ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

13 січня 2023 року Справа № 915/240/22

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Жиган А.О.,

представника позивача: Ремешевського Є.А.,

представника відповідача: Серек-Басана Ю.В. (в режимі ВКЗ),

представника третьої особи: не з`явився,розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» б/н від 26.12.2022 (вх.№6794/22 від 27.12.2022) про скасування заходів забезпечення позову з урахуванням уточненого клопотання б/н від 12.01.2023 (вх.№416/23 від 13.01.2023) у справі

за позовом: Фермерського господарства «Каскад» (54003, м.Миколаїв, вул.Комсомольська, буд.2, кв.5; ідент.код 32907658; адреса ел.пошти: safronovavu7@gmail.соm),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» (54042, м.Миколаїв, вул.Будівельників, буд.17; ідент.код 35218319; адреса ел.пошти: уsd@ukrtransyug.соm; адреса ел.пошти представника - адвоката Серек-Басана Ю.В.: ІНФОРМАЦІЯ_1),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Фермерське господарство «Лана-Подове» (68803, Одеська обл., м.Peнi, вул.3-го Гвардійського Полку, буд.43; ідент.код 36643406),

про: стягнення 2364222,01 грн.

Згідно заяви позивача б/н від 12.08.2022 (вх.№3085/22 від 15.08.2022) про стягнення 1859123,0 грн,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з клопотанням б/н від 26.12.2022 (вх.№6794/22 від 27.12.2022) про скасування заходів забезпечення позову вжитих за ухвалою суду від 26.08.2022 у даній справі в частині накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» та накладення арешту на напівпричіп BODEХ KIS 3WA, 2020 року випуску, д/н НОМЕР_1 .

Таке клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг», з урахуванням письмових пояснень б/н від 09.01.2023, обґрунтовує наступним:

- відповідач вказує, що у даній справі позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 1859123,0 грн, натомість сукупна ринкова вартість арештованих транспортних засобів станом на 28.11.2022 складає 3559851,0 грн (1051720,0 грн х 2 + 1456411,0 грн), а загальна вартість всього майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» (кошти на банківському рахунку та транспортні засоби), на яке накладено арешт в рамках забезпечення позову за ухвалою суду від 26.08.2022 у даній справі складає 5418974,0 грн: 1859123,0 грн + 3559851,0 грн;

- відповідач вважає, що за таких обставин є очевидним, що загальна вартість всього майна, на яке накладено арешт, майже в три рази більша від ціни позову, з чого вбачається порушення принципу співмірності заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, а накладення арешту на майно позивача, вартість якого майже в три рази перевищує ціну позову не може бути адекватним заходом забезпечення позову та не відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається;

- відповідач вважає, що арешт спеціалізованих вантажних сідлових тягачів MAN TGХ 18.440 10518, 2013 року випуску, д/н НОМЕР_2 та д/н НОМЕР_3 є цілком достатнім заходом забезпечення позову, який у повній мірі забезпечить виконання можливого рішення суду, оскільки загальна ринкова вартість таких транспортних засобів становить 2103440,0 грн, що на 244317,0 грн є більшою від суми грошових коштів заявлених до стягнення;

- відповідач також звертає увагу суду на ту обставину, що позивач звертаючись 26.08.2022 з клопотанням про заміну заходу забезпечення позову зазначив про те, що нібито у відповідача не виявилося коштів, на які можна було б накласти арешт; та вважає, що вказана інформація є недостовірною, оскільки ще 16.08.2022 було арештовано грошові кошти у сумі 2364472,01 грн, які містяться на рахунку відповідача, відкритому у Акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк», що підтверджується довідкою банку від 06.12.2022.

На підтвердження вказаних обставин Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» надано суду копію довідки Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» б/н від 06.12.2022 про накладення арешту на рахунки боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» (ідент.код 35218319); копії звітів з незалежної оцінки майна - ринкової вартості вантажних сідлових тягачів MAN TGХ 18.440 10518, 2013 року випуску, д/н НОМЕР_2 та д/н НОМЕР_3 - кожний по 1051720,0 грн; та напівпричіпу BODEХ KIS 3WA, 2020 року випуску, д/н НОМЕР_1 - 1456411,0 грн; які виконані суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Профі-ТН» станом на 28.11.2022.

