09.01.2023Справа № 910/7352/22
Представники учасників справи:
від позивача: Повар О.М.;
від відповідача: Крисенко А.Є.
Товариство з обмеженою відповідальністю «КРІДЕНС» (далі - позивач, ТОВ «КРІДЕНС») звернулось до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога Воркінг» (далі - відповідач, ТОВ «Перемога Воркінг») про стягнення 5 581 367,03 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором оренди № 01/20 від 26.11.2020 (далі - Договір) в частині повної та своєчасної оплати послуг оренди, у зв`язку із чим позивачем заявлено до стягнення 5 581 367,03 грн, з яких: 4 036 593,47 грн - заборгованість зі сплати орендної плати, 408 896,24 грн - пеня, 35 570,96 грн - 3% річних та 1 100 306,36 грн - втрат від курсової різниці.
Ухвалою суду від 15.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.09.2022.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2022 позовні вимоги задоволено частково.

19.12.2022 через загальний відділ діловодства суду від представника позивача (засобами поштового зв`язку, направлено 13.12.2022) надійшла заява про розподіл судових витрат.

Відповідно до вищевказаної заяви представник позивача просить суд розподілити судові витрати та вказує, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 54 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання містить посилання, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на правову допомогу складатимуть 50 000,00 грн.

Ухвалою суду від 26.12.2022 розгляд заяви про розподіл судових витрат у справі № 910/7352/22 призначено на 09.01.23 о 14:00 год.

03.01.2022 через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на понесення судових витрат (правова допомога) Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога Воркінг».

05.01.2023 через електронну пошту суду від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, останнє обгрунтоване наступним.

Позивачем у поданому звіті про надані послуги не деталізовано витрачений адвокатом О. Поваром час на складення того чи іншого процесуального документу, з огляду на що неможливо визначити дійсно витрачений представником Позивача час на підготовку, а відтак, дослідити співвідношення зазначеного в звіті обсягу наданих послуг з фактично витраченим часом адвоката на їх надання не вбачається за можливе.

Подання заяви про зміну позову, як було зазначено представником Позивача у такій заяві, було обумовлено його помилкою та включення заявлених до стягнення операційних та експлуатаційних витрат до позовної вимоги про стягнення орендної плати, а також його помилковим розрахунком втрат від знецінення валюти внаслідок інфляції.

Таким чинок, подання заяви про зміну предмету позову - це виправлення помилок представника Позивача, допущених при наданні правової допомоги Позивачу у складанні позовної заяви.

Надання Позивачем пояснень щодо способу відправки відповіді на відзив (із застосуванням послуг «Нової пошти») було обумовлено втратою представником Позивача електронної версії відзиву на позовну заяву та відсутністю можливості роздрукувати відзив в офісі представника Позивача, внаслідок чого представник Позивача не зміг відправити відзив на позовну заяву до 20 год 00 хвилин останнього дня строку, встановленого судом для надання відзиву на позовну заяву.

Водночас, Відповідач не зобов`язаний нести, а суд не може змусити Відповідача оплачувати негативні наслідки відсутності у представника Позивача можливості своєчасно та належно готувати, зберігати та подавати заяви по суті справи, а також наслідки відсутності працюючого принтера в офісі представника Позивача.

У судове засідання 09.01.2023 представники сторін прибули, надали свої пояснення.

В судовому засіданні 09.01.2023 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши у судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КРІДЕНС» про розподіл судових витрат у справі № 910/7352/22, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України).

Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Обґрунтовуючи заяву про розподіл судових витрат в сумі 54 000,00 грн позивач, в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, було надано належним чином засвідчені копії договору №б/н про надання правничої допомоги від 25.07.2022; копію Додаткової угоди від 25.07.2022 до договору про надання правничої допомоги від 25.07.2022, копію звіту про надані послуги згідно з Додатковою угодою від 25.07.2022 до договору про надання правничої допомоги від 25.07.2022.

