ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2023 р. Справа№ 910/5225/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкерман Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022

у справі № 910/5225/22 (суддя Алєєва І.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкерман Україна"

про стягнення 53 650, 90 грн., -

В С Т А Н О В И В :

У 2022 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкерман Україна" про стягнення 53 650, 90 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неоплачено надані позивачем транспортно - експедиторські послуги на загальну суму 43 400, 00 грн. згідно пред`явлених рахунків на оплату.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкерман Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" 43 400 грн. 00 коп. - основного боргу, 531 грн. 97коп. - 3 % річних, 5 390 грн. 28 коп. - втрат від інфляції, 4 328 грн. 65 коп. - пені та судовий збір у розмірі 2 481 грн. 00 коп.

Рішення мотивовано тим, що транспортно - експедиторські послуги є належним чином наданими позивачем та строк їх оплати є таким, що настав, оскільки позивачем надано відповідачу усі необхідні документи, зокрема, в матеріалах справи наявні заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом до договору укладені між сторонами та підписані акти здачі-прийому робіт (надання послуг) відповідачем без зауважень.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інкерман Україна" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що у місцевого господарського суду були відсутні підстави для висновку про настання підстав для оплати наданих послуг, оскільки вказаний строк має відраховуватись не від дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт, а від дати отримання документів. Разом з тим, відповідач вказує, що надані до позовної заяви реєстри передачі документів не є належними доказами передачі будь-яких документів позивачем відповідачеві, оскільки вони не підтверджують отримання таких документів уповноваженою особою відповідача. Також, апелянт зазначає, що господарський суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій не дослідив та не надав правової оцінки факту, що відповідач був позбавлений можливості розрахуватись з позивачем за надані послуги за договором у зв`язку з зупиненням здійснення банківськими установами видаткових операцій за рахунками юридичних осіб, кінцевим бенефіціарним власником яких є резиденти російської федерації/республіки білорусь.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Чорногуз М.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2022 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкерман Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021, витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5225/22.

08.11.2022 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/5225/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкерман Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі №910/5225/22, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" (далі - Позивач/Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інкерман" (далі - Відповідач/Замовник) було укладено договір про надання послуг з перевезення автомобільним транспортом № 01012018 від (далі - Договір).

У відповідності до п .1.1 Договору Перевізник надає Замовнику послуги з перевезення вантажів, що визначені в Заявках до цього Договору (далі - "Автопослуги"), а Замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу плату, встановлену відповідно до умов цього Договору.

При цьому позивач зазначає, що належним чином виконав покладені на нього зобов`язання щодо транспортно - експедиційного обслуговування вантажів відповідача, здійснивши в строки та в порядку, передбаченому договором, заявками та чинним законодавством України, доставку вантажів до пунктів розвантаження та передачу їх вантажоодержувачам.

Відповідно до договору-заявки на перевезення вантажу № 65617 до договору № 01012018 від 01.01.2018 р., замовлено перевезення за маршрутом Великодолинське (Одеська область) - м. Київ (Київська область), вартістю 9 700, 00 грн. (т. 1 а.с. 16).

Відповідно до договору-заявки на перевезення вантажу № 62181 до договору № 01012018 від 01.01.2018 р., замовлено перевезення за маршрутом Великодолинське (Одеська область) - м. Київ (Київська область), вартістю 9 500, 00 грн. (т. 1 а.с. 25).

Відповідно до договору-заявки на перевезення вантажу № 63529 до договору № 01012018 від 01.01.2018 р., замовлено перевезення за маршрутом Великодолинське (Одеська область) - м. Київ (Київська область), вартістю 9 200, 00 грн. (т. 1 а.с. 34).

Відповідно до договору-заявки на перевезення вантажу № 65826 до договору № 01012018 від 01.01.2018 р., замовлено перевезення за маршрутом Великодолинське (Одеська область) - м. Київ (Київська область), вартістю 10 000, 00 грн. (т. 1 а.с. 43).

Відповідно до договору-заявки на перевезення вантажу № 65976 до договору № 01012018 від 01.01.2018 р., замовлено перевезення за маршрутом Великодолинське (Одеська область) - м. Київ (Київська область), вартістю 10 000, 00 грн. (т. 1 а.с. 52).

Відповідно до вказаних вище договорів-заявок відповідача позивачем були здійснені перевезення, що вбачається із товарно-транспортних накладних:

- № 911 від 06.12.2021 року (т. 1 а.с. 20-21);

- № 862 від 02.12.2021 року (т. 1 а.с. 29-30);

- № РН-0000879 від 09.12.2021 року (т. 1 а.с. 38-39);

- № 922 від 21.12.2021 року (т. 1 а.с. 47-48);

- № 927 від 22.12.2021 року (т. 1 а.с. 56-57).

Позивачем було передано відповідачу рахунки на оплату, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- № 1918 від 21.12.2021 року на суму 9 700 грн. (т. 1 а.с. 14);

- № 1355 від 03.12.2021 року на суму 9 500 грн. (т. 1 а.с. 23);

- № 950 від 10.12.2021 року на суму 9 200 грн. (т. 1 а.с. 32);

- № 1644 від 22.12.2021 року на суму 10 000 грн. (т. 1 а.с. 41);

- № 1879 від 22.12.2021 року на суму 10 000 грн. (т. 1 а.с. 50).

