ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/951/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Н.Церковної, при секретарі судового засідання І.Гусевик, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства "Кіровоградське автотранспортне підприємство "Агробудавтосервіс" (27641, Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, с. Соколівське, просп., Соколівський 1А, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Євромонтаж" (33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького,19 оф. 810 , ) про стягнення в сумі 490 183,09 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Тупало М.П.

від відповідача - не з`явився

ОБСТАВНИЕИ СПРАВИ:

У листопаді 2022 року Приватне акціонерне товариство "Кіровоградське автотранспортне підприємство "Агробудавтосервіс" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Євромонтаж" про стягнення в сумі 490 183,09 грн. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договору на транспортне обслуговування №35/20 від 21.08.2020 року, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 490 183,09 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Між ПАТ «КАТП «АГРОБУДАВТОСЕРВІС» (ПЕРЕВІЗНИК) та ТОВ «БГ «ЄВРОМОНТАЖ» (ЗАМОВНИК) укладено Договір на транспортне обслуговування №35/20 від 21 серпня 2020 року, згідно умов якого Перевізник надає будівельну спецтехніку фронтальний екскаватор-навантажувач CATERPILLAR 428 LRS .

ПАТ «КАТП «АГРОБУДАВТОСЕРВІС» на виконання договору надало транспортні засоби для перевезення вантажу.

Свої зобов`язання з надання будівельної техніки, зазначеної у Договорі ПАТ «КАТП «АГРОБУДАВТОСЕРВІС» виконало в повному обсязі.

У порушення взятих на себе зобов`язань Відповідач частково оплатив вартість наданих послуг, чим порушив положення ст. 526 ЦК України.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою суду від 18 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 13 грудня 2022 року. Ухвалою суду від 13 грудня 2022 року розгляд справи відкладено на 10 січня 2023 року.

Протокольною ухвалою від 13.12.2022 року судом виправлено допущену описку в порядку ст.243 ГПК України в частині назви позивача та постановлено вважати вірним назву позивача: Приватне акціонерне товариство "Кіровоградське автотранспортне підприємство "Агробудавтосервіс".

Відповідач в судове засідання 10.01.2023 року не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Суд зазначає, що судом були вчинені належні дії для повідомлення сторони про призначене судове засідання. Відповідна ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі надсилалася на адресу зазначену позивачем у позовній заяві та зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького,19 оф. 810).

Органом поштового зв`язку повернуто ухвалу суду, для відповідача, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" що підтверджується повідомленням поштового зв`язку, яке знаходиться в матеріалах справи.

Згідно п.4 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 року № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату. У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 року № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються і у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі стороною та повернення її до суду з відповідними відмітками є наслідками діяння (бездіяльності) сторін щодо їх належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто їх власною волею.

Таким чином, господарським судом вчинено заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань, а неотримання ухвали суду стороною у справі є наслідком бездіяльності щодо її належного отримання. З огляду на викладене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином.

Крім того, слід зазначити, що на офіційному сайті Господарського суду Рівненської області були розміщенні повідомлення про дату, час та місце розгляду даної справи.

Суд зазначає, що згідно з ч.2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст.202 ГПК України, встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Передбачене ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку та норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд розглядає справу за відсутності такого учасника, відповідно до чинного законодавства за наявними матеріалами справи, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Суд приймає до уваги, що за приписами ст. 178 ГПК України подання суду відзиву на позовну заяву є правом відповідача, і в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судове засідання, призначене на 10.01.2023 року суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності останнього.

У судовому засіданні 10.01.2023 року представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Між ПАТ «КАТП «АГРОБУДАВТОСЕРВІС» (ПЕРЕВІЗНИК) та ТОВ «БГ «ЄВРОМОНТАЖ» (ЗАМОВНИК) укладено Договір на транспортне обслуговування №35/20 від 21 серпня 2020 року, згідно умов якого Перевізник надає будівельну спецтехніку фронтальний екскаватор-навантажувач CATERPILLAR 428 LRS .

ПАТ «КАТП «АГРОБУДАВТОСЕРВІС» на виконання договору надало транспортні засоби для перевезення вантажу.

Свої зобов`язання з надання будівельної техніки, зазначеної у Договорі ПАТ «КАТП «АГРОБУДАВТОСЕРВІС» виконало в повному обсязі.

