ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2023 р. Справа № 921/291/22

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Релігійної організації «Парафія святого Василія Великого м. Тернопіль Тернопільсько-Зборівської архиєпархії Української греко-католицької церкви», б/н від 23 листопада 2022 року

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 14 листопада 2022 року (підписана 17.11.2022), суддя Стопник С.Г.

про зупинення провадження

у справі №921/291/22

за позовом Релігійної організації «Парафія святого Василія Великого м. Тернопіль Тернопільсько-Зборівської архиєпархії Української греко-католицької церкви», м. Тернопіль

до відповідача Громадської організації «Епіцентр дітям», м. Тернопіль

про розірвання договору позички; припинення речового права та зобов`язання повернути частину будівлі церкви

в с т а н о в и в :

Релігійна організація «Парафія святого Василія Великого м. Тернопіль Тернопільсько-Зборівської архиєпархії Української греко-католицької церкви» звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача Громадської організації «Епіцентр дітям» про:

-розірвання договору позички від 02 квітня 2019 року, укладеного між сторонами у справі та посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ваврів О.Б. 22 квітня 2019 року;

-припинення речового права (безоплатне право користування частиною будівлі (позичка)) Громадської організації «Епіцентр дітям» на частину другого поверху будівлі церкви за адресою: вул. Новий Світ, будинок 14, м. Тернопіль, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, площею 118,3 кв.м., зареєстроване на підставі договору позички від 02.04.2019 (номер запису про інше речове право: 30973585, дата державної реєстрації 02.04.2019);

-зобов`язання відповідача повернути частину другого поверху будівлі церкви за адресою: вул. Новий Світ, будинок 14, м. Тернопіль, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, площею 118,3 кв.м., а саме: приміщення позначене на плані цифрами 2-1 площею 65,7 кв.м., приміщення позначене на плані цифрами 2-2 площею 10,1 кв.м., приміщення позначене на плані цифрами 2-3 площею 30,7 кв.м., приміщення позначене на плані цифрами 2-10 площею 3,4 кв.м., приміщення позначене на плані цифрами 2-11 площею 8,4 кв.м. (з урахуванням заяви про зміну предмета позову (вх.№6019 від 15 вересня 2022 року).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08 серпня 2022 року відкрито провадження у справі №921/291/22.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 14 листопада 2022 року задоволено клопотання відповідача та зупинено провадження у справі №921/291/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №921/579/22, що знаходиться в провадженні Господарського суду Тернопільської області.

Ухвала суду мотивована п.5 ч.1 ст.227 ГПК України та тим, що за результатами розгляду справи №921/579/22, предметом спору у якій є визнання удаваним договору позички від 02 квітня 2019 року (розірвання якого є предметом позову у цій справі) та визнання цього договору договором найму, будуть встановлені обставини, які мають суттєве значення для вирішення даного спору по суті, що свідчить про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №921/579/22. Місцевий господарський суд зазначив, що можливість визнання удаваним договору, укладеного 02.04.2019 між Релігійною організацією "Парафія святого Василія Великого" м.Тернопіль Тернопільсько-Зборівської єпархії УГКЦ і Громадською організацією "Епіцентр дітям", та визнання в судовому порядку цього договору договором найму може змінювати порядок розірвання такого.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду позивач Релігійна організація «Парафія святого Василія Великого м. Тернопіль Тернопільсько-Зборівської архиєпархії Української греко-католицької церкви» звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 14 листопада 2022 року у справі №921/291/22. Зокрема, зазначає, що ухвала суду першої інстанції не містить аргументованих мотивів необхідності зупинення провадження у справі, оскільки зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини цієї справи. Наголошує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду. За твердженням апелянта відповідачем навмисно подано інший позов 10 листопада 2022 року з метою затягування розгляду справи, позовна заява у якій подана 04 липня 2022 року.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі №921/291/22 за апеляційною скаргою Релігійної організації «Парафія святого Василія Великого» м. Тернопіль Тернопільсько-Зборівської архиєпархії Української греко-католицької церкви» на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 14 листопада 2022 року; витребувано з Господарському суду Тернопільської області матеріали справи; скаржнику надано строк (до 09 грудня 2022 року) подати суду оригінал доказу сплати судового збору в сумі 2 481 грн.; відповідачу надано строк (протягом 15 днів з дня вручення цієї ухвали) на подання суду відзиву на апеляційну скаргу; апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на підставі ч.2 ст.271 ГПК України.

Ухвалою суду від 15 грудня 2022 року відмовлено Релігійній організації «Парафія святого Василія Великого м. Тернопіль Тернопільсько-Зборівської архиєпархії Української греко-католицької церкви» у задоволенні заяви про розгляд справи з повідомленням учасників справи. Скаржнику повторно надано строк (до 23 грудня 2022 року) на подання суду оригіналу доказу сплати судового збору в сумі 2 481 грн.

22 грудня 2022 року від скаржника до суду надійшов оригінал фіскального чеку про сплату судового збору в сумі 2 481 грн. Згідно з виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України вказана сума зарахована до останнього.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п.10 ч.3 ст.2 ГПК України.

