ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року Справа № 906/102/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Мельник О.В. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - адв. Максимов В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "ВВ Агро"

на рішення Господарського суду Житомирської області від 10.05.2022 р.

ухвалене у м. Житомирі, повний текст складено 13.05.2022 р.

у справі № 906/102/22 (суддя Сікорська Н.А.)

за позовом Приватного підприємства "Рекламно виробниче агентство" Ідея-Студія"

до Приватного підприємства "ВВ Агро"

про стягнення 31805 грн.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Житомирської області від 10.05.2022 р. у справі № 906/102/22 позов задоволено частково. Підлягає стягненню з Приватного підприємства "ВВ Агро" на користь Приватного підприємства "Рекламно виробниче агентство "Ідея-Студія" 28800,00 грн. боргу, 2880,00 грн. штрафу, 121,67 грн. 3% річних та 2480,74 грн. витрат зі сплати судового збору. Відмовлено у позові в частині стягнення 3, 33 грн. відсотків річних.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач Приватне підприємство "ВВ Агро" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 10 травня 2022 року у справі № 906/102/22 та відмовити у задоволенні позову. Скаржник ПП "ВВ Агро" вважає рішення безпідставним та незаконним, таким що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Скаржник стверджує, що не отримав від позивача копію позовної заяви, що є порушенням вимог ч.2 ст. 164 ГПК України. Також звертає увагу, що рішення суду винесено 10.05.2022 р., під час тривання бойових дій, і у відповідача не було можливості направити до суду повноважного представника. Посилається при цьому на рекомендаціі Верховного Суду, опубліковані на офіційному веб-порталі, за змістом яких учасникам справи, чиї справи перебувають у провадженні судів, які не припинили здійснювати правосуддя, рекомендовано подати заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із воєнними діями.

Зазначає про долучення до матеріалів справи акту вивірки розрахунків між позивачем та відповідачем, яким підтверджується відсутність заборгованості. Пояснює, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності відображає стан заборгованості та в окремих випадках рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин.

На підставі викладеного просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 10 травня 2022 року у справі № 906/102/22 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач Приватне підприємство "Рекламно виробниче агентство "Ідея-Студія" відзиву на апеляційну скаргу суду не подав, і не забезпечив явку представників у судове засідання, тоді як був повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку, що підтверджено реєстром відправки електронної кореспонденції /а.с.94 у т.1/.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін/учасників.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні представник відповідача брав участь у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, надав пояснення по суті спору, підтримав апеляційну скаргу, стверджуючи про відсутність боргу.

Разом з тим, після виходу суду з нарадчої кімнати представник відповідача на зв`язок в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів не вийшов.

Вступну і резолютивну частини постанови оголошено без участі представника відповідача відповідно до ч.5 ст.197 ГПК України, де визначено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

28 вересня 2021 року Приватним підприємством "Рекламно виробнича агенція "Ідея-Студія"/виконавець та Приватним підприємством "ВВ Агро"/замовник був укладений договір про надання послуг № 28-09/21 /а.с.8-10 у т.1/, за умовами п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги, пов`язані з використанням екскаватора-навантажувача з екіпажем, для виконання робіт на території замовника.

Згідно п.3.1 договору розмір оплати за надання послуг визначається із розрахунку: 720 грн. з ПДВ за кожну машино-годину роботи екскаватора-навантажувача на території замовника та разової плати за подачу екскаватора-навантажувача до території замовника у розмірі 2800 грн. з ПДВ.

Оплата наданих послуг здійснюється на підставі акту виконаних робіт шляхом безготівкового перерахування коштів замовником на поточний рахунок виконавця не пізніше двох банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт (п.3.3.2 договору).

Відповідно до п.6.2 договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 3 договору, замовник сплачує на користь виконавця неустойку у виді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання такого зобов`язання, а у разі прострочення оплати наданих послуг більше, аніж на 5 банківських днів, замовник додатково сплачує на користь виконавця штраф у розмірі 10% від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Позивач надав відповідачу послуги екскаватора-навантажувача на загальну суму 17280,00 грн., що підтверджується актом здачі-приймання робіт № ХО-0000168 від 16.11.2021 р. та складеним на його підставі рахунком-фактурою № ХО-0000164 від 16.11.2021 р. /а.с.11, 12 у т.1/.

18.11.2021 р. позивачем були надані відповідачу послуги на суму 11520 грн., про що складено акт здачі-приймання робіт № ХО-000169 та рахунок-фактура № ХО-0000166 від 18.11.2021 р. /а.с.13, 14 у т.1/.

03.02.2021 р. позивач направив на юридичну та фактичну адреси відповідача претензію від 29.11.2021 р. з вимогою сплатити заборгованість за договором № 28-09/21 від 28.09.2021 р. в сумі 28800 грн. / а.с.15-17 у т.1/. Відповідач на претенцію не відреагував.

Враховуючи, що відповідач борг не сплатив, Приватне підприємство "Рекламно виробниче агентство "Ідея-Студія" звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "ВВ Агро" 31805 грн., з яких: 28800 грн. боргу, 2880 грн. штрафу та 125 грн. 3% річних, нарахованих за період прострочення з 18.11.2021 р. по 10.01.2022 р.

Господарський суд Житомирської області відповідно до оскаржуваного рішення позовні вимоги задоволив частково і колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

На умовах договору про надання послуг № 28-09/21 від 28.09.2021 р. між сторонами виникли правовідносини з надання послуг, врегульовані нормами гл.63 ЦК України.

Згідно зі ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до норм ст.530 ЦК України зобов`язання має бути виконане у встановлений строк (термін).

