ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Господарський суд Донецької області у складі:
судді Лободи Т.О.,
розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , м. Дніпро, РНОКПП НОМЕР_1 ,
до ОСОБА_2 , м Київ,
про стягнення 75 646 741,40 грн,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру) у загальній сумі 75 646 741,40 грн.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.11.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру) передано за виключною підсудністю до Господарського суду Донецької області.
09.01.2023 на адресу суду надійшла відповідь Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА про те, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 .
Згідно ч. 1 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суд відкриває провадження протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.
Основні вимоги, що пред`являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів, визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір".
Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 2 481 гривень.
Розміри ставок судового збору встановлено п. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, за подання позовної заяви майнового характеру в 2022 році мінімальний судовий збір складає 2 481,00 грн, а максимальний 868 350,00 грн.
Як вбачається з позовної заяви, заявлені позивачем вимоги мають майновий характер (стягнення 75 646 741,40 грн ).
Враховуючи, що 1,5 % від суми, яку просить стягнути позивач, складає 1 134 701,12 грн, то з урахуванням вищевикладеного, позивач за подання в 2022 році позову про стягнення 75 646 741,40 грн мав сплатити судовий збір у сумі 868 350,00 грн.
Проте, позивачем надані докази сплати судового збору в сумі 10 498,71 грн, а також до позовної заяви додано клопотання про зменшення судового збору, в якому заявник просить суд зменшити сплату судового збору за подання даного позову до 5% від загальної суми доходів позивача за 2021 рік. Позивач в обґрунтування клопотання посилається на те, що він є фізичною особою та має за 2021 рік (за рік, що передував зверненню з позовом до суду) річний дохід в загальній сумі 209 974,01 грн, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів за 2021 рік. Таким чином, позивач зазначає, що не має можливості сплатити судовий збір у сумі 868 350,00 грн. Позивач вказує, що має право на судовий захист порушених прав, при тому, що судовими рішеннями в подібних спорах встановлено, що міноритарний акціонер є слабкою стороною та за відсутності достатності гарантій захисту його прав несе значні витрати, в т.ч. і на сплату судового збору.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.
Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
На вказаній підставі суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, що передбачено ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".
Суд звертає увагу на те, що Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.
З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть, за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
Питання зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статей 13, 14, 74 ГПК України, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.
Отже, для вирішення питання щодо зменшення суми судового збору вирішальним є дослідження майнового стану сторони в цілому, при цьому, не обмежуючись лише відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків.
Суд звертає увагу на те, що позивачем в 2018 році отримано кошти в розмірі майже 6 000 000, 00 грн, однак, суду не надано доказів того, що такі кошти відсутні у позивача на даний час. Крім того, позивачем не надано відомостей стосовно того чи володіє він нерухомістю, автотранспортними засобами, того, що він не є власником акцій та не отримує дивіденди, не має банківських рахунків та коштів на них, депозитів, тощо.
Суд приходить до висновку, що будь-яких документів на підтвердження майнового стану позивача, які б переконливо свідчили про неможливість або суттєву ускладненість сплати судового збору у встановленому законом розмірі суду не надано.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що, виходячи з приписів статті 8 Закону України Про судовий збір, розмір судового збору може бути зменшений зокрема у разі, якщо такий розмір перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
В той же час, законодавством не передбачено, що за наявності вказаної обставини, розмір судового збору зменшується саме до 5% відсотків від річного доходу позивача.
Позивачем же в заяві про зменшення розміру судового збору, окрім наведеного, також не обґрунтовано чим саме обумовлене необхідність зменшення розміру судового збору саме до 5% від його річного доходу за 2021 рік.
Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак, таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Визначений законодавством розмір судового збору в цій справі, з урахуванням наведених вище аргументів щодо майнового стану позивача, не може вважатись перешкодою для звернення позивача за судовим захистом та, виходячи з заявлених вимог позивача, є адекватним та розумним. Встановлення законодавством України необхідності сплати судового збору у відсотковому відношенні до ціни позову зумовлює більш відповідально визначати майнові вимоги позивачем.
Суд не приймає посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 908/137/18, оскільки Велика Палата Верховного Суду у наведеній постанові не розглядала питання щодо зменшення розміру судового збору на стадії відкриття провадження у справі за зверненням міноритарного акціонера з відповідним позовом до суду, а розглядала спір по суті. З постанови вбачається, що у вказаній справі судовий збір сплачувався в установленому законом розмірі.
За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано доказів сплати судового збору в установленому порядку та розмірі, а також не надано належних доказів щодо його майнового стану, які б переконливо свідчили про те, що майновий стан позивача не дає йому можливості сплатити судовий збір за подання даного позову, тому суд відмовляє в клопотанні позивача про зменшення розміру судового збору та залишає позовну заяву без руху.
Керуючись статтями 162, 164, 174, 180, 234, 235 ГПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_1 в клопотанні про зменшення розміру судового збору.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків або про стягнення набутого без достатньої правової підстави (безпідставне збагачення за рахунок недоплати міноритарному акціонеру) залишити без руху.
Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме шляхом надання до суду належних доказів доплати судового збору в розмірі 857 851,29 грн за реквізитами Господарського суду Донецької області.
Роз`яснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили 16.01.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу складено та підписано 16.01.2023.

Суддя Т. О. Лобода