УХВАЛА

13 січня 2023 року

м. Київ

Справа № 922/4209/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Пєскова В. Г.

розглянув матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Слобожанський коксовий завод"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2022

у складі колегії суддів: Гетьмана Р. А. (головуючого), Россолова В. В., Склярук О. І.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Фінанс"

до Приватного акціонерного товариства "Слобожанський коксовий завод"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.11.2021 відкрито провадження у справі № 922/4209/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Слобожанський коксовий завод", визнано розмір вимог ініціюючого кредитора у сумі основного боргу 38 868 128,70 грн, у сумі 22 700,00 грн сплаченого судового збору, у сумі 54 000,00 грн авансування винагороди арбітражного керуючого, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Капустіна В. В. тощо.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Слобожанський коксовий завод" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.11.2021 у справі № 922/4209/21 залишено без змін.

07.11.2022 Приватне акціонерне товариство "Слобожанський коксовий завод" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2022 у справі № 922/4209/21.

Одночасно у касаційній скарзі скаржником порушено питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/4209/21 визначено колегію суддів у складі: Банасько О. О. (головуючий), Білоус В. В., Пєсков В. Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2022.

Ухвалою Верховного Суду від 16.11.2022 визнано неповажними підстави, наведені скаржником в обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження; залишено касаційну скаргу без руху з наданням скаржнику строку на усунення її недоліків шляхом надання суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з відповідним обґрунтуванням та наданням доказів на підтвердження наявності підстав поновлення строку, зокрема доказів на підтвердження отримання/неотримання оскарженої постанови суду апеляційної інстанції, письмових пояснень в яких чітко зазначити підстави касаційного оскарження.

Ухвалу Верховного Суду від 16.11.2022 надіслано судом на дві адреси скаржника, що зазначені ним у касаційній скарзі.

02.01.2023 відправлення з копією ухвали Верховного Суду від 16.11.2022, яке було надіслано на адресу скаржника: вул. Старицького, буд. 16, кв. 161, м. Харків, 61102 повернулось на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з відміткою на конверті причини невручення цього відправлення "За закінченням терміну зберігання".

Також, 02.01.2023 відправлення з копією ухвали Верховного Суду від 16.11.2022, яке було надіслано на адресу скаржника: вул. Б. Хмельницького, 24, м. Харків, 61001 повернулось на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з відміткою на конверті причини невручення цього відправлення "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою".

Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19 та від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20).

Також, суд враховує висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22, згідно якого у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20).

Отже, колегія суддів враховує, що ухвалу від 16.11.2022 надіслано на адреси скаржника, повідомлені самим же скаржником, а тому Верховний Суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення скаржника про існуюче судове рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що копія ухвали від 16.11.2022, в тому числі, 13.12.2022 була надіслана на електронну адресу скаржника, зазначену в касаційній скарзі, а саме - .

Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (див. mutatis mutandis рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.89, N 11681/85)).

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" (Case of Aleksandr Shevchenko v. Ukraine) від 26.04.2007, N 8371/02 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) від 14.10.2003, заява N 50966/99)).

Отже, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів для прискорення процедури розгляду. Скаржник, подавши касаційну скаргу, з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно з вимогами статті 43 ГПК України повинен був виявляти інтерес до відомого йому провадження, зокрема, щодо руху поданої ним скарги та результату розгляду її судом, а саме щодо усунення можливих недоліків касаційної скарги на стадії відкриття провадження у справі чи вчинення інших процесуальних дій.

Приватне акціонерне товариство "Слобожанський коксовий завод" безумовно було обізнане про існування судового провадження, тому що саме ним було подано апеляційну скаргу на оскаржену ухвалу суду першої інстанції та касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2022 у справі № 922/4209/21.

Отже, Верховний Суд бере до уваги, що саме скаржник був ініціатором касаційного провадження, а тому звернувшись з касаційною скаргою у справі він є безпосередньо зацікавленим вчиняти дії з метою одержання інформації про хід та стан справи.

Разом з тим, частиною другою статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Нормами статті 4 цього Закону передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Відповідно, з метою своєчасного усунення недоліків касаційної скарги, скаржник не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися зміст ухвали касаційного суду та зрештою проявити розумну обачність та уважність щодо руху поданої ним касаційної скарги, скориставшись для цього відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень. Однак скаржник такими можливостями не скористався, недоліків касаційної скарги у встановлений строк не усунув.

Викладені обставини дозволяють дійти висновку, що скаржник не вживав всіх залежних від нього заходів для отримання поштової кореспонденції від суду, не вживав заходів до отримання інформації про рух скарги, а тому він несе ризик настання несприятливих наслідків в результаті невжиття заходів до отримання інформації про рух скарги.

Станом на час постановлення цієї ухвали скаржник своїм правом не скористався, недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 16.11.2022, не усунув.

Відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 293 цього Кодексу суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Слобожанський коксовий завод" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2022 у справі № 922/4209/21.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 234, 235, 292, пунктом 4 частини першої статті 293, статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Слобожанський коксовий завод" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2022 у справі № 922/4209/21.

2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги із доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. В. Білоус

В. Г. Пєсков