання-передачі товару від 25.06.2021.

Згідно з п.4.2 Договору, Покупцем, платіжними дорученнями проведено повну сплату за отриманий товар, а саме: 25.06.2021 платіжне доручення №1736 - 1043040 грн, 29.06.2021 платіжне доручення №713 - 302760 грн. На виконання п.5.15 Договору, Постачальником зареєстровано податкову накладну на суму 224300 грн в єдиному реєстрі податкових накладних.

9 серпня 2021 року підприємство надіслало на електронну адресу відповідача рахунок №63 від 09.08.2021 на оплату товару: Борта (жолоба) Н026УЛС 1.03.000 в кількості 100 шт. на загальну суму 1345800 грн, в т.ч. ПДВ 224 300 грн.

Того ж дня, 09 серпня 2021 року Покупцем надано доручення банку, здійснити переказ суми коштів в сумі 1345800,00 грн, в т.ч. ПДВ - 224300 грн. зі свого рахунку на рахунок ПП Фірма Спецреммаш. В призначенні платежу платіжного доручення №2193 від 09.08.2021 зазначено - за борт (жолоба) за шахту Степова згідно договору №128 (тендер) від 07.04.2021.

ПП Фірма Спецреммаш, 21 жовтня 2021 року, на виконання п.1.1 Договору зі складу підприємства відвантажило (борт (жолоб) Н026УЛС 1.03.000) в кількості 100 штук на загальну суму - 1345800,00 грн, в т.ч. ПДВ - 224300,00 грн, про що виписано видаткову накладну №86 від 21.10.2021, акт №1 приймання-передачі товару від 21.10.2021, сертифікат відповідності якості, товаротранспортні документи. Товар доставлявся за адресою, яка вказана в платіжному дорученні та в Специфікації №1 до Договору - ВП шахта Степова.

Доставка товару здійснювалась за допомогою автомобільного перевізника - ФОП Власюк О.В., автомобілем з д.н.з. НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 , водій - Власюк С.В. Автомобіль з вантажем, прибув за вказаною адресою - АДРЕСА_1 . По даному випадку складено акт про відмову від допуску та здачі товару від 21.10.2021, покупець відмовився від прийняття товару.

Враховуючи те, що відповідач відмовився отримати доставлений товар, підприємством позивача 22 жовтня 2021 направлено на адресу ДП Львіввугілля лист вих №841 від 21.10.2021 з повідомленням, що 01.11.2021 ПП Фірма Спецреммаш здійснить поставку Товару за адресою: ВП Шахта Степова, ДП Львіввугілля, с. Глухів, вул. Червоноградська, 22Б, Червоноградський район Львівської області, 80054.

Однак, на вказаний лист Покупцем відповіді не подано.

01 листопада 2021 року, повторно та попередньо письмово повідомивши ДП Львіввугілля про заплановану дату поставки товару, на виконання п.1.1 Договору зі складу позивача відвантажено (борт (жолоб) Н026УЛС 1.03.000) в кількості 30 штук, про що виписано всі необхідні документи передбачені п.5.12 Договору. Товар доставлявся за адресою, яка вказана в платіжному дорученні та в Специфікації №1 до Договору.

01 листопада 2021 року о 13:00 год. автомобіль д.н.з НОМЕР_3 прибув на ВП Шахта Степова, за адресою с. Глухів, вул. Червоноградська, 22Б, Червоноградський район, Львівської області, для відвантаження товару. Працівники ВП Шахта Степова відмовились від отримання поставленого товару. Письмово підтверджувати недопуск автомобіля до пункту доставки товару та відмову від отримання товару працівник служби охорони шахти відмовився. Факт недопуску автомобіля на територію ВП Шахта Степова зафіксовано фотозйомкою та актом про відмову від допуску на склад покупця від 01.11.2021.