Поняття «розумного строку» не має чіткого визначення, проте, розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, №4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №№32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З аналізу зазначеної правової норми слідує, що підставою для зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Як встановлено судом вище Релігійна організація «Парафія святого Василія Великого м. Тернопіль Тернопільсько-Зборівської архиєпархії Української греко-католицької церкви» звернулася до місцевого господарського суду з цим позовом до відповідача Громадської організації «Епіцентр дітям» про: розірвання договору позички від 02 квітня 2019 року, укладеного між сторонами у справі; припинення речового права (безоплатне право користування частиною будівлі (позичка)) Громадської організації «Епіцентр дітям» на частину другого поверху будівлі церкви за адресою: вул. Новий Світ, будинок 14, м. Тернопіль; зобов`язання відповідача повернути частину другого поверху будівлі церкви за адресою: вул. Новий Світ, будинок 14, м. Тернопіль, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, площею 118,3 кв.м., а саме: приміщення позначене на плані цифрами 2-1 площею 65,7 кв.м., приміщення позначене на плані цифрами 2-2 площею 10,1 кв.м., приміщення позначене на плані цифрами 2-3 площею 30,7 кв.м., приміщення позначене на плані цифрами 2-10 площею 3,4 кв.м., приміщення позначене на плані цифрами 2-11 площею 8,4 кв.м. (з урахуванням заяви про зміну предмета позову (вх.№6019 від 15 вересня 2022 року).

Позовна заява мотивована п.18 договору позички від 02 квітня 2019 року та п.1 ч.2 ст.834 ЦК України, а також обставиною щодо необхідності використання позивачем спірного приміщення для власних потреб.

Місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі дійшов висновку про наявність підстав для обов`язкового зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №921/579/22 за позовом Громадської організації «Епіцентр дітям» до відповідача Релігійної організації «Парафія святого Василія Великого м. Тернопіль Тернопільсько-Зборівської єпархії Української греко-католицької церкви» про визнання договору позички від 02 квітня 2019 року удаваним та визнання вказаного договору договором найму, оскільки у вказаній справі будуть встановлені обставини, які мають суттєве значення для вирішення даного спору по суті, що свідчить про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №921/579/22. Місцевий господарський суд зазначив, що можливість визнання удаваним договору позички та визнання в судовому порядку цього договору договором найму може змінювати порядок розірвання такого, що (розірвання) є предметом у цьому спорі.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Як уже зазначалося вище, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (п.5 ч.1 ст.227 ГПК України).

Предметом судового розгляду у цій справі є розірвання договору позички від 02 квітня 2019 року та повернення частини приміщення, отже, обставинами, які слід встановити при вирішенні цього спору, зокрема є наявність чи відсутність підстав для розірвання договору позички.

Зокрема, позивач посилається на ч.2 ст.834 ЦК України, відповідно до якої позичкодавець має право вимагати розірвання договору і повернення речі у разі, якщо: 1) у зв`язку з непередбаченими обставинами річ стала потрібною йому самому; 2) користування річчю не відповідає її призначенню та умовам договору; 3) річ самочинно передана у користування іншій особі; 4) в результаті недбалого поводження з річчю вона може бути знищена або пошкоджена.

Отже, суду слід встановити наявність чи відсутність передбачених ч.2 ст.834 ЦК України підстав для розірвання договору. Поряд з тим, вирішуючи спір про розірвання договору, суд зобов`язаний встановити характер правовідносин, що виникли між сторонами на підставі укладеного договору, та вирішити спір у відповідності до тих норм, які регулюють спірні правовідносини.

Зупиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд не вказав у чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи №921/579/22.

Для правильного застосування п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд повинен встановити саме неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої, тоді як таких відомостей ухвала суду першої інстанції не містить.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду іншої справи, місцевий господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи №921/291/22.

Ухвала про зупинення провадження у справі не містить аргументованих та переконливих мотивів доцільності зупинення провадження у справі, як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення господарської справи №921/579/22, так і стосовно того, що зібрані по справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду, що суперечить вимогам пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України, яким унормовано, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зважаючи на наведене, суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі.

Колегія суддів звертає увагу, що зупинення провадження у справі в цьому випадку, свідчить про затягування розгляду спору та порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, права сторін на розгляд справи впродовж розумного строку.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції», рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про зупинення провадження у справі (п.12).

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 2 ст.271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (п.6 ч.1 ст.275 ГПК України).

При цьому, підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст.280 ГПК України).

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (ч.3 ст.271 ГПК України).

Беручи до уваги все наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі та передачу справи на розгляд Господарському суду Тернопільської області.

З урахуванням положень ст.129 ГПК України, апеляційний суд не вирішує питання щодо відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позивачем апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, оскільки не вирішує спір по суті. Такий (судовий збір) підлягає розподілу за наслідками вирішення спору Господарським судом Тернопільської області.

Керуючись ст.ст.236, 255, 270, 271, 275, 280, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Релігійної організації «Парафія святого Василія Великого м. Тернопіль Тернопільсько-Зборівської архиєпархії Української греко-католицької церкви» задоволити.

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 14 листопада 2022 року у справі №921/291/22 скасувати.

Справу №921/291/22 передати на розгляд Господарському суду Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.