ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.01.2023 Справа № 917/1479/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Михатило А.В., за участю представника ТОВ "ОТП ЛІЗИНГ" Мамалиги Б.А., представника ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" Шмельова М.М., розглянувши

клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод"

про скасування заходів забезпечення позову у справі № 917/1479/22 (вх. № 9129 від 25.11.2022)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ", вул. Жилянська, 43, м. Київ, 01033

до відповідача Публічне акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод", вул. І. Приходько, 139, м. Кременчук, Полтавська область, 39621

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАГОН-ІНВЕСТ", вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, 6 поверх, офіс 5, м. Київ, 04053

про стягнення 206 782 800,00 грн заборгованості,

УСТАНОВИВ:

16.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" звернулося до Господарського суду Полтавської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просив суд накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на усіх рахунках Публічного акціонерного товариства Крюківський вагонобудівний завод.

Ухвалою суду від 18.11.2022 заяву про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на усіх рахунках Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» (включаючи, але не обмежуючись НОМЕР_1 в AT «Райффайзен Банк», м. Київ) в усіх банківських та фінансових установах, що будуть виявлені під час виконання забезпечення позову в межах ціни позову 206 782 800,00 грн.

07.12.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" від 30.11.2022 за № 49-69/430 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.11.2022 по справі № 917/1479/22.

Ухвалою від 28.12.2022 Східний апеляційний господарський суд залишив без руху апеляційну скаргу ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод".

23.11.2022 на електронну адресу Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" до відповідача Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" про стягнення 206 782 800,00 грн заборгованості за договором поставки № 7621/010 111/с від 02.12.2021.

Ухвалою від 03.01.2023 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі у порядку загального позовного провадження; призначив підготовче засідання у справі на 02.02.2023 на 10:00 год.; за клопотанням позивача залучив до участі у справі ТОВ "ВАГОН-ІНВЕСТ" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

25.11.2022 на адресу суду від представника Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" С. Лутоніна надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову (вх. № 9129 від 25.11.2022).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

На час надходження до суду вищезазначеного клопотання суддя Тимощенко О.М. перебувала у відпустці.

В перший робочий день після закінчення відпустки судді Тимощенко О.М. ухвалою від 02.01.2023 суд прийняв клопотання представника ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" та призначив його до розгляду в судовому засіданні на 05.01.2023 на 09:00 год.

03.01.2023 на електронну адресу суду надійшла заява представника ТОВ "ОТП ЛІЗИНГ" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду.

Ухвалою від 04.01.2023 суд задовольнив вказане клопотання представника ТОВ "ОТП ЛІЗИНГ".

В судове засідання 05.01.2023 представник третьої особи не з`явився. Ухвала суду від 03.01.2023 була направлена всім учасникам справи, що підтверджується вихідним штампом суду на ухвалі від 03.01.2023.

В обґрунтування клопотання про скасування заходів забезпечення позову ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" посилається на те, що обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком зупинення господарської діяльності суб`єкта господарювання. Відповідач є одним з найбільших підприємств машинобудування України і єдиним працюючим підприємством машинобудівної галузі в Полтавській області. Він не припиняє виконання Державного замовлення на суму більше ніж 3 млрд. грн на 100 пасажирських вагонів та 6 дизель-поїздів; організував роботу з цивільного захисту населення; забезпечує опаленням та гарячим водопостачанням понад 60 тис. мешканців м. Кременчука в опалювальний період; здійснює генерацію електроенергії; сплачує в повному обсязі податки і заробітну плату п`ятитисячному колективу; підприємством постійно реалізуються заходи по задоволенню потреб територіальної оборони та ЗСУ в транспорті, оборонних спорудах і харчовому забезпеченні, надається допомога військовим частинам в зонах бойових дій.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що забезпечення позову шляхом арешту його коштів поставить під реальну загрозу безумовне виконання державного замовлення задля перемоги України, взагалі може повністю зупинити роботу підприємства відповідача, спричинить невиплату заробітної плати працівникам, не поповнення податками бюджетів всіх рівнів, волонтерську допомогу ЗСУ.