Отримавши відмову покупця від отримання товару 01.11.2021, позивач 02.11.2021 направив відповідачу листа №910 про те, щозобов`язання ПП «Спецреммаш» щодо поставки товару вважаються виконаними та те, що з 01.11.2021, товар буде зберігатися за адресою: м.Нововолинськ, вул. Шахтарська, 49в.

30.11.2021 позивачем повторно направлено на адресу відповідача лист №1008 про те, що будь-яких заявок на зменшення обсягу закупівлі товару, як це передбачено п.3.1 договору покупцем не направлено, умови договору постачальник виконав, товар знаходиться на зберіганні у продавця за адресою: м.Нововолинськ, вул.Шахтарська, 49в.

Відповідач листом №7/2039 від 22.11.2021 повідомив позивача, що потреба в поставці товару в кількості решти 100 шт. жолобів на даний час немає, а відповідно до п.3.1 договору обсяги закупівлі можуть бути зменшені, а тому просить повернути перераховані кошти в сумі 1 345 800 грн.

15.12.2021 ДП «Львіввугілля» повторно направило ПП Фірма «Спецреммаш» листа №7/2271 повернення коштів в сумі 1 345 800 грн., оскільки останній не подав заявки на іншу партію товару в кількості 100 шт. бортів (жолобів).

Строк договору закінчувався 31.12.2021, товар був проплачений, а відповідач не надсилав заявку на поставку наступної партії товару, підприємство-позивач двічі здійснювало поставку товару за адресою, вказаною у Специфікації, однак, відповідач відмовлявся отримувати товар.

Станом на дату винесення рішення судом першої інстанції товар відповідачем не прийнято.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Між сторонами у справі виникли права і обов`язки на підставі договору поставки товару (жолобів/бортів).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 690 ЦК якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товару, переданого продавцем, він зобов`язаний забезпечити схоронність цього товару, негайно повідомивши про це продавця.

Відповідно до ч. 4. ст. 690 ЦК України якщо покупець без достатніх підстав зволікає з прийняттям товару або відмовився його прийняти, продавець має право вимагати від нього прийняти та оплатити товар або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Правові наслідки відмови продавця передати товар встановлено ст. 665 ЦК України, відповідно до якої у разі відмови продавця передати проданий товар, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, покупець відмовився приймати товар по причині того, що потреби в поставці решти обладнання в кількості 100 шт. немає (лист №7/2039 від 22.11.2021) та покупець не надав заявки на партію товару в кількості 100 шт. (лист №7/2271)

Такі дії покупця суперечать умовам договору та ст. 665 ЦК України, оскільки згідно п.6.2.1 договору, покупець має право достроково розірвати договір у разі невиконання постачальником зобов`язань, повідомивши про це останнього не менше як за 30 календарних днів, та відповідно до п.6.2.3 договору, зменшувати обсяги закупівлі товару та загальну вартість товару залежно від реального фінансування.

У такому разі сторони вносять відповідні зміни в договір.

З матеріалів справи вбачаєтьсяё що сторони не вносили зміни в договір щодо зменшення обсягу закупівлі товару, договір в порядку п.6.2.1 договору, покупцем не розірвано, постачальник двічі намагався передати товар у визначеному договором місці поставки, однак покупець без поважної причини відмовився прийняти товар, а тому зобов`язання покупця підлягають виконанню в примусовому порядку.

Спір між сторонами виник через те, що відповідач, оплативши повністю другу партію товару, відмовляється її приймати. Відмова відповідача обгрунтована тим, що ДП Львіввугілля заявки на поставку другої частини товару не надсилало, потреби в товарі немає, перераховані кошти продавцю покупцем є такими, що перераховані помилково.

Ціна укладеного між сторонами договору становить 2691600,00 грн. перша поставка товару, що відбулася 25.06.2021, була здійснена на підставі заявки відповідача від 18.05.2021 на 100 шт. товару, оплачена відповідачем двома платежами 25.06.2021 (в день поставки партії товару) на суму 1043040,00 грн та 29.06.2021 на суму 302760,00 грн. Щодо цієї партії поставки товару сторони заперечень не мають.

