І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2023 року справа № 927/383/22
про ухвалення додаткового рішення
у справі №927/383/22
про відшкодування збитків у сумі 112065 грн. 36коп.
Представники сторін:
від позивача (відповідача за зустрічним позовом): не прибув;
від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не прибув;
У провадженні Господарського суду Чернігівської області знаходиться справа №927/383/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Бізнес Трейд" до Приватного підприємства "Спецтранс" про стягнення збитків у сумі 112065 грн. 36 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про втрату частини вантажу з вини відповідача під час його перевезення.
Ухвалою суду від 18.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі №927/383/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України строк - не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для надісллання (надати) до суду відзиву на позовну заяву разом з усіма доказами, які підтверджують викладені у відзиві обставини.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані невиконанням зобов?язань з оплати заявок №2022/0223 від 23.02.2022, №2022/0509 від 09.05.2022 до укладеного сторонами договору перевезення вантажів автомобільним транспортом №23/02/2022 від 23.02.2023.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-БІЗНЕС ТРЕЙД" на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, у якому також зазначено, що докази понесення судових витрат будуть подані після ухвалення судом рішення.
Ухвалою суду від 26.12.2022 розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР-БІЗНЕС ТРЕЙД" про ухвалення додаткового рішення призначено на 10.01.2023.
Сторони у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, про час та дату розгляду заяви повідомлені належним чином.
27.12.2022 від ПП «Спецтранс» на адресу суду надійшли письмові заперечення на клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. У поданих запереченнях відповідач зазначає про неспівмірність витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; також відповідач зазначає, що позивачем за первісним позовом не надано суду доказів досягнення між сторонами згоди щодо надання правової допомоги саме у даній конкретній справі, обсягу, розміру, вартості послуг; просить суд відмовити у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частинами 3-5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши матеріали справи, заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2-6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та повинен враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
Як встановлено судом, позивачем за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) відповідна заява була подана до початку судового засідання, яке відбулось 29.11.2022. У заяві зазначено, що докази понесених судових витрат будуть подані після ухвалення судом рішення.
29.11.2022 Господарським судом Чернігівської області ухвалено рішення у справі №927/383/22, яким первісний позов задоволено повністю; у задоволенні зустрічного позову відмовлено у повному обсязі.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Приватним підприємством "СПЕЦТРАНС" надані письмові заперечення щодо клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. Підстави заперечень викладені вище.
Враховуючи заперечення відповідача проти клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт укладення договору про правову допомогу №14/09/2020 від 14.09.2020, відповідно до п. 1.1 якого виконавець (АО «Берген») зобов`язується надавати замовнику (ТОВ "УКР-БІЗНЕС ТРЕЙД") правову допомогу, пов`язану із представництвом та захистом інтересів замовника, а замовник зобов`язується сплатити надану йому правову допомогу.
Відповідно до п. 2.3 договору замовник сплачує за правову допомогу, надану за договором, на підставі актів приймання-передачі протягом 5 (п`яти) банківський днів з дня отримання такого акта.
Правова допомога вважатиметься наданою замовнику на дату підписання акта приймання-передачі обома сторонами. Якщо замовник не підпише акт приймання-передачі протягом 5 (п`яти) календарних днів після отримання акта від виконавця або не надасть обгрунтованих письмових заперечень у цей же термін, то правова допомога буде вважатися наданою виконавцем у повному обсязі та відповідно до умов договору на дату. Коли акт приймання-передачі мав бути підписаний замовником.
Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З урахуванням викладеного вище посилання ПП «Спецтранс» на ту обставину, що вказаний договір №14/09/2020 від 14.09.2020 є загальним і не конкретизованим, не містить інформацію про те, що сторони досягли згоди щодо представництва інтересів саме стосовно стягнення збитків з ПП «Спецтранс», є безпідставним та необгрунтованим.
Відповідно до витягу з акту приймання -передачі наданих послуг №20 від 28.11.2022 на суму 914,00 грн. виконавець надав, а замовник отримав послуги, передбачені умовами договору про правову допомогу №14/09/2020 від 14.09.2020: підготовка до судового засідання та представництво інтересів ТОВ «Укр-Бізнес Трейд» у судовому засіданні 15.11.2022 у Господарському суді Чернігівської області; затрачений час -0,5 год.; ціна за 1 годину роботи - 1828,00 грн.; вартість послуги -914,00 грн.
За доводами позивача станом на дату подання клопотання про розподіл витрат вартість участі адвоката в судовому засідання 15.11.2022 ще не була сплачена, тому платіжне доручення за актом №20 від 28.11.2022 у підтвердження не надається.
Будь-яких заперечень щодо складання, підписання, змісту наданих послуг та витраченого часу у вищезазначених актів приймання-передачі наданих послуг ПП «СПЕЦТРАНС» не надано. ПП «СПЕЦТРАНС» лише зазначає про те, що витрати є завищеними і неспівмірними з розміром суми збитків, яка заявлена ТОВ «Укр-Бізнес Трейд» до стягнення та становлять майже 23% від ціни позову. Контррозрахунку суми витрат відповідачем також не надано, конкретних заперечень за кожним актом з урахуванням вартості, змісту та часу наданих послуг не зазначено.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі N 922/445/19 дійшов висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2статті 126 цього Кодексу).
Судом враховано, що у даному випадку виконавець із замовником дійшли взаємної домовленості щодо визначених в актах приймання-передачі наданих послуг видів послуг та відповідно погодили загальну вартість наданих послуг, підписанням вказаних актів сторонами договору, крім того, враховуючи, що надання таких послуг не суперечить положенням Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", то за таких обставин суд вважає, що ПП «СПЕЦТРАНС» не доведено вірогідними засобами доказування завищення і неспівмірність витрат з надання послуг правничої допомоги.
Суд звертає увагу на те, що за приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові від 22.10.2020 Верховного Суду по справі №910/9187/19.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.
Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 р.).
Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.
Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.
До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом
Принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").
У п.26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
У судовому засіданні 17.01.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.
Додаткове рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України .
Додаткове рішення підписане 17.01.2023.
Суддя М.О. Демидова