ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023м. ДніпроСправа № 904/3399/22

за позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Берілової Наталії Миколаївни, м.Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 27 623,39 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Берілової Наталії Миколаївни і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 27 623,39 грн, з яких 17 161,94 грн - основна заборгованість, 6 159,00 грн - пеня, 761,58 грн - 3% річних, 3 540,87 грн - інфляційні втрати та судовий збір.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Представник відповідача 09.11.2022 подав відзив на позов.

Представник позивача 24.11.2022 подав відповідь на відзив.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Судова система не припиняє працювати, але значна кількість повітряних тривог, відключення електроенергії, відсутність фінансування на поштові відправлення, призводить до збільшення часу розгляду судових справ.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання теплової енергії № 100712 від 30.03.2020. Позивачем поставлено теплову енергію відповідачу за період листопад 2020 квітень 2021 на загальну суму 17 161,94 грн, яку останній не оплатив.

У зв`язку із несвоєчасним виконанням своїх зобов`язань, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 6 159,00 грн, 3% річних у розмірі 761,58 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 540,87 грн.

Позиція відповідача

Відповідач заперечує укладання договору про постачання теплової енергії № 100712 від 30.03.2020 та зазначає, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/204/21 від 05.08.2021 із відповідача було стягнуто борг за постачання теплової енергії за період з листопала 2018 по квітень 2020 включно на підставі договору №712 на відпуск теплової енергії для потреб опалення при наявності приладу обліку від 21.01.2016. Тому обґрунтування позовних вимог договором № 100712 про постачання теплової енергії не відповідає дійсності.

До того ж, позивачем не доведено, що ним надано послуги у відповідності до умов та вимог чинного законодавства України. В орендованому приміщенні температура була навіть 14 градусів Цельсія. Відповідач неодноразово скаржився на неналежну якість опалення, однак позивач відмовлявся навіть прийти на заміри температури в приміщенні. Факт неналежної якості послуг підтверджується актами вимірювання температури приміщення за днями у листопаді, грудні 2020 року, січні, лютому 2021 року га Актами Вимірювання температури, що було складено разом із Орендодавцем.

Також, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності щодо стягнення пені.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що між КП «ТПТЕ Теплоенерго» та відповідачем 21.01.2016 було укладено договорі № 712 на відпуск теплової енергії для потреб опалення при наявності приладу обліку. В подальшому рішенням Дніпровської міської ради від 25.04.2018 № 41/31 «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «ТПТЕ Теплоенерго» на баланс КП «Теплоенерго» об`єктів і мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення, електропостачання, теплових розподільчик пунктів, візлів обліку теплової енергії та інших активів» передано КП «Теплоенерго» ДМР об`єкт по пр. Олександра Поля, б. 137.

КП «Теплоенерго» направляв Споживачу цінним листом з описом вкладення 11.10.2018 повідомлення № 1257-СС від 28.09.2018 про необхідність переукладання Договору № 712 про постачання теплової енергії. В подальшому, 26.02.2020 повторно направив цінним листом повідомлення № 881-сс від 07.02.2020 про необхідність переукладання Договору № 712 про постачання теплової енергії, у якому зазначалось, що у разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Договору або обґрунтованих заперечень в його підписанні на протязі 30 днів з дня його отримання, договір про постачання теплової енергії вважається погодженим і укладеним.

Відповідно до абзацу 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо споживач, який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця, договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги. Відтак, договір № 100712 про постачання теплової енергії є укладеним.

В частині першій ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено. що відношення між учасниками договірних стосунків у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 вищезазначеного Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначена п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги в терміни, встановлені договором або законом.

Відтак, згідно із зазначеними нормами закону Споживач зобов`язаний сплатити житлово-комунальні послуги, бо він фактично користувався ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути основою для звільнення Споживача від оплати послуг в повному об`ємі.

У відзиві Відповідач зазначає, що неодноразово скаржився на неналежну якість опалення, а КП «Теплоенерго» відмовився прийти на заміри температури в приміщенні. Проте Відповідач не долучив до відзиву підтвердження скарг до КП «Теплоенерго». Позивач зазначає, що Споживач жодного разу не звертався та жодної скарги до відділу збуту теплової енергії КП «Теплоенерго» не надходило.

У разі виникнення проблем неналежної якості надання послуг законодавством визначений механізм проведення перевірки відповідності якості надання послуг з постачання теплової енергії, який встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 1145 від 27.12.2018 «Про затвердження Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг».

