ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.01.2023 Справа № 908/129/22(908/2742/22)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Юлдашева Олексія Олексійовича, розглянувши в межах справи № 908/129/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (69063, м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, 7, ) заяву Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» (місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 2 )

про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» заборгованості за Договором надання послуг з розміщення реклами на бортах транспортних засобів № 80 від 07.08.2018

Без повідомлення та виклику учасників

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Запорізьке комунальне підприємство міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (69063, м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, 7, ) на користь Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» (місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 2 ) основної суми заборгованості за Договором надання послуг з розміщення реклами на бортах транспортних засобів № 80 від 07.08.2018, яка складає 6840 грн (шість тисяч вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2022 заяву Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» розподілено судді Юлдашеву О.О., у зв`язку зі щорічною відпусткою судді Ніколаєнко Р.А. у період з 23.12.2022 по 06.01.2023.

В обґрунтування вимог до заяви, зокрема, додані: Договір надання послуг з розміщення реклами на бортах транспортних засобів № 80 від 07.08.2018 між Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» та ПрАТ «Запорізька кондитерська фабрика» та документи стосовно його виконання акт надання послуг №387 від 30.04.2020, акт звіряння взаємних розрахунків за період з серпня 2018 по квітень 2020, а також досудова вимога від 18.11.2022 №03/2203 на адресу ПрАТ «Запорізька кондитерська фабрика».

Зі змісту заяви та доданих до неї документів слідує, що ПрАТ «Запорізька кондитерська фабрика» не в повному обсязі розрахувалося за надані послуги Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» згідно з умовами Договору надання послуг з розміщення реклами на бортах транспортних засобів № 80 від 07.08.2018, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за цим Договором у зазначеній сумі.

Водночас, судом зазначається, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.01.2022 у справі № 908/129/22 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (69063, м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, 7, ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1553 від 17.07.2013 року, адреса для листування: 69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 10-а, оф. 2, ідент.№ ).

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» відбулося 04.02.2022 (номер публікації 68314).

З приписами ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зазначається, що 21.10.2019 введено в дію Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень якого Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність.

Ураховуючи зазначене та те, що до сьогодні не внесено відповідних змін до Господарського процесуального кодексу України, його положення, які містять посилання на Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», слід вважати спрямованими на Кодекс України з процедур банкрутства.

У відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Ст.12 Господарського процесуального кодексу України визначені форми господарського судочинства.

Так, господарське судочинство здійснюється за правилами, за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного) (ч.1 ст.12 ГПК України).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч.2 ст.12 ГПК України).

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (ч.4 ст.12 ГПК України).

Поряд з цим, частиною 6 ст.12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (наразі Кодексом України з процедур банкрутства).

За вимогами частини 14 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ) з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом.

Боржник у розумінні КУзПБ (ст.1) - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Кредитор, поряд з іншими, - юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника. Забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Частиною 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

За правилами ч.2 ст.47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Згідно з ч.6 ст.45 КУзПБ заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Крім того, Кодексом України з процедур банкрутства встановлений порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Так, згідно ч.1 ст.7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Отже, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржника останній перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс його правовідносин, у тому числі і порядок виникнення, стягнення, погашення грошових зобов`язань, порядок вирішення спорів за його участі.

Згідно з ч.1 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст.155 ГПК України (п.7) визначено, що у судовому наказі зазначається повідомлення про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Аналіз приведених правових норм у їх сукупності доводить до висновку, що однією з ключових підстав для наказного провадження та видачі судового наказу є відсутність зі сторони суду перевірки обґрунтованості заявлених грошових вимог до боржника по суті.

Натомість, під час розгляду кредиторських вимог, заявлених у справі про банкрутство, суд з`ясовує правову природу таких вимог, надає правову оцінку доказам, поданим кредитором на підтвердження його грошових вимог до боржника, перевіряє дійсність заявлених вимог та з огляду на встановлене робить вмотивований висновок про наявність чи відсутність підстав для їх визнання та включення до реєстру вимог кредиторів у відповідній черговості.

Те ж саме стосується розгляду спорів в межах справи про банкрутство (ст.7 КУзПБ).

Ураховуючи особливий правовий режим боржника, відносно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, наказне провадження та видача судового наказу суперечить меті та порядку, які визначені спеціальним законом - Кодексом України з процедур банкрутства, в частині розгляду та задоволення (погашення) кредиторських вимог до боржника та вирішення спорів, стороною у яких є боржник. Також це порушить баланс інтересів боржника та його кредиторів.

Отже, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» будь-які спори, грошові вимоги до цього товариства повинні заявлятися кредиторами та розглядатися судом в порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.

За таких обставин та враховуючи особливості розгляду справ, встановлені Кодексом України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що правові підстави для видачі судового наказу про стягнення заборгованості з Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика», щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, є відсутніми, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.1, 2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.3, 12, 152, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Запорізькому комунальному підприємству міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика».

Копії матеріалів, призначених для боржника, повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали за правилами, визначеними ст.ст. 254-259 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 05.01.2023.

Суддя О.О. Юлдашев