Окрім того разом з позовною заявою представником позивача було долучено довіреність від 04.08.2022 на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «КРІДЕНС» та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3682 від 26.03.2009 р.

Судом встановлено, що 25.07.2022 між адвокатом Повар Олександром Миколайовичем (далі адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРІДЕНС» (далі Клієнт) укладено договір № б/н про надання правничої допомоги (далі договір), згідно умов якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає доручення та зобов`язується надавати професійну правничу допомогу Клієнту з будь-яких питань, що виникають у процесі діяльності Клієнта, у тому числі з питань захисту прав, свобод та інтересів Клієнта перед органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами, а також у судовому порядку, в т.ч. в арбітражі та третейських судах.

Пунктом 2.2 Договору, Клієнт доручає Адвокату здійснювати будь-які професійні права адвоката, що надані чинним законодавством, та погоджується з тим, що Адвокат вправі здійснювати такі права в обсягах та у спосіб, які Адвокат вважатиме оптимальними для досягнення результату захисту та поновлення прав і законних інтересів Клієнта, в т.ч. адвокат має професійні права:

отримувати письмові висновки фахівців (експертів) з питань, що потребують спеціальних знань: збирати відомості про факти, які можуть бути використані як докази;

запитувати і отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об`єднань, а від громадян за їх згодою; застосовувати науково-технічні засоби відповідно до чинного законодавства України;

заявляти клопотання і скарги на прийомі у посадових осіб та отримувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги; бути присутнім при розгляді поданого клопотання і скарг на засіданні колегіальних органів і давати пояснення щодо суті клопотання і скарг;

брати участь у слідчих діях, складати, підписувати та подавати будь-які процесуальні документи, оскаржу вати рішення, дії або бездіяльність будь-яких осіб, брати участь у судових засіданнях, розгляді справ про адміністративні правопорушення, виконувати інші дії та здійснювати будь-які інші права, передбачені законодавством України, в т.ч. законодавством про адміністративні правопорушення, кримінально-процесуальним. цивільно-процесуальним, господарсько-процесуальним, адміністративно-процесуальним законодавством.

У відповідності до п. 2.3 Договору, при виконанні цього Договору Адвокат має також право:

мати помічника адвоката або декількох помічників адвоката з числа осіб, які мають вишу юридичну освіту;

бути заздалегідь повідомленим про намір Клієнта укласти договір з аналогічним дорученням або схожим дорученням чи дорученням, що можливо у майбутньому може стосуватися цього Договору;

залучати інших адвокатів до виконання доручення Клієнта або передоручати їм повністю або частково доручення Клієнта.

В розділі 6 договору сторонами узгоджено, що Клієнт зобов`язується сплачувати Адвокату за послуги гонорари, оплачувати витрати та здійснювати інші платежі відповідно до цього Договору, додаткових угод до Договору, якщо Сторони не домовились про інше.

Адвокат має право на відшкодування за рахунок Клієнта витрат, понесених при виконанні цього Договору (відрядження, транспортні витрати, витрати на телефонні переговори, нотаріальні послуги, сплату мита та інших платежів тощо).

Додатковою угодою від 25.07.2022 до Договору про надання правничої допомоги від 25.07.2022 року адвокат та клієнт погодили, що вартість Послуг (надалі - Гонорар) складається з наступного:

- підготовка позову та будь-якої іншої заяви по суті спору, а також пояснень по суті - 7 000,00 грн. за кожну заяву та/або пояснення;

- підготовка заяви з процесуальних питань - 3 000,00 грн. за кожну заяву;

- участь у судовому засіданні - 5 000,00 за кожне засідання;

- витрати Адвоката у зв`язку з наданням Послуг (у т.ч. витрати на нотаріальні послуги: витрати, пов`язані із залученням експертів, спеціалістів, фахівців, інших адвокатів тощо) - за окремою домовленістю з Клієнтом, однак не нижче фактично понесених Адвокатом витрат.

