ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
06.01.2023р. Справа № 905/1040/22
20.12.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» органами поштового зв`язку звернулось до Господарського суду Донецької області з заявою від 19.12.2022 про стягнення з ПІДПРИЄМСТВА ЕЛЕКТРИЧНИХ МЕРЕЖ ЗОВНІШНЬОГО ОСВІТЛЕННЯ "МІСЬКСВІТЛО" М.МАРІУПОЛЯ грошової заборгованості за договором №3070036 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими від 01.02.2022 в сумі 26 825,45грн.
Обґрунтовуючи вимоги заявник вказує на факт поставки згідно вказаного договору природного газу боржнику у лютому 2022 на суму 26 825,45грн, зобов`язання з оплати якого виконано боржником не було.
На підтвердження заявлених вимог заявник надав до суду належним чином засвідчені копії договору №3070036 від 02.02.2022 про постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими, з додатками, акту приймання-передачі від 28.02.2022, рахунку-фактури № 3070036/0201 від 28.02.2022, довідки нарахувань та оплат за природний газ, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.01.2020р. № 261, роздрукованого, exel-файлу про обсяги спожитого природного газу, підписаного електронним цифровим підписом директора ТОВ «ЕНЕРА СУМИ», скрін-шотів з інформаційної платформи iplatforma.tsoua.com.
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2022 для розгляду даної заяви визначена суддя Устимова А.М.
Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Приписами частини 2 статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.(ч.2 ст.147 ГПК України).
Відповідно до частин 1-3 статті 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п. 4); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п.5). До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4).
Отже, заявлені у заяві про видачу судового наказу вимоги повинні відповідати презумпції безспірності вимог - при зверненні з заявою суду надаються докази, які підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, з яких суд беззаперечно зможе зробити висновок щодо наявності грошового зобов`язання, строків виникнення такого зобов`язання та розміру заборгованості.
Як встановлено в п.8 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
При цьому, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст.155 Господарського процесуального кодексу України).
З огляду на наведене, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст.15 Господарського процесуального кодексу України), на суд покладається обв`язок на підставі наданих заявником доказів встановити факт виникнення грошової вимоги та порушення грошового зобов`язання з боку боржника, одночасно суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Дослідивши вимоги, викладені в заяві, в контексті їх безспірності, суд встановив, що за умовами договору №3070036 від 02.02.2022 на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ», як Постачальника, покладений обов`язок поставити природний газ код за ДК 021:2015:09120000-6 газове паливо ПІДПРИЄМСТВУ ЕЛЕКТРИЧНИХ МЕРЕЖ ЗОВНІШНЬОГО ОСВІТЛЕННЯ "МІСЬКСВІТЛО" М.МАРІУПОЛЯ як Споживачу для забезпечення потреб останнього, а на Споживача, в свою чергу, покладається обов`язок сплатити Постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.
За підсумками розрахункового періоду Споживач до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного Акта про фактичий об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортированого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем.(п. 2.5 договору).
Згідно п.2.6 договору на підставі отриманих від Споживача даних Постачальник протягом трьох робочих днів надає Споживачу два примірника акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.
При цьому, у відповідності до п. 2.7 договору Споживач протягом двох днів з дати отримання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.
У п.3.5 договору сторонами узгоджено, що послуги з постачання газу підтверджуються підписаним Постачальником та Споживачем актом приймання-передачі газу (у двох примірниках), що оформлюється на підставі копії акту про фактичний обсяг спожитого газу за розрахунковий період, складеного Споживачем та Оператором ГРМ. Один примірник Акту приймання-передачі газу залишається у Споживача, другий у -Постачальника;
Умовами п. 4.7 договору оплата газу здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті на розрахунковий рахунок Постачальника шляхом 100% оплати до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі акту приймання-передачі природного газу.
Дослідивши в якості доказу на підтвердження факту споживання у лютому 2022 Споживачем природного газу акт приймання-передачі від 28.02.2022, який надав заявник, суд встановив, що вказаний акт підписаний одноособово Постачальником, ані підпису, ані відтиску печатки з боку Споживача документ не містить.
В заяві не зазначено, яким чином здійснювалось направлення означеного акту та рахунку-фактури № 3070036/0201 від 28.02.2022 на адресу Споживача для підписання та не зазначено чи направлялись вони взагалі.
Факт тимчасової окупації м.Маріуполь визнається судом загальновідомим, тому згідно приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не потребує доведення.
Згідно даних офіційного сайту ДП «Укрпошта» поштові відділення, які знаходяться на території м.Маріуполь тимчасово не обслуговуються, як наслідок, направлення поштової кореспонденції є неможливим.
Однак розділ ХІІ договору містить дані щодо адреси електронної пошти Споживача.
До матеріалів заяви заявником не додано належних доказів на підтвердження направлення акту та рахунку на адресу електронної пошти боржника для підписання.
Тоді як, за умовами договору, оплата здійснюється на підставі акту приймання-передачі природного газу, що є безумовним доказом факту здійснення поставки.
Інші докази, які додані до заяви про видачу наказу, лише опосередковано свідчать про обсяг спожитого боржником газу у спірний період.
Отже, надані заявником докази не можуть свідчити про безспірність заявлених заявником вимог про стягнення заборгованості за договором №3070036 від 02.02.2022 в сумі 26 825,45грн.
Згідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, оскільки із заяви та доданих документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги у заявника, з якою останній звернувся до суду.
Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що відповідно до ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.
У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України).
Суд повідомляє, що відповідно до розпорядження керівництва суду №16-р від 10.11.2022, у зв`язку із обмеженою кількістю знаків поштової оплати (поштових марок) відправлення кореспонденції учасникам справи, у тому числі процесуальних документів, засобами поштового зв`язку здійснюється виключно за загальною потребою після вичерпання альтернативних способів повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України», тощо).
На підставі чого, внаслідок неможливості направлення на адресу боржника документів органами поштового зв`язку, ухвала суду буде надіслана заявнику органами поштового зв`язку та сторонам на адреси електронної пошти, які вказані у заяві та договорі.
Керуючись статтями 147, 148, 150,152, 153, 154, 175,234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підписана суддею 06.01.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua).

Суддя А.М. Устимова