Ухвалою суду від 28.12.2022 клопотання призначено до розгляду у судовому засіданні 02.01.2023, яке в подальшому відкладалось відповідно на 10.01.2023 та 13.01.2023 у зв`язку з необхідністю надання заявником суду належних доказів фактичної наявності на банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» арештованих коштів в межах суми стягнення 1859123,0 грн, оскільки надана відповідачем копія довідки Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» б/н від 06.12.2022 про накладення арешту на рахунки боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» (ідент.код 35218319) за своїм змістом не містила відомостей про суму коштів, яка дійсно арештована та обліковується на банківському рахунку відповідача.

10.01.2023 відповідачем надано суду копію та 12.01.2023 оригінал довідки Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» №OD-02.2/1 від 04.01.2023 про повне виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2022 у справі №915/240/22 та накладення арешту в сумі 1859123,0 грн, яка обліковується на банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» (ідент.код 35218319).

Фермерське господарство «Каскад» у письмових запереченнях б/н від 31.12.2022, з урахуванням пояснень б/н від 11.01.2023, заперечує проти задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» про скасування заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти відповідача та вважає за можливе скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 26.08.2022 у даній справі, лише в частині накладення арешту на транспортні засоби, які перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг», за умови, що грошові кошти відповідача, які знаходяться на його рахунках у розмірі 1859123,0 грн і надалі залишатимуться під арештом.

Такі доводи Фермерське господарство «Каскад» обґрунтовує наступним:

- позивач зважає на те, що заходи до забезпечення позову повинні бути адекватними та співмірними із заявленими ним вимогами - стягнення грошових коштів у сумі 1859123,0 грн;

- на думку позивача, абсолютно адекватним та співмірним заходом по забезпеченню даного позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» грошових коштів у сумі 1859123,0 грн є накладення арешту на відповідну грошову суму на рахунках відповідача, про що судом було зазначено в ухвалах від 08.08.2022 та від 26.08.2022 про забезпечення позову у даній справі;

- позивач звертає увагу на ту обставину, що саме приймаючи до уваги несумлінні та недобросовісні дії відповідача щодо створення його керівником нового товариства з таким же основним видом діяльності як і у відповідача, відчуження (перереєстрація) відповідачем належних йому на праві власності частини транспортних засобів також після подання позивачем позову до суду та відсутність відомостей щодо наявності на рахунках відповідача, на які накладено арешт за ухвалою суду від 08.08.2022 у даній справі, обігових грошових коштів в межах суми стягнення, суд ухвалою від 26.08.2022 додатково наклав арешт лише на три одиниці належних відповідачу на праві власності транспортних засобів;

- відповідачем лише в січні 2023 року за вимогою суду надано докази наявності на його банківському рахунку необхідної для забезпечення позову грошової суми - 1859123,0 грн, яка дійсно є арештованою;

- позивач вважає, що за появи відомостей щодо наявності на рахунках відповідача арештованих коштів, як гарантії задоволення його законних вимог у разі задоволення позову, у суду наявні підстави лише для зняття додаткового арешту з транспортних засобів відповідача, але ж ніяк не з грошових коштів на рахунках, які можуть підлягати стягненню на користь позивача у випадку задоволення позову.

13.01.2023 за вх.№416/23 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» до суду надійшло уточнене клопотання б/н від 12.01.2023 про скасування заходів забезпечення позову, в якому останній просить скасувати частково заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2022 у справі №915/240/22, а саме:

- скасувати арешт з напівпричіпу BODEХ KIS 3WA, 2020 року випуску, д/н НОМЕР_1 ;

- скасувати арешт з вантажного сідлового тягача MAN TGХ 18.440 10518, 2013 року випуску, д/н НОМЕР_2 ;

- скасувати арешт з вантажного сідлового тягача MAN TGХ 18.440 10518, 2013 року випуску, д/н НОМЕР_3 .

Таке уточнене клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» обґрунтовує тим, що оскільки ціна позову у даній справі складає 1859123,0 грн, а тому накладення арешту на грошові кошти у розмірі 1859123,0 грн є цілком достатнім заходом забезпечення позову, який у повній мірі забезпечить виконання можливого рішення суду. Залишення арешту на транспортні засоби є порушенням принципів співмірності та адекватності заходів забезпечення позову по відношенню до ціни позову.

