ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2023 р. Справа№ 911/529/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Полякова Б.М.

за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

за участю представників:

ТОВ «МП БІОПРОДУКТ» - Білошицький В.В., Харитонова О.П.

ТОВ "Катеринопілський елеватор" - Сєркова С.Г.

Арбітражний керуючий - Косякевич О.С.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МП БІОПРОДУКТ»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.09.2022

у справі №911/529/22 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ"

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст суті спору.

Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ" (далі - заявник; боржник) звернулося до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Заявник доводить наявність кредиторських зобов`язань перед ТОВ "Катеринопілський елеватор" в сумі 4738225, 82 грн та перед СТОВ "Таращанська рибоводномеліоративна станція" в сумі 1433500 грн, які він неспроможний виконати через відсутність майнових активів.

Оскаржуване судове рішення (ухвала) господарського суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.09.2022 суд ухвалив:

1. Заяву розпорядника майна боржника від 16.09.2022 р. № 48-0916/934 про сплату основної грошової винагороди задовольнити.

2. Здійснити сплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому Косякевичу Сергію Олексійовичу за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 911/529/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ" за період з 15.06.2022 р. по 14.09.2022 р. в сумі 58500 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок за рахунок коштів, авансованих боржником на депозитний рахунок господарського суду Київської області.

3. Закрити провадження у справі № 911/529/22 за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ" про банкрутство.

4. Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ", введеного ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2022 р. у справі № 911/529/22.

Господарський суд на підставі висновку Міністерства юстиції України від 18.08.2022 р. № 69880/70312-32-22/21.1, встановивши, зокрема, що боржник умисно подав до суду недостовірний баланс на останню звітну дату, що сторонами договорів про надання фінансових позик, зокрема, ТОВ "ЗЛАТІБОР", МПП "АННА", СТОВ "ТАРАЩАНСЬКА РИБОВОДНО-МЕЛІОРАТИВНА СТАНЦІЯ" є заінтересовані в розумінні положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо боржника особи, що може свідчити про виведення активів з метою їх збереження за заінтересованими особами, задля фактичного зменшення активів боржника і створення умов неможливості виконання (повністю або частково) грошових зобов`язань перед іншими кредиторами; що сума активів підприємства є більшою за його зобов`язання, що характеризує підприємство як платоспроможний господарський суб`єкт, дійшов висновку про наявність правових підстав, визначених положеннями п. 8 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства для закриття провадження у цій справі, у зв`язку із не встановленням ознак неплатоспроможності боржника - ТОВ "МП БІОПРОДУКТ".

Апеляційне провадження (рух справи).

Боржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою у якій просить скасувати ухвалу господарського суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким визнати його банкрутом та відкрити ліквідаційну процедуру.

Головні аргументи апеляційної скарги наступні:

- висновок Міністерства юстиції України від 18.08.2022 р. № 69880/70312-32-22/21.1 є хибним, оскільки не враховано пояснення боржника щодо відображення в бухгалтерському балансі "витрат майбутніх періодів";

- витрати попередніх періодів, які відображені в складі статті "витрати майбутніх періодів" не зможуть принести економічні вигоди в майбутньому і не можуть визнаватися активом та мають бути списані з балансу підприємства;

- у боржника відсутні активи, а коефіцієнт покриття та коефіцієнт забезпечення зобов`язань боржника усіма його активами дорівнюють нулю;

- наявність у боржника кредиторської заборгованості та відсутність активів не можуть свідчити про фіктивність банкрутства;

- боржник немає дебіторської заборгованості;

- судом не враховано рішення зборів кредиторів від 15.09.2022 про визнання боржника банкрутом;

- у суду не було визначених статтею 90 Кодексу України з процедур банкрутства для закриттят провадження у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022 апеляційна скарга ТОВ "МП Біопродукт" передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Грек Б.М. - головуючий суддя, судді: Отрюх Б.В., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 витребувані матеріали справи № 911/529/22 з Господарського суду Київської області про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №911/529/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МП БІОПРОДУКТ» на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.09.2022 у визначеному складі колегії суддів: головуючий суддя - Грек Б.М., судді: Поляков Б.М., Отрюх Б.В.; призначено справу до розгляду на 16.01.2023.

Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2022 р. відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "МП БІОПРОДУКТ"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ"; зобов`язано Відділ банкрутства Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скласти та надати суду, у строк протягом одного місяця з дати отримання даної ухвали, висновок про наявність/відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспроможності щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ"; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ"; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "МП БІОПРОДУКТ" арбітражного керуючого Косякевича Сергія Олексійовича; попереднє засідання суду призначено на 03.08.2022 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.08.2022 р. визнано кредиторські вимоги ТОВ "Катеринопільський Елеватор" до ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" на суму 8793370,20 грн; визнано кредиторські вимоги СТОВ "Таращанська рибоводно-меліоративна станція" до ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" на суму 1438462,00 грн.

