ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.01.2023м. ДніпроСправа № 904/3741/22
за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпласт Україна", м. Дніпро
про стягнення ринкової вартості частини майна товариства
Суддя Крижний О.М.
Секретар судового засідання Баворовська Г.П.
Від позивача: Дударенко А.Д., ордер, адвокат
Від відповідача: не з`явився
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2023 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати (ухвалення додаткового рішення) на 11.01.2023 о 12:15 год.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5000,00 грн. Відповідач звертає увагу на безпідставне визначення позивачем кількості годин, які були витрачені адвокатом при підготовці процесуальних документів, їх неспівмірність складності та обсягу викладених в документах обґрунтувань. Відповідач вважає, що адвокат позивача витратив на підготовку позовної заяви, яка не містить ні будь-яких розрахунків, ні опису значної кількості доказової інформації значно менше часу, ніж 10 годин як зазначено в акті приймання-передачі послуг. Також відповідач вважає, що адвокат позивача витратив значно менше часу, ніж зазначено в акті на складання клопотання про витребування доказів, написання уточненої позовної заяви, заяви про задоволенні позовних вимог. Відповідач також зауважує на невідповідність витрат адвоката позивача, пов`язаних із участю в судовому засіданні у розмірі 3500,00 грн. за одне судове засідання, ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, оскільки господарська справа була фактично розглянута під час підготовчого засідання за умови повного визнання відповідачем позову, що, як наслідок, не потребувало від позивача у наданні додаткових пояснень чи додаткового обґрунтування позовних вимог та взагалі витрачання значного обсягу часу на перебування у судових засіданнях. Додатково відповідач звертає увагу на "гонорар успіху", зазначає, що фактично це є платою за досягнутий адвокатом результат, а з урахуванням визнання відповідачем позову, прийняте у справі рішення здебільшого є не результатом роботи адвоката позивача, а добросовісною поведінкою відповідача. Відповідач відзначає, що ніколи не заперечував наявності заборгованості перед позивачем, а тому вважає включення до судових витрат "гонорару успіху" безпідставним.
Позивач подав заперечення на клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правову допомогу, у яких категорично не погоджується із думкою відповідача, вважає обсяг часу та роботи, витрачений на складання процесуальних документів співмірним із заявленою вартістю наданих послуг. Представник позивача зазначає, що здійснював широкий обсяг робіт, що включає в себе пошук та аналіз законодавчих норм та судової практики, вибір правової позиції та інтерпретації знайдених законодавчих норм і судової практики до обставин даної справи. Позивач просить врахувати, що понесені витрати були неминучими та могли б не виникнути, якби відповідач вчасно виконав свої зобов`язання з виплати вартості частки позивача у статутному капіталі і не відтягував виплату до моменту звернення позивача з позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі документи, суд, -
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпласт Україна" вартість частини майна товариства, пропорційну частці ОСОБА_1 у статутному капіталі в розмірі 765350,00 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2022 позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпласт Україна" на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 765350,00 грн. та судовий збір у розмірі 5740,13 грн. Також вирішено повернути ОСОБА_1 із державного бюджету України судовий збір у розмірі 5740,12 грн., перерахований згідно квитанції №95Н7-Х25Х-628Т-К2К9 від 26.10.2022.

Від позивача надійшла заява у якій просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40153,50 грн.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Так, 24.08.2022 між ОСОБА_1 (клієнт) та Адвокатським бюро "Анастасії Дударенко" (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 1 якого адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

- складання претензій, звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру;

- складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);

- представництва та захисту клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.

Згідно з п. 3.1 договору розмір гонорару, який клієнт сплачує за надання в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами з розрахунку 1000,00 грн. за кожну годину роботи.

Договір діє до 31.12.2025 (п. 4.2 договору).

Сторонами укладено додаткову угоду від 17.10.2022 №1 до договору, відповідно до п. 1 якої сторони домовились про ведення виконавцем в інтересах клієнта судової справи в Господарському суді Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпласт Україна" про стягнення ринкової вартості частини майна товариства, пропорційної частці позивача в статутному капіталі.

Пунктом 2 додаткової угоди погоджено, що оплата послуг виконавця в межах надання правової допомоги, потреба у якій виникає у даній судовій справі складається з оплати фактично наданих послуг виконавця - консультацій, правових роз`яснень, складання документів (в т.ч. процесуальних), участі адвоката у судових засіданнях тощо, а також "гонорару успіху" у розмірі 5% від суми задоволених позовних вимог клієнта.

Вартість послуг виконавця, пов`язаних з представництвом інтересів клієнта в рамках даної судової справи:

- 1000,00 грн. - за кожну годину роботи з підготовки процесуальних документів по справі, заяв і клопотань;

- 3500,00 грн. за участь в одному судовому засіданні по справі у Господарському суді Дніпропетровської області.

27.12.2022 сторонами підписано додаткову угоду №2 до договору, у п. 1 якої зазначено, що укладаючи та підписуючи дану угоду, враховуючи прийняття рішення Господарським судом Дніпропетровської області від 27.12.2022 у справі № 904/3741/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпласт Україна" про стягнення ринкової вартості частини майна товариства на стадії підготовчого провадження, приймаючи до уваги принцип співрозмірності витрат на професійну правничу допомогу адвоката із обсягом виконаних адвокатом робіт, сторони домовились зменшити "гонорар успіху", що підлягає виплаті адвокату за надані послуги з правової допомоги в рамках даної справи з 5%, що закріплені сторонами у п. 2 Додаткової угоди №1 від 17.10.2022 року, до 1 % від суми задоволених вимог клієнта.

Сторонами підписано акт №1 від 25.10.2022 приймання-передачі послуг з надання правової допомоги адвокатом згідно договору надання правової допомоги від 24.08.2022, відповідно до п. 1 якого адвокат з 17.10.2022 по 25.10.2022 на виконання умов договору, додаткової угоди № 1 від 17.10.2022, надав клієнту юридичні послуги згідно договору про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 24.08.2022, а клієнт прийняв надані послуги.

Вартість послуг згідно п. 3.1 договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.08.2022 та п. 3 Додаткової угоди № 1 від 17.10.2022 до договору про надання правової допомоги від 24.08.2022, з розрахунку 1 000,00 грн. за годину роботи становить 12500,00 грн. та складається з:

- написання позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпласт Україна" про стягнення ринкової вартості частини майна товариства, пропорційної частці позивача в статутному капіталі за 10 годин роботи - 10 000, 00 грн.;

- написання клопотання про витребування доказів в рамках позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпласт Україна" про стягнення ринкової вартості частини майна товариства, пропорційної частці позивача в статутному капіталі за 2,5 години роботи - 2 500, 00 грн. Разом 12500,00 грн.

Сторонами підписано акт №2 від 27.12.2022 приймання-передачі послуг з надання правової допомоги адвокатом згідно договору надання правової допомоги від 24.08.2022, відповідно до п. 1 якого адвокат з 17.11.2022 по 27.12.2022 на виконання умов договору, додаткової угоди № 1 від 17.10.2022, додаткової угоди № 2 від 27.12.2022 до договору надав клієнту юридичні послуги згідно договору про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 24.08.2022, а клієнт прийняв надані послуги.

Вартість послуг згідно п. 3.1 договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.08.2022 та п. 3 Додаткової угоди № 1 від 17.10.2022 до договору про надання правової допомоги від 24.08.2022, з розрахунку 1 000, 00 грн. за годину роботи та складається з:

- написання уточненої позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/3741/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпласт Україна" про стягнення ринкової вартості частини майна товариства за 5 годин роботи - 5 000, 00 грн.;

- написання заяви про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпласт Україна" про визнання позовних вимог по справі № 904/3741/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпласт Україна" про стягнення ринкової вартості частини майна товариства за 1 годину роботи - 1 000, 00 грн.;

- участь у судовому засіданні по справі № 904/3741/22, що відбулось 17.11.2022 за одне судове засідання - 3 500, 00 грн.;

- участь у судовому засіданні по справі № 904/3741/22, що відбулось 30.11.2022 за одне судове засідання - 3 500, 00 грн.;

- участь у судовому засіданні по справі № 904/3741/22, що відбулось 14.12.2022 за одне судове засідання - 3 500, 00 грн.;

- участь у судовому засіданні по справі № 904/3741/22, що відбулось 27.12.2022 за одне судове засідання - 3 500, 00 грн.

Крім того, клієнт сплачує на користь виконавця "гонорар успіху" в розмірі 7 653, 50 грн. Разом 27 653, 50 грн. (п.п.3,4 акту).

Адвокатом до заява про розподіл судових витрат додано розрахункову квитанцію на суму 27653,50 грн.

Частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 названої статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. ст. 129 ГПК України).

Частиною 5 названої статті передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Отже, суд вправі покласти лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).

Будь-які дії учасника господарської справи, пов`язані із її розглядом судом, зокрема, явка в судове засідання, участь у судовому засіданні, відправлення документів є процесуальною дією в розумінні п. 4 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, а відтак, і витрати, понесені такою стороною, відносяться до складу судових витрат.

Фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жодний з названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.

За приписами статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвоката, суд зазначає, що дане питання необхідно розглядати в двох площинах: по-перше, це договірні відносини позивача з адвокатом (адвокатами) стосовно надання юридичних послуг і, по-друге, це вимога про оплату наданих послуг відповідачем.

Стосовно першого аспекту суд виходить із основоположного принципу цивільного права принципу свободи договору. Позивач має право на свій розсуд оцінити вартість послуг адвоката, навіть у розмірі ціни позову.

Стосовно другої площини розглядуваного питання суд зазначає, що положення ГПК України про стягнення вартості послуг адвоката по-суті є оплатою відповідачем наданих позивачеві послуг з правничої допомоги. І в цьому аспекті оцінка вартості послуг позивачем не має беззаперечного статусу.

Право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст. 4 ГПК України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовувати.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.11.2021 у справі №910/7520/20.

Щодо "гонорару успіху" суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Відповідач з посиланням на неспірмірність розміру судових витрат до витраченого часу наданих послуг подав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу до 5000,00 грн.

Суд враховує, що дана справа не є складною для професійного адвоката, справа не містить складних розрахунків, заявлене позивачем клопотання про витребування доказів дублювалося з адвокатського запиту, перелік витребовуваних документів також містився і у тексті позовної заяви, заява про уточнення позовних вимог та заява про задоволення заяви про визнання відповідачем позову ґрунтувалися безпосередньо на заяві відповідача про визнання позову, у якій відповідач повністю визнав позовні вимоги, навіть у більшому розмірі, ніж заявлено позивачем, чим і було обумовлено уточнення позовних вимог. З урахуванням викладеного, суд частково погоджується з подібними аргументами відповідача про відсутність необхідності затрат такої кількості часу, як зазначено позивачем, а також щодо вартості участі у судовому засіданні у розмірі 3500,00 грн. за одне судове засідання, з урахуванням тривалості судових засідань, та погоджується з відповідачем, що судове засідання 27.12.2022 було проведено за відсутності представників сторін за їх клопотаннями.

Крім цього, судом враховується добросовісна поведінка відповідача щодо визнання позовних вимог та надання звіту про оцінку майна, що призвело до економії часу на проведення судової експертизи, а також пришвидшення розгляду даної справи. З урахуванням позиції відповідача, у позивача була виключена необхідність у наданні додаткових пояснень чи заперечень на відзив відповідача.

На підставі викладеного, враховуючи що відповідачем позовні вимоги визнані, частково (до уточнень позивачем) заборгованість погашалась і під час розгляду справи, враховуючи право суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи баланс інтересів сторін у даному питанні, суд вважає адекватним розміром правничої допомоги, яка може бути покладена на відповідача 12000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46, 221, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промпласт Україна" (49044, м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, буд. 12, ідентифікаційний код 42194648) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн. (дванадцять тисяч грн. 00 коп.)

У стягненні решти заявлених витрат на правничу допомогу - відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено - 17.01.2023.

Суддя О.М. Крижний