Також, відповідачу було передано акти здачі-прийому робіт (надання послуг) на вказані суми №ОУ-00001918 від 21.12.2021 р. (т.1 а.с. 15), №ОУ-00001355 від 03.12.2021 р. (т.1 а.с. 24), №ОУ-00000950 від 10.12.2021 р. (т. 1 а.с. 33), №ОУ-00001644 від 22.12.2021 р. (т.1 а.с. 42), №ОУ-00001879 від 22.12.2021 р. (т.1 а.с. 51) та товарно-транспортні накладні №№ 911, 862, РН-0000879, 922, 927.

Оригінали вказаних документів було доставлено позивачем до відповідача кур`єрською доставкою за адресою його місцезнаходження та вручено уповноваженому представнику відповідача. Вказані вище документи отримані уповноваженим представником відповідача 28.12.2021 року та 12.01.2022 року, що засвідчено підписом у відповідних реєстрах передачі документів.

Крім того, позивачем було належним чином сформовано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, електронну податкову накладну по даним перевезенням.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлену претензію вих.№09/06/2022-4 від 09.06.2022 р. (т. 1 а.с. 59) з вимогою олати 43 400 грн. (накладна № 689 від 17.06.2022 р.), однак станом на дату подання позовної заяви відповідач належним чином не виконав свого обов`язку по оплаті отриманих від позивача транспортно - експедиторських послуг у встановлений строк.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, яка кореспондуються зі ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 929 ЦК України та ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Загальні правила укладення договору перевезення вантажу закріплені у ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України.

За договором перевезення вантажу, відповідно до ст. 909 ЦК України, одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Істотні умови перевезення можна узгодити як у договорі перевезення безпосередньо, так і у заявці на перевезення вантажу. Заявка на договір перевезення вантажу дозволяє вантажоперевізнику отримати всю необхідну інформацію та визначитися з остаточною ціною за свої послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження надання відповідачу послуг позивач подав:

- договір-заявку № 65617, акт здачі-прийому робіт (надання послуг) на вказані суми №ОУ-00001918 від 21.12.2021 на суму 9 700, 00 грн., скріплений печатками та підписаний обома сторонами, а також товарно-транспортну накладну № 911 від 06.12.2021 року, відповідно до якої перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" було здійснено перевезення вантажу за маршрутом смт. Великодолинське - м. Київ, вантажоотримувачем: ТОВ "Інкерман-Україна" отримано вантаж, що засвідчено його підписом та печаткою;

- договір-заявку № 62181, акт здачі-прийому робіт (надання послуг) на вказані суми №ОУ-00001355 від 03.12.2021 на суму 9 500, 00 грн., скріплений печатками та підписаний обома сторонами, а також товарно-транспортну накладну № 862 від 02.12.2021 року, відповідно до якої перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" було здійснено перевезення вантажу за маршрутом смт. Великодолинське - м. Київ, вантажоотримувачем: ТОВ "Інкерман-Україна" отримано вантаж, що засвідчено його підписом та печаткою;

- договір-заявку № 63529, акт здачі-прийому робіт (надання послуг) на вказані суми №ОУ-00000950 від 10.12.2021 на суму 9 200, 00 грн., скріплений печатками та підписаний обома сторонами, а також товарно-транспортну накладну № РН-0000879 від 09.12.2021 року, відповідно до якої перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" було здійснено перевезення вантажу за маршрутом смт. Великодолинське - м. Київ, вантажоотримувачем: ТОВ "Інкерман-Україна" отримано вантаж, що засвідчено його підписом та печаткою;

- договір-заявку № 65826, акт здачі-прийому робіт (надання послуг) на вказані суми №ОУ-00001644 від 22.12.2021 на суму 10 000, 00 грн., скріплений печатками та підписаний обома сторонами, а також товарно-транспортну накладну № 922 від 21.12.2021 року, відповідно до якої перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" було здійснено перевезення вантажу за маршрутом смт. Великодолинське - м. Київ, вантажоотримувачем: ТОВ "Інкерман-Україна" отримано вантаж, що засвідчено його підписом та печаткою;

- договір-заявку № 65976, акт здачі-прийому робіт (надання послуг) на вказані суми №ОУ-00001879 від 22.12.2021 на суму 10 000, 00 грн., скріплений печатками та підписаний обома сторонами, а також товарно-транспортну накладну № 927 від 22.12.2021 року, відповідно до якої перевізником Товариством з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" було здійснено перевезення вантажу за маршрутом смт. Великодолинське - м. Київ, вантажоотримувачем: ТОВ "Інкерман-Україна" отримано вантаж, що засвідчено його підписом та печаткою.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що зазначені вище договори-заявки містять інформацію про вантаж для перевезення, його кількість, вагу, комплектацію, якісні характеристики.

