ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/577/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ТМ", вул. Ярослава Мудрого, буд. 4, м. Хмельницький, 29009; вул. Володимирська, буд 79, офіс 3, м. Хмельницький, 29001;

до відповідача: Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Коломийська дорожня експлуатаційна дільниця", вул. Є. Петрушевича, буд. 1, м.Івано-Франківськ, 76004;

про стягнення заборгованості за договором поставки на умовах відстрочення платежу №2871 від 12.01.2021 в розмірі 15218,67 грн, з яких: 9115,12 грн основного боргу, 2057,02 грн пені, 1823,02 грн штрафу, 1955,30 грн інфляційних нарахувань, 268,21 грн 3 % річних,

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро ТМ" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Коломийська дорожня експлуатаційна дільниця" про стягнення заборгованості за договором поставки на умовах відстрочення платежу № 2871 від 12.01.2021 в розмірі 15218,67 грн, з яких: 9115,12 грн основного боргу, 2057,02 грн пені, 1823,02 грн штрафу, 1955,30 грн інфляційних нарахувань, 268,21 грн 3 % річних.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 22.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та запропонував сторонам у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження подати заяву з відповідним обґрунтуванням своїх заперечень.

Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 29.08.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи те, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням. Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Заявлені позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору поставки №2871 від 12.01.2021 в частині оплати за отриманий товар, внаслідок чого борг перед позивачем становить 9115,12 грн. На підставі п. п. 5.2., 5.3. договору позивачем нараховано відповідачу 2057,02 грн пені, 1823,02 грн штрафу, а також 1955,30 грн інфляційних нарахувань, 268,21 грн 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не надіслав.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини справи, дослідження доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив наступне.

12.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро ТМ" (як постачальником) та філією "Коломийська дорожня експлуатаційна дільниця" Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (як покупцем) укладено договір поставки на умова відстрочення платежу № 2 871.

Згідно п.1.1. договору, постачальник на умовах даного договору зобов`язується передавати у власність покупця запасні частини для сільськогосподарської та автотракторної техніки, шини, масла, інструменти, АКБ, інші товари, в асортименті (за номенклатурою), кількістю та цінами, що остаточно погоджуються сторонами у видаткових накладних, які, після підписання їх сторонами, мають юридичну силу специфікацій та невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язуватися прийняти та провести оплату за товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п.2.1 договору, постачальник передає покупцеві товар окремими партіями на умовах самовивозу ЕХW ("Інкотерм-2010") - склад постачальника в м.Коломия із наявного в постачальника асортименту та кількості протягом 10-ти робочих днів з моменту надходження замовлення від покупця або в інший, узгоджений сторонами, строк.

Відповідно до п. 2.2. договору, датою передачі (придбання) товару є дата складання видаткової накладної. Підпис представники покупця на видатковій накладній є погодженням покупця асортименту, кількості і ціни товару, який постачається за цим договором.

Згідно п. 3.1 договору, загальна сума договору складає орієнтовно 100000 гривень. Остаточна загальна сума договору визначається як сума вартості всіх поставлених партій товару за цим договором.

Пунктом 3.2. договору сторони передбачили, що покупець зобов`язується проводити оплату за кожну партію товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника: у період з 01 січня по 15 грудня кожного поточного року - протягом 30-ти календарних днів з момент у передачі (приймання) товару на підставі видаткової накладної; у період з 16 грудня по 31 грудня кожного поточного року - протягом 3-х календарних днів з моменту передачі (приймання) товару на підставі видаткової накладної.

Відповідно до п. 3.9. договору, покупець сплачує ціну товару шляхом перерахування суми коштів, вирахуваної на день здійснення відповідного платежу, у відповідності до умов, що викладені в цьому пункті, на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно п. 4.2. договору, підтвердженням прийому товару є підпис представника покупця у видатковій накладній на отримання товару.

У відповідності до п. 5.2. договору, покупець несе відповідальність за прострочення з оплатою вартості товару, сплачуючи за кожний день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Окрім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, покупець сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

У пункті 5.3. договору сторони передбачили, що за прострочення покупцем зобов`язань по оплаті товару 60 днів, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 20 (двадцять) процентів від простроченої суми.