Залишилася непоставленою партія товару на суму 1345800,00 грн (100 штук бортів).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 09.08.2021 позивач надіслав відповідачу на електронну пошту рахунок №63 на оплату решти товару на суму 1345800,00 грн (100 штук бортів).

09.08.2021 відповідач оплатив виставлений позивачем рахунок на суму 1345800,00 грн за решту 100 штук бортів. Однак окремої заявки на поставку решти партії товару відповідач не надсилав позивачу.

Щодо подання відповідачем позивачу заявки на товар, то позивач теж визнає, що фактично заявки на спірну партію товару відповідач не надсилав, тому позивач здійснену оплату 09.08.2021 потрактував як погодження на поставку товару, що залишився і виготовив решту 100 штук бортів відповідно до умов договору та намагався належно і неодноразово виконати свій обов`язок з доставки товару покупцю (відповідачу у справі).

Відповідач-апелянт у відмовах одержати товар посилається на п.5.2 договору, де йдеться про поставку товару продавцем покупцю на умовах DDP (склад покупця) протягом 20 днів з моменту отримання письмової заявки на конкретну партію товару. Хоч і партія товару оплачена покупцем, але заяву шахта не надіслала, то і позивач не повинен був поставляти товар покупцю.

Спроби продавцем здійснити поставку вже виготовленого і оплаченого товару покупцю здійснювалися 21.10.2021 та 01.11.2022, що підтверджується відповідними доказами, що знаходяться в матеріалах справи.

Лише 03.11.2021 (майже через 3 місяці) відповідач надіслав позивачу лист №7/1917 з проханням повернути оплачені кошти в сумі 1345800,00 грн. за 100 штук бортів як такі, що безпідставно перераховані. Тобто, 1345800,00 грн відповідач трактує як помилково перераховані внаслідок неправомірних дій посадових осіб шахти.

Щодо подання заявки та погодження поставки партії товару, відповідно до пункту 4.2 договору №128, який станом на дату винесення рішення є чинним, недійсним не визнавався: оплата за отриманий товар проводиться покупцем шляхом перерахування коштів протягом 30 робочих днів з моменту узгодження партії товару. Оплату товару може здійснювати як покупець, так і вантажоодержувач. Тобто, цей пункт регулює порядок оплати товару. Тоді як пункт 5.2 регулює порядок доставки товару: доставки товару здійснюється на умовах DDP (станція або склад покупця згідно Правил ІНКОТЕРМС-2020) протягом 20 днів з моменту отримання письмової заявки на конкретну партію товару.

Оцінюючи факт оплати відповідачем товару (решти 100 бортів), суд першої інстанції вірно зазначив, що спірна оплата на суму 1345800,00 грн була здійснена відповідачем у той самий день 09.08.2021, коли позивачем був виставлений рахунок на оплату товару.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обгрунтовані та підлягають до задоволення повністю.

Не підтвердилось при апеляційному перегляду твердження апелянта про те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, ст. ст. 526, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України.

У клопотанні позивача про зупинення провадження у справі відмовлено судом, про що зазначено в ухвалі суду від 04.10.2022.

Клопотання про зупинення провадження у справі від 28.10.2022 розглянуто судом в судовому засіданні 01.11.2022 про що вказано в протоколі судового засідання ( а.с. 157) та в рішенні суду.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином апелянтом не спростовано наведених висновків суду першої інстанції, які тягли б за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення та не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга Державного підприємства Львіввугілля №5-4/1771 від 14.11.2022 (вх.№01-05/2769/22 від 15.11.2022) підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - залишенню без змін.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, суд дійшов до висновку про покладення на апелянта судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства Львіввугілля №5-4/1771 від 14.11.2022 (вх.№01-05/2769/22 від 15.11.2022) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 01.11.2022 у справі №914/1757/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Порядок та строк оскарження встановлено ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.01.2023.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Марко Р.І.