На підтвердження факту надання відповідачу послуг на загальну суму 28800 грн., позивачем надані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), які підписані представником відповідача, та рахунки-фактур на оплату послуг /а.с.11-14 у т.1/.

Докази виконання оплати суду не надані.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на акт вивірки за період з 28.09.2021 р. по 16.11.2021 р. колегія суддів відхиляє, враховуючи, що акти вивірки розрахунків не є первинними обліковими документами, натомість є документом бухгалтерської звітності, який виконує допоміжну функцію для спрощення взаємних розрахунків за договорами і звірки фактів сплати коштів, використовується виключно в бухгалтерських службах і підлягає оцінці та перевірці судом нарівні з іншими документами у справі відповідно до ст.86 ГПК України.

Колегією суддів встановлено, що акт вивірки підписаний представником відповідача, однак не підписаний позивачем. Оскільки скаржником не надано платіжних доручень та інших первинних документів як доказів сплати боргу, тому акт вивірки не є належним та допустимим доказом оплати.

Окремо колегією суддів враховано, що акт звірки відповідачем до суду першої інстанції не подавався. Згідно з частиною третьою статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Норми частини 3 статті 269 ГПК України передбачають наявність критеріїв, що є обов`язковою умовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме - "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи", і при поданні доказів, які не були подані до суду першої інстанції, учасником справи має бути обґрунтовано, в чому полягає винятковість випадку неподання доказів до суду першої інстанції, а також неможливість надання відповідних доказів їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає. Відповідач не надав такого обґрунтування, що виключає прийняття апеляційним господарським судом додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України.

Отже, відповідач зобов`язання з оплати послуг в повному обсязі не виконав, належні та допустимі докази такого суду не надані, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про підставність позовної вимоги про стягнення боргу в сумі 28800 грн.

Відповідно до норм ч.1 ст.549 ЦК України, ст.230 ГК Украіни штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Відповідно до норм ст.231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Оскільки оплата послуг не виконана відповідачем у визначений договором строк, а також має місце прострочення оплати більше, аніж на 5 банківських днів, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% від суми заборгованості 28800,00 грн., що становить 2880,00 грн., грунтуються на умовах п.п. 3.3.2, 6.2 договору та відповідають вищенаведеним нормам, тому правомірно задоволені судом першої інстанції як обґрунтовані.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 125,00 грн. 3% річних, нарахованих за період з 18.11.2021 р. по 10.01.2021 р. на суму 28800,00 грн.

Суд першої інстанції, перевіривши розрахунок вимоги про стягнення з відповідача 125,00 грн. 3% річних, звернув увагу, що заборгованість у відповідача виникла за різними актами здачі-приймання робіт, які складені у різні дні, а тому початок періоду прострочення за кожним з актів є різним. Встановлено, крім того, що позивачем при виконанні розрахунку не враховані норми ст.253 ЦК України, відповідно до якої перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних, суд першої інстанції правомірно встановив, що належною до стягнення є сума 121,67 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежів, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч.1 ст.255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення діі, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Умовами п. 3.3.2 договору передбачено, що оплата наданих послуг здійснюється на підставі акту виконаних робіт, шляхом безготівкового перерахування коштів замовником на поточний рахунок виконавця не пізніше двох банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт.

Отже, враховуючи умови п. 3.3.2 договору щодо строку оплати наданих послуг та норми ст.253, 255 ЦК України, право на нарахування 3% річних на заборгованість в сумі 17280 грн. за актом від 16.11.2021 р. виникає у позивача з 19.11.2021 р. по 10.01.2022 р. і становитиме 75,27 грн.;

право на нарахування 3% річних на заборгованість в сумі 11520,00 грн., яка виникла за актом від 18.11.2021 р., виникає у позивача з 23.11.2021р. (з урахуванням того, що 20.11.2021р. та 21.11.2021р. є вихідними у банку днями) по 10.01.2022 р. і становить 46,40 грн.

Всього сума 3% річних складає 121,67 грн. та підлягає стягненню з відповідача. В стягненні 3,33 грн. 3% річних суд першої інстанції правомірно відмовив за безпідставністю нарахування.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 10.05.2022 р. у справі № 906/102/22 ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Посилання відповідача/скаржника, що Приватним підприємством "Рекламно виробниче агентство "Ідея-Студія" не було надіслано позовну заяву на адресу відповідача відхиляються колегією суддів, оскільки не впливають на правильність висновків суду по суті спору і спростовані матеріалами справи. Так, до позовної заяви доданий фіскальний чек на підтвердження направлення копії позовної заяви на адресу відповідача /а.с. 19 у т.1/.

В будь-якому разі відповідач був обізнаний про розгляд справи в суді першої інстанції, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення - ухвали суду /а.с. 34 у т.1/, тому добросовісно користуючись своїми процесуальними правами, відповідно до ст. 42 ГПК України не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги та копії.

Також відхиляються як безпідставні посилання відповідача щодо неможливості прийняти участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції у зв`язку з запровадженням воєнного стану, та неврахування судом рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022 р., оскільки само по собі запровадженням воєнного стану не доводить неможливість участі відповідача у розгляді справи, тоді як клопотання про відкладення розгляду справи відповідачем не заявлялось. Разом з тим, відповідач не був позбавлений можливості взяти участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, викласти правову позицію щодо предмета спору у письмових поясненнях тощо.

Вищенаведені доводи скаржника не спростовують законність та обґрунтованість рішення суду згідно зі ст. 236 ГПК Украіни.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ВВ Агро" залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Житомирської області від 10.05.2022 р. у справі № 906/102/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 906/102/22 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений 06.12.2023 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.