Згідно п. 6.2. договору, термін позовної давності по вимогах про стягнення заборгованості із оплати товару, пені, процентів річних, інфляційних, штрафів, збитків за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Згідно п. 6.3. договору, строк нарахування штрафних санкцій за цим договором здійснюється протягом 5 (п`яти) років з дня коли відповідне зобов`язання повинно бути виконане покупцем.

На виконання умов договору, позивач передав, а відповідач отримав товар на суму 9115,12 грн, що підтверджується видатковою накладною № 6135 від 02.07.2021, підписаною сторонами. Отримання товару представником відповідача відбувалось на підставі довіреності №13 від 02.07.2021.

В порушення договірних зобов`язань, відповідач за отриманий товар в строки обумовлені договором не розрахувався, внаслідок чого утворився борг в сумі 9115,12 грн.

За порушення відповідачем зобов`язань з оплати за отриманий товар, на підставі п. п. 5.2., 5.3. договору позивачем нараховано відповідачу 2057,02 грн пені, 1823,02 грн штрафу, а також 1955,30 грн інфляційних нарахувань, 268,21 грн 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частин першої, четвертої, шостої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання, а саме передав відповідачу товар згідно вищенаведених видаткових накладних, однак відповідач, в порушення умов договору, не здійснив оплату за товар.

За наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 9115,12 грн є обґрунтованими.

Частинами 1 та 3 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до п. 5.2. договору, покупець несе відповідальність за прострочення з оплатою вартості товару, сплачуючи за кожний день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Окрім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, покупець сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

У пункті 5.3. договору сторони передбачили, що за прострочення покупцем зобов`язань по оплаті товару 60 днів, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 20 (двадцять) процентів від простроченої суми.

Згідно п. 6.3. договору, строк нарахування штрафних санкцій за цим договором здійснюється протягом 5 (п`яти) років з дня коли відповідне зобов`язання повинно бути виконане покупцем.

Таким чином, пунктом 6.3. договору сторони передбачили інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж це передбачено ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що відповідач в порушення умов договору не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

З огляду на обґрунтованість даної вимоги та правильність проведеного позивачем розрахунку пені за період прострочення з 02.08.2021 по 25.07.2022 та штрафу у розмірі 20 % від простроченої суми, вимоги про стягнення 2057,02 грн пені та 1823,02 грн штрафу, підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даного пункту договору позивачем нараховано відповідачу 1955,30 грн інфляційних нарахувань та 268,21 грн 3 % річних.

Судом здійснено перевірку даних розрахунків та встановлено що при здійснені розрахунку інфляційних втрат за період з липня 2021 року по червень 2022 року, позивачем у даний період прострочення помилково включено липень 2021 року, оскільки, прострочення відповідача розпочалося 02.08.2021. Розрахунок 3 % річних за період з 02.08.2021 по 25.07.2022 відповідає методиці проведення розрахунку та є правильним.

За розрахунком здійсненим судом, інфляційні втрати, що підлягають стягненню з відповідача становить 1944,25 грн.

За наведеного, задоволенню підлягають вимоги про стягнення 1944,25 грн інфляційних нарахувань та 268,21 грн 3 % річних, в решті слід відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Судові витрати.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір слід покласти на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 73, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ТМ" до Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Коломийська дорожня експлуатаційна дільниця" про стягнення 15218,67 грн задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Коломийська дорожня експлуатаційна дільниця", вул. Є. Петрушевича, буд. 1, м.Івано-Франківськ, 76004 (ідентифікаційний код 31790584) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ТМ", вул. Ярослава Мудрого, буд. 4, м. Хмельницький, 29009 (ідентифікаційний код 40583961) 9115 (дев`ять тисяч сто п`ятнадцять) грн 12 коп. основного боргу, 2057 (дві тисячі п`ятдесят сім) грн 02 коп. пені, 1823 (одну тисячу вісімсот двадцять три) грн 02 коп. штрафу, 1944 (одну тисячу дев`ятсот сорок чотири) грн 25 коп. інфляційних нарахувань, 268 (двісті шістдесят вісім) грн 21 коп. 3 % річних, 2479 (дві тисячі чотириста сімдесят дев`ять) грн 20 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог про стягнення 11,05 грн інфляційних нарахувань відмовити.

Судові витрати в сумі 1,80 грн залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.01.2023

Суддя Неверовська Л.М.