Згідно з долученого адвокатом звіту про надані послуги від 13.12.2022 року, адвокатом було надано наступні послуги:

- Підготовка тексту позовної заяви у справі № 910/7352/22 вартість за одиницю послуги - 7 000,00 грн, загальна вартість послуги - 7 000,00 грн;

Підготовка тексту відповіді на відзив у справі №910/7352/22 вартість за одиницю послуги -7 000,00 грн, загальна вартість послуги - 7 000,00 грн;

Підготовка заяви про зміну предмета позову у справі №910/7352/22 вартість за одиницю послуги -7 000,00 грн, загальна вартість послуги - 7 000,00 грн;

Підготовка тексту пояснень щодо заперечень відповідача у справі №910/7352/22 вартість за одиницю послуги -7 000,00 грн, загальна вартість послуги - 7 000,00 грн;

Підготовка пояснень для Господарського суду м. Києва щодо способу відправки відповіді на відзив, вартість за одиницю послуги - 3 000,00 грн, загальна вартість послуги - 3 000,00 грн;

Підготовка клопотання про надіслання кореспонденції на іншу адресу позивача вартість за одиницю послуги - 3 000,00 грн, загальна вартість послуги - 3 000,00 грн;

Участь у судовому засіданні 06.10.2022, вартість за одиницю послуги 5 000,00 грн, загальна вартість послуги - 5 000,00 грн;

Участь у судовому засіданні 27.10.2022, вартість за одиницю послуги 5 000,00 грн, загальна вартість послуги - 5 000,00 грн;

Участь у судовому засіданні 24.11.2022, вартість за одиницю послуги 5 000,00 грн, загальна вартість послуги - 5 000,00 грн;

Участь у судовому засіданні 08.12.2022, вартість за одиницю послуги 5 000,00 грн, загальна вартість послуги - 5 000,00 грн.

Загальна вартість за надані адвокатом послуги складає 54 000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись;

Заперечуючи проти стягнення заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідач посилається на те, що позивачем у поданому звіті про надані послуги не деталізовано витрачений адвокатом О. Поваром час на складення того чи іншого процесуального документу, з огляду на що неможливо визначити дійсно витрачений представником Позивача час на підготовку, а відтак, дослідити співвідношення зазначеного в звіті обсягу наданих послуг з фактично витраченим часом адвоката на їх надання не вбачається за можливе.

Подання заяви про зміну позову, як було зазначено представником Позивача у такій заяві, було обумовлено його помилкою та включення заявлених до стягнення операційних та експлуатаційних витрат до позовної вимоги про стягнення орендної плати, а також його помилковим розрахунком втрат від знецінення валюти внаслідок інфляції.

Таким чинок, подання заяви про зміну предмету позову - це виправлення помилок представника Позивача, допущених при наданні правової допомоги Позивачу у складанні позовної заяви.

Надання Позивачем пояснень щодо способу відправки відповіді на відзив (із застосуванням послуг «Нової пошти») було обумовлено втратою представником Позивача електронної версії відзиву на позовну заяву та відсутністю можливості роздрукувати відзив в офісі представника Позивача, внаслідок чого представник Позивача не зміг відправити відзив на позовну заяву до 20 год 00 хвилин останнього дня строку, встановленого судом для надання відзиву на позовну заяву.

Водночас, Відповідач не зобов`язаний нести, а суд не може змусити Відповідача оплачувати негативні наслідки відсутності у представника Позивача можливості своєчасно та належно готувати, зберігати та подавати заяви по суті справи, а також наслідки відсутності працюючого принтера в офісі представника Позивача.

Суд дослідивши долучений адвокатом звіт з урахуванням пояснень представника відповідача дійшов до наступного.

