ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

16.01.2023м. ДніпроСправа № 904/283/23

за заявою Приватного підприємства "Сармат", смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області

до Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про забезпечення позову до подачі позовної заяви

Суддя Крижний О.М.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Сармат" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову до подачі позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони Криворізькій міській раді (, 50101, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, б.1) та/або будь-яким іншим особам на вчинення будь-яких реєстраційних дій органами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим №:08:309:0005, вчиняти будь-які дії, пов`язані з розпорядженням земельною ділянкою з кадастровим № :08:309:0005 та вчиняти будь-які дії, зокрема з демонтажу, руйнування, знесення, переміщення, зберігання будь-яких споруд, що розташовані на земельній ділянці, загальною площею 0,3194 га, з кадастровим №:08:309:0005, яка розташована на вул. Лермонтова, 33 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що між заявником та Криворізькою міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки № 2018032 від 30.01.2018 зі строком дії 29.12.2021. В оренду передано земельну ділянку житлової та громадської забудови для розміщення магазину з кадастровим № :08:309:0005, яка розташована на вул. Лермонтова, 33 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу. Заявник зазначає, що 11.11.2022 звернувся до Криворізької міської ради із листом-повідомленням про поновлення (продовження) договору оренди землі, до якого додано проект додаткової угоди. Проте рішенням Криворізької міської ради від 23.12.2022 у поновленні договору оренди відмовлено.

Заявник зауважує, що на вказані земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомого майна, які на праві власності належать Приватному підприємству "Сармат". Заявник допускає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди майновим правам та інтересам підприємства до ухвалення рішення суду у справі і без вжиття заходів забезпечення позову в подальшому захист цих майнових прав та інтересів стане неможливим або для їх відновлення підприємству необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Також заявник вважає, що існує реальна загроза передачі в оренду спірної земельної ділянки іншим третім особам без врахування переважного права підприємства заявника, як орендаря, на поновлення вказаного договору оренди, без компенсації йому будь-яких матеріальних витрат, що понесені ним при користуванні даною земельною ділянкою, без врахування наявності нерухомого майна, що правомірно розташовано на зазначеній земельній ділянці. За твердженнями заявника відмова у поновленні договору оренди та його припинення є підставою для припинення всіх будівельних робіт, які здійснюються на цій земельній ділянці. Також заявник вважає, що існує вірогідність того, що може бути ускладнено діяльність самого комплексу (будівля магазину непродовольчих товарів), який розташовано на вказаній вище земельній ділянці. Крім того, на думку заявника не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до винесення Криворізькою міською радою або її посадовими особами додаткових рішень, направлених на реалізацію оскаржуваного рішення. Означене, в свою чергу, буде мати наслідком їх оскарження, що призведе до появи додаткових судових проваджень, а як наслідок і до додаткових судових витрат, що беззаперечно ускладнить заявнику відновлення його порушених прав.

Заявник не вбачає підстав та необхідності у зустрічному забезпеченні, вважає, що заявлений захід забезпечення позову не обмежує права Криворізької міської ради у здійсненні її діяльності, не призводить до необхідності понесення будь-яких витрат внаслідок його застосування, а тому не принесе їй жодних збитків.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані матеріали, суд дійшов висновку про її повернення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Пунктами 3, 4, 7 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч.4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Так, предметом майбутнього позову заявник вказує визнання рішення протиправним та поновлення договору оренди на той самий строк.

У заяві про забезпечення позову містяться як вимоги заборони дій щодо розпорядження земельною ділянкою та реєстрації прав на неї, так і вимоги заборони дій щодо споруд, розташованих на земельній ділянці.

Суд звертає увагу, що заявником не обґрунтована необхідність вжиття такого заходу забезпечення позову як заборона вчиняти будь-які дії, зокрема з демонтажу, руйнування, знесення, переміщення, зберігання будь-яких споруд, що розташовані на земельній ділянці, загальною площею 0,3194 га, з кадастровим №:08:309:0005, яка розташована на вул. Лермонтова, 33 у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу в аспекті предмету майбутнього позову.

Як зазначає заявник, предметом майбутнього позову буде визнання рішення протиправним та поновлення договору оренди на той самий строк. Тобто майбутній позов буде стосуватися лише права користування землею, а не нерухомого майна.

При цьому заявник не обґрунтовує необхідність даного засобу забезпечення позову (заборона дій щодо нерухомого майна) саме в аспекті предмету майбутнього позову (поновлення договору оренди земельної ділянки).

Саме доводи заявника, які повинні бути наведені у заяві, підлягають оцінці судом при вирішенні питання про задоволення заяви чи відмову у вжитті заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що Господарський процесуальний кодекс України (ст.139) передбачає вимоги до змісту заяви про забезпечення позову, зокрема обґрунтування необхідності кожного заходу забезпечення позову, який належить застосувати.

При цьому відповідно до ч.7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зазначена норма має імперативний характер і передбачає не право суду на повернення заяви, а саме обов`язок такого повернення. Також, невиконання вимог ст. 139 кодексу щодо змісту заяви про забезпечення позову має наслідком повернення заяви, а не прийняття рішення про відмову у забезпеченні позову.

Отже, заява про забезпечення позову не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України. З урахуванням викладеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову (вх.№зз1/23 від 12.01.2022) - повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду після усунення недоліків.

Ухвала набирає чинності може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.М. Крижний