ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 січня 2023 року Справа № 903/15/21 (903/886/22)

за позовом Антимонопольного комітету України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ Рітейл», м.Луцьк

про стягнення 20 000 грн. 00 коп.

в межах справи №903/15/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ САД», с.Братковичі, Городоцький район, Львівська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ», м.Луцьк

про банкрутство

Суддя Шум М. С.

Секретар судового засідання Харкевич О.О.

Представники сторін:

від позивача: Луговий С. А., довіреність від 21.12.2021 №300-122/02-140

від відповідача: н/з

Встановив: 14.11.2022 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ Рітейл» про стягнення штрафу у розмірі 10 000 грн. 00 коп. та пені у розмірі 10 000 грн. 00 коп. на підставі рішення АКУ від 13.12.2021 №166-р/тк, а також судового збору в сумі 2 481 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 17.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду в межах справи №903/15/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.12.2022, запропоновано відповідачу (ліквідатору банкрута Пурію Р. П.) не пізніше ніж у 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду обґрунтований письмовий відзив на позовну заяву.

На підставі ст.ст. 182, 185 195, 234 ГПК України, господарський суд протокольною ухвалою від 06.12.2022 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 17.01.2023 на 11:30 год.

Ухвалою суду від 06.12.2022 сторони повідомлені про розгляд справи по суті 17.01.2023.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задоволити.

Ухвали суду по даній справі надіслані також на електронну адресу ліквідатора ТзОВ «ВОГ Рітейл» Пурія Р. П..

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України розглянувши матеріали справи №20-26.13/103-17 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» законодавства про захист економічної конкуренції, прийняв рішення від 13.12.2021 № 166-р/тк, яким визнано, що ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» вчинило порушення, передбачене пунктом 16 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді створення перешкод працівникам Комітету у проведенні перевірки (а. с. 5-7).

За результатами розгляду справи №20-26.13/103-17 на ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» накладено штраф у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Комітету, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Копія Рішення була надіслана Комітетом відповідачу разом із супровідним листом Комітету 29.12.2021 №145-29/07-18722 та отримана ним 10.01.2022, що підтверджується підписом уповноваженої особи на рекомендованому повідомленні про вручення відправлення від 30.12.2021 №257 (а. с. 9).

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Комітету повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до частини 8 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідач ТА АКУ Рішення у судовому порядку не оскаржував.

Отже, Рішення є законним та відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»

- за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу;

- нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Комітету про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У пункті 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» роз`яснено, що абз. 3-5 ч. 5 ст. 56 Закону передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Комітету про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

Пунктом 22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено, що нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування.

Розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати штрафу, накладеного Рішенням № 166- р/тк, обчислюється таким чином:

Період нарахування пені за прострочення сплати штрафу:

з 11.03.2022 (наступний день після двомісячного строку для сплати штрафу, накладеного Рішенням № 166-р/тк) по 06.09.2022 включно (день до якого розраховано пеню).

Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 180 днів.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить:

10 000 х 1,5 % = 150 гривень, де

За 180 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить: 150 х 180 = 27 000 гривень.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету.

Отже, розмір пені становить 10 000 гривень.

Відтак, загальна сума заборгованості становить 20 000 гривень, де 10 000 - сума штрафу, накладеного Рішенням № 166-р/тк; 10 000 - розмір пені, нарахованої відповідно до частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до частини сьомої та дев`ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Комітету стягують штраф та пеню у судовому порядку; суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Комітет, територіальні відділення Комітету у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Постановою Господарського суду Волинської області від 08.06.2021 №903/15/21 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ та повноваження розпорядника майном боржника арбітражного керуючого Пурія Руслана Петровича, визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ», відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ», ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ», призначено арбітражного керуючого Пурія Руслана Петровича.

На момент прийняття Рішення у Комітету були відсутні правові підстави для закриття розгляду справи про порушення Відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції без прийняття рішення по суті.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 09.10.2018 у справі № 922/4378/17 встановлено, що Закон України «Про захист економічної конкуренції» на підставі приписів якого нараховано штраф та пеню, визначає правові засади підтримки й захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму у господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Цей Закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності.

Названий закон не регулює цивільно-правові відносини або відносини у сфері оподаткування.

Накладений на відповідача штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу.

Нарахування, застосовані на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції», не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошових зобов`язань або зобов`язань зі сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 24.12.2013 у справі № 9223-3бгсі3.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 06.08.2019 у справі № 911/254/16, зокрема, зазначив правову позицію щодо застосування до спірних правовідносин положень законодавства про захист економічної конкуренції та законодавства про банкрутство, а саме: отже, суди попередніх інстанцій неправильно застосували до спірних правовідносин (порушення законодавства про захист економічної конкуренції) положення законодавства про банкрутство, відтак неправомірно відмовили у задоволенні позову у справі про стягнення штрафу та пені у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Виходячи з наведеного, нарахування, застосовані на підставі Закону, не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов`язань, відповідно до положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорюється та підлягає до задоволення в сумі 20 000 грн. 00 коп., в т.ч.: 10 000 грн. 00 коп. штраф та 10 000 грн. 00 коп. пеня.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван 7де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481 грн. 00 коп. слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 256 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» (вул. Кременецька, 38, м.Луцьк, ) в дохід загального фонду Державного бюджету України (отримувач: УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/21081100, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0026010, код класифікації доходів: 21081100 (символ звітності 106) штраф у розмірі 10 000 грн. та пеню у розмірі 10 000 грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» (вул.Кременецька, 38, м.Луцьк, ) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ) 2 481 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.01.2023

Суддя М. С. Шум