В ході розгляду клопотання та у судовому засіданні 13.01.2023 представники сторін підтримували висловлені позиції та доводи, викладені на їх обґрунтування.

У судовому засіданні 13.01.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши клопотання та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч.1 ст.2 ГПК України).

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами п.1) ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Ухвалою суду від 08.08.2022 було задоволено заяву Фермерського господарства "Каскад" про забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансюг" в межах суми позовних вимог 2364222,01 грн, що знаходяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансюг", а також інших рахунках в банківських та фінансових установах України, які будуть виявлені під час виконання ухвали суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.143 ГПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

За приписами ч.3 ст.137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 26.08.2022 було частково задоволено клопотання Фермерського господарства «Каскад» про заміну заходу забезпечення позову та замінено захід забезпечення позову, вжитий ухвалою суду від 08.08.2022 у даній. Накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» в межах суми позовних вимог 1859123,0 грн, що знаходяться на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг», а також інших рахунках в банківських та фінансових установах України, які будуть виявлені під час виконання ухвали суду. Накладено арешт на транспортні засоби, які перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг», а саме: вантажний сідловий тягач MAN TGХ 18.440 10518, 2013 року випуску, д/н НОМЕР_2 ; вантажний сідловий тягач MAN TGХ 18.440 10518, 2013 року випуску, д/н НОМЕР_3 ; напівпричіп BODEХ KIS 3WA, 2020 року випуску, д/н НОМЕР_1 . В решті клопотання відмовлено.

Суд вказує, що заміна заходу забезпечення позову, вжитого ухвалою суду від 08.08.2022 у даній справі, шляхом додаткового накладення арешту на транспортні засоби Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг», була зумовлена несумлінними та недобросовісними діями відповідача щодо створення його керівником нового товариства з таким же основним видом діяльності як і у відповідача, відчуженням (перереєстрацією) відповідачем належних йому на праві власності частини транспортних засобів, саме після подання позивачем позову до суду та вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, та відсутністю відомостей, зокрема і у виконавчому провадженні №69611123, щодо наявності на рахунках відповідача, на які накладено арешт за ухвалою суду від 08.08.2022 у даній справі, обігових грошових коштів в межах суми стягнення.

Також, заміна заходу забезпечення позову, вжитого ухвалою суду від 08.08.2022 у даній справі, шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» в межах суми позовних вимог 1859123,0 грн (замість 2364222,01 грн) була зумовлена встановленням за висновком судового експерта дійсної вартості спірного майна (втраченого вантажу) та у зв`язку з цим зменшенням позивачем розміру своїх вимог до вказаної суми.

Доводи відповідача про те, що ще 16.08.2022 було арештовано грошові кошти у сумі 2364472,01 грн, які містяться на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг», відкритому у Акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк», що підтверджується довідкою банку від 06.12.2022, судом не приймаються до уваги, оскільки така довідка за своїм змістом не містила відомостей про суму коштів, яка дійсно арештована та обліковується на банківському рахунку відповідача.

За приписами ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд вказує, що лише 10.01.2023 відповідачем надано суду копію та 12.01.2023 оригінал довідки Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» №OD-02.2/1 від 04.01.2023 про повне виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2022 у справі №915/240/22 та накладення арешту в сумі 1859123,0 грн, яка обліковується на банківському рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» (ідент.код 35218319).

Згідно ч.1 ст.145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідач в своєму клопотанні просить суд скасувати заходи забезпечення позову вжитих за ухвалою суду від 26.08.2022 у даній справі лише в частині накладення арешту на грошові кошти та накладення арешту на напівпричіп; та вважає, що залишення арешту двох спеціалізованих вантажних сідлових тягачів є цілком достатнім заходом забезпечення позову, який у повній мірі забезпечить виконання можливого рішення суду, оскільки загальна ринкова вартість таких транспортних засобів становить 2103440,0 грн, що на 244317,0 грн є більшою від суми грошових коштів заявлених до стягнення (1859123,0 грн).

Позивач у запереченнях навпаки стверджує, що абсолютно адекватним та співмірним заходом по забезпеченню даного позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» грошових коштів у сумі 1859123,0 грн є накладення арешту на відповідну грошову суму на рахунках відповідача.

