ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

09.01.23 Справа № 917/59/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О. М., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес - 3000", вул. Довженка, 2Ж, м. Полтава, 36002,

до боржника фізичної особи - підприємця Попович Вікторії Сергіївни, АДРЕСА_1

про видачу судового наказу про стягнення 1620,67 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю"Антарес - 3000" до суду надійшла заява до боржника фізичної особи - підприємця Попович Вікторії Сергіївни про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 1 620,67 грн (вх. № 63/23).

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

1) Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання,ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

В порушення приписів п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу заявником не вказано ідентифікаційний номер боржника, що не дає змоги його ідентифікувати.

2) Згідно п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено:

- вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

- перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Як вбачається з мотивувальної частини заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути заборгованість не лише за надані послуги щодо установки пожежної автоматики на об`єкті замовника (посилаючись на умови договору № 2501 від 01.01.2019 року), але і за надані охоронні послуги, при цьому договором №2501 від 01.01.2019 року не передбачено надання даних послуг та зобов`язання боржника їх оплатити.

Крім того, у тексті заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Антарес - 3000" посилається на додатки від 27.12.2017 року, від 01.01.2019 року та від 01.06.2021 року (не конкретизувавши додатками до якого документу вони є), а також зазначає: "...ФОП Миколаєнко Олександр Васильович порушено договірні зобов`язання щодо здійснення оплати за надані послуги за договором №77 від 27.12.2017 року ...". Тоді як у заяві боржником є фізична особа - підприємець Попович Вікторія Сергіївна.

На підтвердження виникнення заборгованості боржника, заявником зазначено в додатках до заяви:

- копію договору №2501 від 01.01.2019 року з додатком;

- розрахунок заборгованості ФОП Попович В. С. №2501 від 01.01.2019 року;

- копію виписки з ЄДРПОУ відносно стягувача щодо повноважень Жмуренка С. В.;

- платіжне доручення про сплату судового збору.

Відповідно до акту господарського суду Полтавської області від 05.01.2023 року при розкритті поштового відправлення, що надійшло від Товариство з обмеженою відповідальністю "Антарес - 3000", була встановлена відсутність додатку до договору № 2501 від 01.01.2019 року.

До матеріалів заяви про видачу судового наказу не долучено доказів, що підтверджували б наявність договірних відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Антарес - 3000" та фізичною особою - підприємцем Попович Вікторією Сергіївною щодо надання охоронних послуг, а також додатків від 27.12.2017 року, від 01.01.2019 року та від 01.06.2021 року.

Отже, заявником в усупереч п. п. 4, 5 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України не зазначено обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника щодо стягнення заборгованості за надані охоронні послуги, та не надано суду доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 147, 150, 152 (п.1 ч. 1), 153, 154, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес - 3000" про стягнення з фізичної особи - підприємця Попович Вікторії Сергіївни 1 620,67 грн заборгованості (вх. № 63/23).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, в порядку статей 255-257 ГПК України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу підписано 09.01.2023 року.

Суддя О. М. Тимощенко