Крім цього, відповідач не вбачає будь-яких обґрунтованих підстав, що у випадку вирішення судового спору у справі на користь позивача, відповідач не виконає або позивач не матиме можливості виконати в т.ч. через органи примусового виконання рішень рішення суду, коли воно вступить в законну силу після розгляду справи по суті і оцінки судом доводів та аргументів кожної зі сторін.

За таких підстав відповідач просить суд постановити ухвалу, якою скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом ухвалою від 18.11.2022.

На підтвердження обставин, викладених у клопотанні, відповідачем надано наступні докази (копії): договір поставки № 431/2021-ЦЮ від 25.06.2021 з додатковою угодою № 3 від 10.11.2022 та додатком № 3 до додаткової угоди № 3; акти приймання-передачі по договору № 431/2021-ЦЮ від 29.10.2021 №№ 1-13; видаткові накладні № КВ-84927 і № КВ-84915; витяг зі Статуту відповідача; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача.

В судовому засіданні 05.01.2023 представник позивача заперечував проти скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на необґрунтованість клопотання відповідача; представник відповідача наполягав на скасуванні заходів забезпечення позову.

При вирішенні клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову суд керується наступним:

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 13 Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2009 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішеннях Європейського суду з прав людини ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах (п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003).

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Тобто забезпечення позову має тимчасовий характер, спрямований саме на гарантування виконання майбутнього рішення господарського суду.

З наведеного у сукупності вбачається, що метою вжиття заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.11.2022 по справі № 917/1479/22 було саме забезпечення ефективного судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову судом надана оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Частиною 1 статті 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Водночас суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2019 у справі № 15/155-б).

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 13.02.2020 у справі № 50/790-43/173.

Однак обставини, якими заявник обґрунтовує клопотання про скасування заходів забезпечення позову, не вказують на нівелювання підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Посилання відповідача на відсутність обґрунтованих підстав вважати, що рішення суду по справі може бути не виконано, не є підставою для скасування судом заходів забезпечення позову. Натомість, з вказаних підстав відповідач міг звернутися до апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу суду про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.11.2022 по справі № 917/1479/22. Проте, ухвалою від 28.12.2022 Східний апеляційний господарський суд залишив без руху апеляційну скаргу ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод".

Тобто, на даний час ухвала Господарського суду Полтавської області від 18.11.2022 по справі № 917/1479/22 про вжиття заходів забезпечення позову є чинною.

Будь-яких інших обставин, які вказують на те, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджатиме належному виконанню судового рішення сторонами не наведено.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом арешту його коштів перешкоджатиме його виробничій діяльності чи спричинить неплатоспроможність підприємства, а також відсутні докази накладення арешту саме на кошти, призначені для виплати заробітної плати. Так само не підтверджено жодними доказами викладені у клопотанні обставини, зокрема, щодо організації відповідачем роботи з цивільного захисту населення, забезпечення ним опаленням та гарячим водопостачанням мешканців м. Кременчука, генерація ним електроенергії, реалізація заходів по задоволенню потреб територіальної оборони та ЗСУ в транспорті, оборонних спорудах і харчовому забезпеченні, надання допомоги військовим частинам в зонах бойових дій.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що більша частина від суми коштів, на які накладено арешт ухвалою суду, були передані позивачем відповідачу у якості авансового платежу на підставі договору поставки №7621/010 111/с від 02 грудня 2021. Також представник відповідача в судовому засіданні повідомив про те, що ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" має достатньо обігових коштів на рахунках задля виконання належним чином рішення суду у разі задоволення позову.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" про скасування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись статтями 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.11.2022 у справі № 917/1479/22.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.01.2023.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 5 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. у строки та в порядку, визначеному ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.М. Тимощенко