При цьому, будь-яких зауважень щодо неналежного виконання позивачем зобов`язань за договором-заявкою, зокрема і щодо ненадання документів, що підтверджують перевезення, при їх підписанні відповідачем не надано. Відтак, факт підписання сторонами актів №ОУ-00001918 від 21.12.2021 р., №ОУ-00001355 від 03.12.2021 р., №ОУ-00000950 від 10.12.2021 р., №ОУ-00001644 від 22.12.2021 р., №ОУ-00001879 від 22.12.2021 р., а також прийняття послуг за ними, свідчить про виконання позивачем договірних зобов`язань та про обізнаність відповідача про обов`язок оплати отриманих послуг (остаточного розрахунку), який відповідно до договорів-заявок настав після отримання позивачем оригіналів документів.

Разом з тим, твердження відповідача, що реєстри передачі документів не є належними доказами передачі будь-яких документів позивачем відповідачеві, оскільки вони не підтверджують отримання таких документів уповноваженою особою відповідача колегією суддів не приймаються до уваги, при цьому колегія суддів наголошує, що даний факт спростовується підписанням та скріпленням печаткою товариства з боку відповідача актів здачі-прийому робіт (наданих послуг) без претензій та зауважень в тому числі і щодо комплектності документів для оплати, оскільки саме цим відповідачем підтверджено той факт, що послуги позивачем були надані в повному обсязі.

Одночасно, з приводу тверджень апелянта, що позивачем не надано доказів в підтвердження повноважень головного бухгалтера - Петрів А.З., слід зазначити, що чинним законодавством не передбачено обов`язку позивача встановлення обсягу повноважень підписанта первинних документів. Разом з тим, виходячи з доводів самого апелянта, останній підтверджує, що Петрів А.З. є головним бухгалтером, тобто особою що забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства та виступає, зокрема підписантом бухгалтерської та податкової звітності та первинних документів згідно свої посадових обов`язків.

В той же час, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що з копій платіжних доручень наданих відповідачем в підтвердження сплати рахунків на оплату наданих позивачем не вбачається за можливе встановити на оплату якого рахунку здійснена оплата, оскільки в платіжному дорученні наявне лише посилання на договір.

Крім того, суд апеляційної інстанції досить критично відноситься до заперечень відповідача щодо стягнення штрафних санкції у вигляді пені в розмірі 4 328, 65 грн., інфляційних втрат в сумі 5 390, 28 грн. та 3 % річних в розмірі 531, 97 грн. та тверджень, що відповідач був позбавлений можливості розрахуватись з позивачем за надані послуги за договором у зв`язку з зупиненням здійснення банківськими установами видаткових операцій за рахунками юридичних осіб, кінцевим бенефіціарним власником яких є резиденти російської федерації/республіки білорусь та підкреслює, що в розумінні чинного законодавства дані обставини, на які посилається апелянт, не можуть вважатись надзвичайною і невідворотною обставиною, а також не звільняють останнього від свого обов`язку за договором з оплати за надані транспортно - експедиторські послуги.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на вимоги п. 9.2 Договору, яким передбачено настпуні дії відповідача у разі настання обставин непереборної сили.

Так, п. 9.2 встановлено, що сторони не несуть відповідальність за цим Договором, якщо порушення його умов сталося внаслідок обставин непереборної сили, а саме: надзвичайних ситуацій у регіоні, природних аномалій, воєнних дій, страйків, актів державних органів, які робили неможливим виконання зобов`язань за цим Договором. Належним підтвердженням таких обставин є свідоцтво ТПП України про настання обставин форс-мажору. Сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язань за Договором, зобов`язана сповістити в письмовій формі іншу Сторону про настання й припинення вищевказаних обставин, не пізніше трьох днів з моменту їх настання. У випадку не повідомлення іншої Сторони у встановлені строки про настання обставин непереборної сили та/або не надання належного підтвердження їх настання протягом 30 календарних днів, Сторона втрачає право посилатись на такі обставини як на підставу звільнення від відповідальності, та зобов`язаний компенсувати витрати, передбачені п. 7.1 Договору.

Разом з тим, матеріали справи не містять повідомлення позивача в письмовій формі про настання й припинення обставин непереборної сили, отже, відповідач втратив право посилатися на такі обставини як на підставу звільнення від відповідальності, та зобов`язаний компенсувати витрати, передбачені п. 7.1 Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (частини 2 та 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 7.3. Договору за несвоєчасну сплату автопослуг, замовник зобов`язаний сплатити перевізнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення виконання зобов`язання, від суми заборгованості, за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє замовника від виконання обов`язків у натурі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України ) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України у кредитора є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення в оплаті основного боргу.

Отже, дослідивши розрахунок здійснений позивачем, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо розрахунку за надані послуги за договором-заявкою, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 43 400 грн. 00 коп. - основного боргу, а також пені в розмірі 4 328, 65 грн., інфляційних втрат в сумі 5 390, 28 грн. та 3 % річних в розмірі 531, 97 грн.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 року у справі №910/5225/22 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкерман Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 року у справі №910/5225/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 року у справі №910/5225/22 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5225/22.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз