ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

11.01.2023м. ДніпроСправа № 904/4790/21 (904/4526/22)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код: 14360570)

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ" (49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 14, ідентифікаційний код: 33546549)

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальність "Цукорпром" (49000, м.Дніпро, вул. Гусенко, буд. 50, ідентифікаційний код: 32737762)

відповідача-3: Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (49074, м.Дніпро, вул.Батумська, 11, ідентифікаційний код: 14360080)

про визнання недійсним правочину, вчиненого боржником, та повернення майна на користь боржника

в межах справи №904/4790/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Імме" (49041, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Праці, будинок 2Т, ідентифікаційний код 33808671)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (49044, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, ідентифікаційний код 33546549)

про визнання банкрутом

Суддя Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рустамова З.Р.

Від представників учасників справи:

від позивача Ювко Віталій Олександрович, довіреність №3850-К-Н-О від 17.11.2022.

від відповідача-1 Попов Денис Олександрович, довіреність №б/н від 02.01.2023.

від відповідача-2: повноважний представник не з`явився.

від відповідача-3: повноважний представник не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ", відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальність "Цукорпром", відповідача-3: Акціонерного товариства "Акцент-Банк", в якому просило суд:

- Визнати недійсним Договір від 02.12.2019 року про внесення додаткового вкладу третьою особою серія та номер 7553 укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ" (місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 14, Ідентифікаційний код: 33546549) та Товариством з обмеженою відповідальність "Цукорпром" (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Гусенко, буд. 50; Ідентифікаційний код: 32737762), що посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Ростіславом Олександровичем в частині передачі, як додатково вкладу об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення за адресою: Одеська обл., Кілійський р., м. Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/ вулиця Дунайська, будинок 46, загальною площею -- 736 м. кв. (реєстраційний номер 23).

- Визнати недійсним акт приймання передачі майна що вноситься до статутного капіталу від 02.12.2019 року №7581 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ" (місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 14, Ідентифікаційний код: 33546549) та Товариством з обмеженою відповідальність "Цукорпром" (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Гусенко, буд. 50; Ідентифікаційний код: 32737762) щодо передачі об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення за адресою: Одеська обл., Кілійський р., м. Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/ вулиця Дунайська, будинок 46, загальною площею 736 м. кв. (реєстраційний номер 23).

- Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 49991915 від 03.12.2019 про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна нежитлові приміщення за адресою: Одеська обл., Кілійський р., м. Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/ вулиця Дунайська, будинок 46, загальною площею -- 736 м. кв. (реєстраційний номер 23), за Товариством з обмеженою відповідальність "Цукорпром" (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Гусенко, буд. 50; Ідентифікаційний код: 32737762) прийняте приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Ростіславом Олександровичем.

- Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ" (місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 14, Ідентифікаційний код: 33546549) право власності на об`єкт нерухомого майна нежитлові приміщення за адресою: Одеська область, Кілійський район, місто Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/ вулиця Дунайська, будинок 46, загальною площею - 736 м.кв. (реєстраційний номер 23).

- Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальність "Цукорпром" (місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул. Гусенко, буд. 50; Ідентифікаційний код: 32737762) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ" (місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 14, Ідентифікаційний код: 33546549) об`єкт нерухомого майна нежитлові приміщення за адресою: Одеська обл., Кілійський р., м. Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/вулиця Дунайська, будинок 46, загальною площею - 736 м. кв. (реєстраційний номер 23).

Позовна заява подана в межах справи №904/4790/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (49044, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, ідентифікаційний код 33546549).

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" просило суд вжити заходи забезпечення позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк про визнання правочину боржника недійсним та повернення майна на користь боржника шляхом:

1) Накладення арешту на нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23, загальна площа 736 кв.м., адреса: Одеська обл., Кілійський р., м. Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/вулиця Дунайська, будинок 46;

2) Встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю Цукорпром (Код ; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Гусенко, буд. 50), як власнику нерухомості: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23, загальна площа 736 кв.м., адреса: Одеська обл., Кілійський р., м. Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/вулиця Дунайська, будинок 46, відчужувати, в т.ч., але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в т.ч., але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості.

3) Встановленням заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Цукорпром (Код ; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Гусенко, буд. 50), нерухомості чи її частини: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23, загальна площа 736 кв.м., адреса: Одеська обл., Кілійський р., м. Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/вулиця Дунайська, будинок 46.

4) Встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно пов`язані зі зміною власника нерухомості: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23, загальна площа 736 кв.м., адреса: Одеська обл., Кілійський р., м. Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/вулиця Дунайська, будинок 46, чи її частини.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022 заяву позивача про забезпечення позову прийнято до розгляду, призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 11.01.2023.

У судовому засіданні заслухано пояснення представника позивача та відповідача-1 щодо заяви про забезпечення позову.

Представники відповідача-2 та відповідача-3 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, з урахуванням поданих відповідачем - 2 заперечень, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач посилається на те, що АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор у справі, звернулось із позовною заявою про визнання правочину боржника недійсним та повернення майна на користь боржника. Зазначеною заявою, позивач вказував на те, що за наслідком внесення Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» додаткового вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром», боржник вчинив дії пов`язані із зменшенням своєї платоспроможності, відчужив майно, а саме нежитлові приміщення за адресою: Одеська область, Кілійський район, місто Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/ вулиця Дунайська, будинок 46, загальною площею - 736 м.кв. (реєстраційний номер 23) (далі - Об`єкт нерухомого майна), після виникнення зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк», тобто в межах «підозрілого періоду» та за обставин існування заборгованості перед іншими кредиторами.

Позивач зазначив, що як вбачається із відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, поточним власником Об`єкту нерухомого майна є Товариство з обмеженою відповідальність «Цукорпром». В свою чергу, правовою підставою реєстрації права власності на Об`єкт нерухомого майна, який належав ТОВ «Монтана-Естейт», за ТОВ «Цукорпром» вказано: - Договір про внесення додаткового вкладу третьою особою, серія та номер 7553, виданий 02.12.2019 посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О.; Акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу, серія та номер 7581 виданий 02.12.2019 ТОВ "Цукорпром" та ТОВ "Приватофис".

Отже, спірний об`єкт нерухомого майна вибув із власності ТОВ «Монтана-Естейт» на користь ТОВ «Цукорпром». Водночас, вибуття об`єкта нерухомого майна було наслідком вольової дії ТОВ «Монтана-Естейт», яка полягала у передачі об`єкта нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Цукорпром» у якості додаткового вкладу.

Позивач вважає, що вчинення боржником правочину, направленого на безоплатну передачу такого нерухомого майна іншій особі, жодним чином не було направлене на отримання ним прибутку, тобто, в діях боржника була відсутня економічна мета (розумна економічна причина), тому, за таких обставин, дії ТОВ «Монтана-Естейт» є очевидною недобросовісною поведінкою по відношенню до кредиторів та фактично спрямовані на ухилення від погашення заборгованості за рахунок майна, що вибуло.

В даному випадку АТ КБ «ПриватБанк» звернувся із позовною заявою про визнання правочину боржника недійсним та повернення майна на користь боржника. Вимоги такої заяви зводяться до визнання недійсним правочину про відчуження нерухомого майна боржником, в межах «підозрілого періоду» тривалість якого становить 3 роки до дати порушення провадження у справі про банкрутство, що свідчить про фраудаторність такого правочину та його направленість на шкоду інтересам кредиторів у поєднанні з вимогами про повернення майна переданого за оспорюваним правочином на користь боржника у справі про банкрутство.

Також, позивач у заяві про забезпечення позову зазначив, що враховуючи очевидну незаконність вибуття нерухомого майна, яке є предметом спору з власності боржника, те, що цей об`єкт вибував одномоментно з іншими об`єктами нерухомості на одних і тих самих осіб, пов`язаних функцією контролю, що вибуття нерухомості у таких спосіб не характеризується ознаками звичайної господарської діяльності через спрямованість таких дій на виведення майна, заявлені даним клопотанням заходи забезпечення позову є співмірними у своєму взаємозв`язку із заявленою матеріально-правою вимогою про витребування нерухомого майна.

Оскільки задоволення вимог заяви можливе виключно за умови наявності нерухомого майна, яка є предметом оспорюваного правочину у володінні та розпорядженні Відповідача-2, позивач вважає, що єдиним співмірним та адекватним заходом забезпечення позову у даному випадку є накладення арешту на Об`єкт нерухомого майна та встановлення заборони його відчуження для Відповідача-2 у поєднанні із встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо відчуження, зміни або поділу Об`єкту нерухомого майна.

Зазначене, свідчить про необхідність вжиття зазначених даною заявою заходів забезпечення позову, так як тільки вони за своїм змістом гарантують подальший захист прав кредиторів та можливість виконання рішення суду після його винесення. Водночас, зазначений захід не призведе до порушення будь-яких прав Відповідача-2 виключно обмеживши його можливість вільно розпоряджатися нерухомим майном, яке є предметом спору залишивши за ним, на час розгляду справи, правомочності володіння та користування відповідним нерухомим майном.

Крім того, на переконання позивача, на необхідність застосування заходів забезпечення позову вказує і очевидне унеможливлення виконання рішення у даній справі та унеможливлення відновлення прав кредиторів у випадку не вжиття таких заходів забезпечення позову.

Відповідач-2 подав письмові заперечення щодо заяви АТ КБ "ПриватБанк" про забезпечення позову, в яких просив суд відхилити заяву з наступних підстав.

Відповідач-2 вказує на те, що об`єкти нерухомого майна були переоформлені з ТОВ «МОНТАНА-ЕСТЕЙТ» на ТОВ «ЦУКОРПРОМ» ще 02.12.2019 та знаходяться у власності ТОВ «ЦУКОРПРОМ» вже три роки, за цей час власник майна не змінився. Іпотекодавець АТ «А-БАНК» не може звернути стягнення на дані об`єкти нерухомого майна, так як строк виконання за зобов`язанням, що забезпечено іпотекою, спливає 25.04.2024, тобто, через два роки і відсутні жодні передумови для дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки. Більш того, наразі (станом на 07.12.2022) у позичальника за кредитним договором №50.00. від 26.04.2021 взагалі відсутня заборгованість за кредитом та відсоткам, тобто позичальник достроково виконав свої зобов`язання за кредитним договором №50.00. від 26.04.2021, що повністю виключає можливість звернення стягнення Банком. До того ж, слід зазначити, що розмір відновлюваної кредитної лінії Позичальника за кредитним договором № 50.00. від 26.04.2021 складає всього 3 мільйони гривень, що значно менше вартості предмету застави, що вказує на відсутність якоїсь загрози втрати ТОВ «ЦУКОРПРОМ» права власності на ці об`єкти нерухомого майна.

На думку Відповідача-2 наявність в майбутньому потенційної можливості задоволення судом вимог кредитора про визнання недійсними правочинів боржника, не може на даний час виправдовувати втручання у право іншої особи (ТОВ «Цукорпром» як нового власника) на мирне володіння своїм майном, враховуючи відсутність в матеріалах справи жодних належних доказів в розумінні статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України, із якими діюче законодавство пов`язує застосування заходів забезпечення позову.

Відповідач-2 зазначає, що передання майна в іпотеку не є передачею права власності та не є відчуженням. Тобто, сам факт передання в іпотеку не може бути підставою для забезпечення позову.

Відтак, зазначені в заяві АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підстави для забезпечення позову як загроза в подальшому утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду чи неможливість ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси ґрунтуються виключно на припущеннях.

Розглянувши заяву АТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову, господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно із статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу, іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова КГС у складі ВС від 08.10.2018 у справі №913/257/18).

За таких обставин, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, в першу чергу, повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом залежно від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Господарський судом встановлено, що Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНТАНА-ЕСТЕЙТ", відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальність "Цукорпром", відповідача-3: Акціонерного товариства "Акцент-Банк" про визнання правочину боржника недійсним та повернення майна на користь боржника.

У поданій позовній заяві позивач посилався на те, що за наслідком внесення Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтана-Естейт» додаткового вкладу до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром», боржник вчинив дії пов`язані із зменшенням своєї платоспроможності, відчужив майно, а саме нежитлові приміщення за адресою: Одеська область, Кілійський район, місто Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/ вулиця Дунайська, будинок 46, загальною площею - 736 м.кв. (реєстраційний номер 23), після виникнення зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк», тобто в межах «підозрілого періоду» та за обставин існування заборгованості перед іншими кредиторами.

Спірне нерухоме майно, після передачі до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Цукропром за договором від 07.05.2021, новим власником передано в іпотеку.