Суд відзначає, що при вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим чи скасування заходів забезпечення позову в певній частині, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни чи часткового скасування, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити чи залишити в частині, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, адекватності заходу до забезпечення позову, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи.

Суд, вирішуючи питання про наявність/відсутність підстав для часткового скасування вжитих у даній справі заходів забезпечення позову надав оцінку обґрунтованості доводів обох сторін щодо необхідності залишення запропонованих кожних із них заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення вимог чинного ГПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відповідно до ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Суд також звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову не є додатковим засобом відповідальності або стимулювання відповідача до виконання певних дій, а діють виключно як засіб забезпечення ефективного вирішення існуючого спору та реального виконання рішення суду.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

За приписами ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі "Мікалефф проти Мальти" суд визнав можливість застосування статті 6 до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.

Проміжне рішення може бути еквівалентне попередній або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначені застосування статті 6 (справа "Меркіка та інші пороти Мальти").

Згідно п.43 рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року в справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Поняття "ефективний засіб", за висновками Європейського суду з прав людини (рішення від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії"), передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

В ході вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом, як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п.9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд, врахувавши предмет спору у цій справі, встановивши зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову - арештом грошових коштів і предметом позовної вимоги - стягнення грошових коштів, взявши до уваги те, що невжиття заходів до забезпечення позовних вимог може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів, приходить до висновку, що саме наявність арешту грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» в межах суми позовних вимог 1859123,0 грн, що знаходяться на його банківському рахунку, дійсно забезпечить фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову у даній справі та є адекватним і співмірним заходом до забезпечення позову.

Судом приймається до уваги, що наявність арешту на кошти відповідача в межах суми стягнення не завдасть йому шкоди та збитків, не позбавить його конституційних прав на володіння такими грошовими коштами, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків, виплату заробітної плати тощо, а лише до моменту виконання рішення суду обмежить право відповідача розпорядженням грошовими коштами, що знаходяться на його рахунках, в межах суми позовних вимог 1859123,0 грн, а не всіх коштів, які є у нього в наявності.

Суд також, вказує, що на спростування таких доводів відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, а лише наведено власні міркування стосовно того, що наявність арешту на грошові кошти в межах суми стягнення позбавляє відповідача можливості здійснювати господарську діяльність (обслуговувати автопарк, закуповувати пальне, тощо), виплачувати заробітну плату працівникам, сплачувати податки та збори до державного бюджету, тощо.

При цьому, судом враховано, що наявність арешту на транспортні засоби не позбавляє відповідача права використовувати їх у своїй господарській діяльності - здійснення вантажних автоперевезень, та таке використання відповідачем цих транспортних засобів, які до того ж є об`єктами підвищеної небезпеки, в подальшому в будь-якому випадку зменшить їх ринкову вартість чи може призвести до пошкодження таких транспортних засобів, що значно зменшить їх ринкову вартість.

Відтак, подане відповідачем клопотання б/н від 26.12.2022 (вх.№6794/22 від 27.12.2022) про скасування заходів забезпечення позову з урахуванням уточненого клопотання б/н від 12.01.2023 (вх.№416/23 від 13.01.2023) підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-78, 136, 137, 145, 232, 234, 235 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» б/н від 26.12.2022 (вх.№6794/22 від 27.12.2022) про скасування заходів забезпечення позову, з урахуванням уточненого клопотання б/н від 12.01.2023 (вх.№416/23 від 13.01.2023), - задовольнити.

2. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2022 у справі №915/240/22, в частині накладення арешту на транспортні засоби, які перебувають у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансюг» (54042, Миколаївська обл., м.Миколаїв, вул.Будівельників, буд.17; ідент.код 35218319), а саме:

- вантажний сідловий тягач MAN TGХ 18.440 10518, 2013 року випуску, д/н НОМЕР_2 ;

- вантажний сідловий тягач MAN TGХ 18.440 10518, 2013 року випуску, д/н НОМЕР_3 ;

- напівпричіп BODEХ KIS 3WA, 2020 року випуску, д/н НОМЕР_1 .

3. Копію ухвали направити сторонам та до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області (54020, м.Миколаїв, пров.Транспортний, буд.1а/1; адреса ел.пошти: ).

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України

та підписано суддею 18 січня 2023 року.

Суддя М.В.Мавродієва