Відтак, долучені до відзиву копії Актів вимірювання температури приміщення за днями у листопаді, грудні 2020 року, січні, лютому 2021 року та Актів вимірювання температури, що були складені Споживачем та Орендодавцем, не відповідають вимогам «Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг». Тому, дії Споживача не відповідають законодавству, а факт неналежної якості послуг не підтверджений

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

В матеріалах справи міститься договір про постачання теплової енергії № 100712, між Комунальним підприємством "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (теплопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем Беріловою Наталією Миколаївною (арк.с.8). Договір з боку відповідача не підписаний.

Відповідно до пункту 1.1 договору, теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію, а споживач зобов`язується одержати та сплатити теплопостачальній організації її вартість за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах, передбачених цим договором.

Обидві сторони зобов`язуються керуватися цим договором та діючим законодавством України (пункт 1.2 договору).

Згідно пункту 2.1 договору, теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (175 діб);

- гаряче водопостачання протягом 350 діб;

- технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою;

- кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Пунктом 3.2.1 договору передбачено, споживач теплової енергії зобов`язується додержуватися кількості споживання-теплової енергії за кожним параметром в обсягам які визначені в додатку 1.

Споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. На кінець опалювального сезону, календарного року проводити звіряння розрахунків з теплопостачальною організацією (пункт 3.2.2 договору).

Обов`язки енергопостачальної організації: забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з умовами договору (пункт 4.2.1. договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору, згідно правил користування тепловою енергією, споживачі зобов`язується встановити прилади обліку теплової енергії.

Згідно пункту 5.2 договору, облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на вводах по вул. Чічеріна, 30 (спортивний клуб) по розрахунковим способом.

Тарифи на теплову енергію, що споживається за цим договором встановлюються Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України (пункт 6.1 договору).

Пунктом 6.2 договору передбачено, що тариф для розрахунків за цим договором сккладає: теплова енергія - 1 Гкал 1 305,02 грн (без ПДВ), 1 566,02 грн (з ПДВ).

Згідно пункту 7.1 договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) прийому-передачі теплової енергії по формі додатку 4 (пункт 7.2 договору).

Пунктом 11.1 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2022.

На виконання умов договору, позивач поставив, а відповідач прийняв теплову енергію за період листопад 2020 року - квітень 2021 на загальну суму 17 161,94 грн, що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії (арк.с.54-59).

Пунктом 7.3 договору встановлено, що споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, за власним платіжним дорученням з зазначенням періоду за який він сплачує.

Відповідно до пункту 7.4 договору, остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку теплопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на загальну суму 17 161,94 грн.

На час прийняття рішення, доказів оплати поставленої теплової енергії у повному розмірі сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2021 по справі № 904/204/21 встановлено таке:

« 01.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Південінформатика» (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Беріловою Наталею Миколаївною (Орендар) укладено Договір №09/19 оренди (найму) приміщень відповідно до п.1.1. Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове користування індивідуально-визначене нерухоме майно, а саме: в житловому будинку літ.А-5, приміщення першому поверсі, нежитлові приміщення №67а (магазин), поз.1-3, площею 115,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, пр.Кірова, буд.137 (далі-об`єкт оренди).

21 січня 2016 між Комунальним підприємством «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс» Дніпропетровської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Беріловою Наталею Миколаївною (далі - Відповідач, Споживач) укладено Договір №712 на відпуск теплової енергії для потреб опалення при наявності приладу обліку.

Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 25.04.2018 №41/31 «Про надання дозволу на передачу з балансу КП «ТПТЕ Теплотранс» на баланс КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» об`єктів і мереж теплопостачання, водопостачання, водовідведення, електропостачання, теплових розподільчих пунктів, вузлів обліку теплової енергії та інших активів» передано Комунальному підприємству «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (далі - Позивач, Постачальник) об`єкт по пр. Олександра Поля, 137.

Позивачем прийнято наказ від 08.05.2018 №144 «Про прийняття на баланс об`єктів і мереж теплопостачання КП «ТПТЕ ТЕПЛОТРАНС» підписано Авізо №1 від 27.06.2018, акт приймання-передачі основних засобів від 27.06.2018 відповідно до додатку якого у п.47 зазначено, що ввод пр. О. Поля, 137 передається з балансу КП «ТПТЕ ТЕПЛОТРАНС» на баланс КП «Теплоенерго» відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 25.04.2018 №41/31.