Господарський суд вважає, що заборона права відчуження спірного нерухомого майна та заборона вчинення реєстраційних дій стосовно цього майна є ефективним та одночасно співмірним заходом забезпечення позову у даному випадку, оскільки у разі задоволення господарським судом позовної заяви відповідач-2 буде зобов`язаний повернути спірне майно відповідачу-1, тому відчуження такого майна на користь іншої особи може ускладнити чи унеможливити виконання такого судового рішення, а заявник не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Господарський суд враховує, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки у даному випадку або відчуження спірного майна іншим шляхом, право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Цукпропром буде припинено в силу положень частини першої статті 346 Цивільного кодексу України і такі відомості підлягатимуть внесенню до Державного реєстру речових прав відповідно до положень статей 26, 27 Закону України Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внаслідок чого позивач не зможе відновити свої права, на захист яких він звернувся із позовною заявою, в межах одного судового провадження.

Вжиття таких заходів забезпечення запровадить законні обмеження, наявність яких дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам для виконання рішення суду у разі задоволення позовної заяви.

Водночас, господарським судом враховано, що встановлені іпотекою обтяження спірного нерухомого майна не є перешкодою для забезпечення позову у господарській справі, оскільки договір іпотеки може бути припинено з настанням визначених статтею 17 Закону України Про іпотеку обставин, що є самостійною підставою для припинення встановлених іпотекою обтяжень, а положення статті 33 цього Закону визначають підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки які, крім неналежного виконання боржником основного зобов`язання, також настають через порушення зобов`язань іпотекодавця та інші обставини, встановлені Законом, тому не можна вважати визначальною обставиною під час вирішення питання щодо забезпечення позову, матеріально-правовою вимогою якого є повернення майна, що у свою чергу є предметом договору іпотеки, визначені договором іпотеки строк виконання основного зобов`язання і суму боргу за основним зобов`язанням.

Одночасно із цим, вимоги заявника щодо застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно господарський суд вважає такими, що не відповідають предмету спору у даній справі, враховуючи наступне.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.02.2021, прийнятій за результатами розгляду справи №643/12369/19 зазначив наступне.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

З урахуванням підстав та змісту позовної заяви у даній справі, надавши оцінку відповідності виду заходу забезпечення вимогам заяви, балансу інтересів сторін, господарський суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження спірної нерухомості.

Господарський суд зазначає, що заборона на відчуження спірної нерухомості, щодо якої вирішується спір в порядку позовного провадження, не є позбавленням права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Цукропром та не встановлює товариству і третім особам заборону використання спірного нерухомого майна.

Забезпечення позову у даному випадку спрямоване на виконання можливого рішення суду про задоволення позову, крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і в разі вирішення спору можуть бути скасовані.

Суд зазначає, що у разі, якщо до закінчення розгляду справи по суті відбудеться продаж спірного майна, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, відтак ця обставина істотно може ускладнити та унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Тому суд вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову може значно утруднити виконання рішення суду у майбутньому у разі задоволення позовних вимог.

Відтак, приймаючи до уваги, що обраний позивачем захід спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав у разі задоволення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом: - встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Цукорпром», як власнику нерухомості відчужувати, в т.ч., але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в т.ч., але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості; - встановленням заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Цукорпром»; - встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно пов`язані зі зміною власника нерухомості: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23, загальна площа 736 кв.м., адреса: Одеська обл., Кілійський р., м. Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/вулиця Дунайська, будинок 46, чи її частини та вважає за необхідне заяву в даній частині задовольнити.

В іншій частині заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову - відмовити.

Керуючись статтями 136-137, 140, 144, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позов - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю Цукорпром (Код ; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Гусенко, буд. 50), як власнику нерухомості: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23, загальна площа 736 кв.м., адреса: Одеська обл., Кілійський р., м. Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/вулиця Дунайська, будинок 46, відчужувати, в т.ч., але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в т.ч., але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом встановленням заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Цукорпром (Код ; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Гусенко, буд. 50), нерухомості чи її частини: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23, загальна площа 736 кв.м., адреса: Одеська обл., Кілійський р., м. Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/вулиця Дунайська, будинок 46.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваження щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно пов`язані зі зміною власника нерухомості: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23, загальна площа 736 кв.м., адреса: Одеська обл., Кілійський р., м. Кілія, вулиця Леніна (вулиця Миру), будинок 41/вулиця Дунайська, будинок 46, чи її частини.

В іншій частині заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її прийняття 11.01.2023 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Строк для пред`явлення ухвали для примусового виконання - до 12.01.2026.

Стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код: 14360570).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальність "Цукорпром" (49000, місто Дніпро, вулиця Гусенко, будинок 50, ідентифікаційний код: 32737762).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано - 13.01.2023.

Суддя Ю.Ю. Первушин