Так у звіті про надання послуг вбачається, що Адвокатом було надано клієнту зокрема наступні послуги:

Підготовка заяви про зміну предмета позову у справі №910/7352/22 вартість за одиницю послуги -7 000,00 грн, загальна вартість послуги - 7 000,00 грн;

Підготовка тексту пояснень щодо заперечень відповідача у справі №910/7352/22 вартість за одиницю послуги -7 000,00 грн, загальна вартість послуги - 7 000,00 грн;

Підготовка пояснень для Господарського суду м. Києва щодо способу відправки відповіді на відзив, вартість за одиницю послуги - 3 000,00 грн, загальна вартість послуги - 3 000,00 грн;

Підготовка клопотання про надіслання кореспонденції на іншу адресу позивача вартість за одиницю послуги - 3 000,00 грн, загальна вартість послуги - 3 000,00 грн.

Суд погоджується з твердженнями відповідача стосовно підготовки заяви про зміну предмета позову у справі №910/7352/22.

Як вказував представник позивача у заяві про зміну предмета позову, остання була зумовлена тим, що: «Позивач помилково включив належні до стягнення операційні та експлуатаційні витрати, розмір яких визначений пунктами 3.5.3 та 3.6.4 Договору оренди, до позовної заяви вимоги про стягнення орендної плати».

За таких обставин, суд не вбачає підстав для покладення витрат на підготовку заяви про зміну предмета позову на відповідача.

Окрім того представник позивача просив покласти на відповідача витрати на правову допомогу в частині підготовки пояснень для Господарського суду м. Києва щодо способу відправки відповіді на відзив та підготовки клопотання про надіслання кореспонденції на іншу адресу позивача в загальному розмірі 6000,00 грн.

Однак оскільки підготовка вищевказаного клопотання була зумовлена втратою представником Позивача електронної версії відзиву на позовну заяву та відсутністю можливості роздрукувати відзив в офісі представника Позивача, суд вважає, що вищевказані витрати виникли з суб`єктивних підстав, а відтак останні покладаються на позивача.

Стосовно підготовки тексту пояснень щодо заперечень відповідача у справі №910/7352/22 вартість - 7 000,00 грн, суд зазначає, що виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та враховуючи, що останні повторюють заперечення викладені у відповіді на відзив, суд дійшов висновку про покладення на відповідача витрат за підготовку тексту пояснень щодо заперечень відповідача у розмірі 3000,00 грн.

Заперечуючи стосовно витрат на професійну правничу допомогу,представник відповідача вказує, що позивачем у поданому звіті про надані послуги не деталізовано витрачений адвокатом О. Поваром час на складення того чи іншого процесуального документу, з огляду на що неможливо визначити дійсно витрачений представником Позивача час на підготовку, а відтак, дослідити співвідношення зазначеного в звіті обсягу наданих послуг з фактично витраченим часом адвоката на їх надання не вбачається за можливе.

За положенням частини другої статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пункт 1 частини третьої цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Зміст вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Так, зокрема, в абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 Рішення від 02.11.2004 № 15-рп/2004 ним акцентувалася увага на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Так, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В Постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що :

« 140. Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

141. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).».

Таким чином не зазначенням представником позивача витраченого часу при встановлені фіксованого розміру гонорару не перешкоджає суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Суд наголошує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи, що судом було позов задоволено частково витрати позивача на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами у відповідності до ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішенням суду у справі №910/7352/22 позов задоволено частково, а також враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та сума, яка підлягає до стягнення з відповідача становить 28 170,24 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КРІДЕНС» про розподіл судових витрат - задовольнити частково.

2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 910/7352/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРІДЕНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога Воркінг» про стягнення 5 473 828,23 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога Воркінг» (01133, місто Київ, вул. Євгена Коновальця, будинок 36 Д, код 41297215) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРІДЕНС» (01013, місто Київ, вул. Будіндустрії, будинок 5, код 33396575) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 170 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят) грн. 24 коп.

4. В іншій частині заяви представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «КРІДЕНС» про розподіл судових витрат відмовити.

5. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом додаткового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання додаткового рішення 12.01.2023.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