Позивач отримав від КП «ТПТЕ ТЕПЛОТРАНС» копію Договору №712 на відпуск теплової енергії для потреб опалення при наявності приладу обліку від 21.01.2016, копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємства №152344, копії виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 08.05.2014, копії 1-3, 10-11 сторінок паспорту Відповідача, копію ідентифікаційного коду Відповідача, копію Договору №10 оренди (найму) приміщень від 01 жовтня 2016, копію Договору №09/19 оренди (найму) приміщень від 01 вересня 2019.

Відповідно до безкоштовного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Берілова Н.М. взята на облік як фізична особа-підприємець 07.02.2007 та перебуває на обліку і до теперішнього часу.».

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процессуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи наведене, не підлягають доказуванню у цій справі обставини, встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2021 по справі №904/204/21.

КП «Теплоенерго» направляв Споживачу цінним листом з описом вкладення 11.10.2018 повідомлення № 1257-СС від 28.09.2018 про необхідність переукладання Договору № 712 про постачання теплової енергії. В подальшому, 26.02.2020 повторно направив цінним листом повідомлення № 881-сс від 07.02.2020 про необхідність переукладання Договору № 712 про постачання теплової енергії, у якому зазначалось, що у разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Договору або обґрунтованих заперечень в його підписанні на протязі 30 днів з дня його отримання, договір про постачання теплової енергії вважається погодженим і укладеним.

Відповідно до абзацу 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо споживач, який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця, договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги.

Відтак, договір № 100712 про постачання теплової енергії є укладеним.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи, між сторонами виникли правовідносини з постачання теплової енергії.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленої теплової енергії. Відповідно до пункту 7.4 договору, строк оплати поставленої теплової енергії є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд не приймає доводи відповідача щодо якості поставленої теплової енергії, з огляду на таке.

У відзиві відповідач зазначає, що неодноразово скаржився на неналежну якість опалення, а КП «Теплоенерго» відмовився прийти на заміри температури в приміщенні. Проте Відповідач не долучив до відзиву підтвердження скарг до КП «Теплоенерго». Позивач зазначає, що Споживач жодного разу не звертався та жодної скарги до відділу збуту теплової енергії КП «Теплоенерго» не надходило.

У разі виникнення проблем неналежної якості надання послуг законодавством визначений механізм проведення перевірки відповідності якості надання послуг з постачання теплової енергії, який встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 1145 від 27.12.2018 «Про затвердження Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг».

Відтак, долучені до відзиву копії Актів вимірювання температури приміщення за днями у листопаді, грудні 2020 року, січні, лютому 2021 року та Актів вимірювання температури, що були складені Споживачем та Орендодавцем, не відповідають вимогам «Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг».

Тому, надання позивачем відповідачу послуг неналежної якості не підтверджений належними доказами.

Також, станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 17 161,94 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 8.4.3 договору споживач несе відповідальність в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленої теплової енергії, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 6 159,00 грн за період з 21.12.2020 по 26.09.2022.

Щодо строків позовної давності, суд зазначає таке.

Положеннями частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (стаття 258 Цивільного кодексу України).

Разом з тим суд звертає увагу, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 Розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено п. 12 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановами Кабінету Міністрів України, прийнятими протягом 2020, 2021 та 2022 років, дія карантину продовжувалась на всій території України та діє до цього часу.

Розпорядженням КМУ «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» від 23.03.2020 № 338-р зі змінами від 19.08.2022 № 928, установлено для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режим надзвичайної ситуації до 31 грудня 2022 року.

Станом на дату винесення рішення на усій території України продовжував діяти карантин, пов`язаний із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

За таких обставин суд вказує, що строк позовної давності в силу п. 12 Розділу Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України продовжується на строк дії карантину, у зв`язку з чим суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску Позивачем строку позовної давності.

Але, суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є невірний, оскільки позивачем при нарахуванні пені не було враховано частину 6 статті 232 Господарського кодексу України, а саме нараховано пеню більше ніж за шість місяців.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума пені, яка підлягає задоволенню становить 1 314,88 грн.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 761,58 грн за період 21.12.2020 по 26.09.2022 та інфляційні втрати у розмірі 3 540,87 грн за період грудень 2020 вересень 2022.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 761,58 грн та інфляційних втрат у розмірі 3 540,87 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 2 045,92 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Берілової Наталії Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 29, офіс 504; ідентифікаційний код 32688148) основний борг у розмірі 17 161,94 грн, пеню у розмірі 1 314,88 грн, 3% річних у розмірі 761,58 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 540,87 грн та судовий збір у розмірі 2 045,92 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Я.С. Золотарьова