Перевізник надав Замовнику будівельну техніку згідно з Договором, що оформлено наступними актами надання послуг: № 1513 від 01.09.20 - на загальну суму 29400 грн., № 1580 від 14.09.20 - на загальну суму 49200 грн., № 1659 від 21.09.20 - на загальну суму 28800 грн., № 1696 від 28.09.20 - на загальну суму 28800 грн., № 1743від 06.10.20 - на загальну суму 12600 грн., № 1793 від 12.10.20 - на загальну суму 42600 грн., № 1845 від19Л0.20 - на загальну суму 22800 грн., № 1881 від 26.10.20 - на загальну суму 28800 грн., № 1940 від 30.10.20 - на загальну суму 28800 грн., № 1989 від 10.11.20 - на загальну суму 28800 грн., № 2040 від 16.11.20 - на загальну суму 28800 грн., № 2069 від 23.11.20 - на загальну суму 19200 грн., № 2101 від 30.11.20 - на загальну суму 24000 грн., № 2143 від 07.12.20 - на загальну суму 24000 грн., № 2205 від 14.12.20 - на загальну суму 24000 грн., № 2241 від 21.12.20 - на загальну суму 19200 грн. Акти підписані без зауважень.

Для проведення оплати ПАТ «КАТП «АГРОБУДАВТОСЕРВІС» виставило рахунки № 1528 від 01.09.2020 року на суму 29 400 грн., № 1598 від 14.03.2020 року на суму 49200 грн.,№1673 від 21.09.2020 року на суму 28800 грн., №1711 від 28.09.2020 року на суму 28800 грн., №1757 від 06.10.2020 року на суму 12600 грн., №1819 від 12.10.2020 року на суму 42600 грн., №1858 від 19.10.2020 року на суму 22800 грн., №1894 від 26.10.2020 року на суму 28800 грн., №1950 від 30.10.2020 року на суму 28800 грн., №2002 від 10.11.2020 року на суму 28800 грн., №2053 від 16.11.2020 року на суму 28800 грн., №2082 від 23.11.2020 року на суму 19200 грн., №2114 від 30.11.2020 року на суму 24000 грн., №2157 від 07.12.2020 року на суму 24000 грн., № 2219 від 14.12.2020 року на суму 24000 грн., №2254 від 21.12.2020 року на суму 19200 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 439800 грн.

Відповідно до умов п. 3.1. Договору Замовник розраховується з Перевізником на підставі актів виконаних робіт протягом п`яти робочих днів з моменту надання послуг.

Відповідачем частково оплачено отримані послуги на загальну суму 146200 грн, згідно платіжних доручень №635 від 03.09.2020 на суму 29400,00 грн, № 698 від16.09.2020 на суму 49200,00 грн, №780 від 02.11.2020 на суму 28800,00 грн., №781 від 02.11.2020 року на суму 28800,00 грн., №1472 від 02.02.2022 року на суму 5 000,00 грн., №1505 від 11.02.2022 року на суму 5 000,00 грн.

Станом на день зверненням з даною претензією у Замовника рахується заборгованість на загальну суму 293 600грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором також свідчить відсутність з боку відповідача письмових претензій та повідомлень про порушення умов договору.

Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати отриманих послуг не виконав. Доказів сплати позивачу відповідачем заборгованості в сумі 293 600,00 грн суду не подано.

Також, враховуючи порушення відповідачем термінів виконання грошових зобов`язань за договором на транспортне обслуговування №35/20 від 21.08.2020 року, позивачем відповідно до п. 4.2.1. Договору нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 104 085,48 грн 20 % річних.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір. Аналогічне правило випливає із ст. 509 ЦК України.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В даному випадку, на підставі поданих доказів, судом встановлений факт надання транспортних послуг позивачем, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується документально. Відповідачем не надано суду будь-яких документальних доказів, які б спростовували доводи позивача, а відтак вимога про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 293 600 грн та 104 085,48 грн 20% річних визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про стягнення 92 497,61 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд, дослідивши розрахунок нарахування інфляційних втрат за допомогою системи Liga 360 за посиланням http://360.ligazakon.net., встановив, що розрахунок позивача є арифмитично не вірним, а саме інфляційні втрати складають 88 296,75 грн при заявлених 92 497,61 грн.

Відтак, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову в частинні стягнення інфляційних втрат.

Частиною третьою статті 2 ГПК України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; розумність строків розгляду справи судом; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, та достовірними доказами, у розумінні статей 76-78 ГПК України, а тому підлягають частковому задоволенню з урахуванням вищевикладеного.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, враховуючи, що позов підлягає до задоволення частково, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 7 289,73 грн. покладаються на відповідача у справі, решта витрат залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Євромонтаж" (33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького,19 оф. 810 , ) на користь Приватного акціонерного товариства "Кіровоградське автотранспортне підприємство "Агробудавтосервіс" (27641, Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, с. Соколівське, просп., Соколівський 1А, ) 239 600,00 грн - основного боргу, 88 296,75 грн - інфляційного збільшення, 104 085,48 грн 20 % - штрафу та 7 289,73 грн судових витрат.

3. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 16.01.2023 року.

Суддя Н. Церковна