Департаментом з питань банкуртсва Міністерсва юстиції України на вимогу господарського суду підготовлено висновки про наявність/відсутність ознак фіктивного банкрутсва, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспромоджності ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" (далі - Висновки Мін`юсту), відповідно до змісту яких надано оцінку фінансовій звітності банкрута (форма №1-м, форма № 2-м) на 31.12.2019, фінансовій звітності банкрута (форма №1-м, форма № 2-м) на 31.12.2020, фінансовій звітності банкрута (форма №1-м, форма № 2-м) на 31.12.2021, копій виписок по банківським рахункам борника за 3019-2022 та копій договорів за 2019-2022.

Відповідно до зазначених висновків:

- коефіцієнт покриття станом на кінець аналізованого періоду вищий за нормативне значення, тобто підприємство спроможне погасити свої поточні кредитні зобовязання;

- показник рентабельності продукції протгом аналізованого періоду має тенденцію о зниження;

- рентабедльність продукції станом на кінець аналізованого періоду є нульовою;

- показник забезпечення зобов`язань боржника усіма його активами станом на 31.12.2021 вказує на те, що сума активів боржника більша за його зобовязання, що характеризує підприємство як пллатоспроможний господарський суб`єкт;

- фінансова звітність малого підприємства (форма №1-м, форма №2-м) на 31.12.2021, долучена ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, не відповідає звітності, наданої для складення висновку, та, відповідно звітності, поданої відповідним контролюючим органам;

- жодного з договорів, зазначених у банківських виписках, боржником на запит Міністерства юстиції України не надано;

- сторонами договорів про надання фінансових позик, зокрема, ТОВ "ЗЛАТІБОР", МПП "АННА", СТОВ "ТАРАЩАНСЬКА РИБОВОДНО-МЕЛІОРАТИВНА СТАНЦІЯ" є заінтересовані в розумінні положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо боржника особи, що може свідчити про виведення активів з метою їх збереження за заінтересованими особами, задля фактичного зменшення активів боржника і створення умов неможливості виконання (повністю або частково) грошових зобов`язань перед іншими кредиторами;

- дані, наведені в таблиці 3, свідчать про відсутність ознак приховування банкрутства.

Мотиви постанови та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 12 КУзПБ на арбітражного керуючого, серед іншого, покладено обов`язок проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію

Апеляційна інстанція зазначає, що саме на господарський суд покладається, зокрема, обов`язок перевірити повноту та обґрунтованість здійсненого арбітражним керуючим аналізу фінансового-господарського стану боржника, серед іншого, на предмет наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності та інших незаконних дій у разі банкрутства.

Як передбачено пунктом 1 "Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства" (затверджений наказом Міністерства юстиції України від 10 вересня 2020 №3105/5; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 вересня 2020 р. за № 872/35155) (далі - Порядок) арбітражний керуючий проводить такий аналіз згідно з Методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 № 14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26.10.2010 № 1361) (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до п. 4. Розділу ІІ Методичних рекомендацій за результатами проведення аналізу складається звіт за формою згідно з додатком 3.

В матеріалах справи наявний звіт про проведення аналізу фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ "МП БІОПРОДУКТ" від 04.08.2022, складений арбітражним керуючим (далі - Звіт від 04.08.2022).

За висновком п.3.1. "Визначення ознак фіктивного банкрутства" Звіту від 04.08.2022 коефіцієнт покриття та забезпечення зобов`язань боржника усіма його активами дорівнює нулю - підприємство не володіє активами. Рентабельність продукції також дорівнює нулю.

Як зазначено у наданих господарському суду висновках Мін`юсту можливо зробити висновок про наявність ознак фіктивного банкрутства; підприємство характеризується як платоспроможний господарський суб`єкт; дані, наведені в таблиці 3, свідчать про відсутність ознак приховування банкрутства.

Разом з тим, у ході визначення ознак фіктивного банкрутства для висновку Мін`юсту відомості таблиці "показники аналізу для виявлення ознак фіктивного банкрутства" не відповідають відомостям таблиці таких показників, що наведені у звіті від 04.08.2022, а саме не містять відомостей "станом на 31.12.2021 з врахувавнням пояснення боржника".

При цьому, для висновку Мін`юсту державний орган з питань банкрутства власний аналіз фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства не проводив.

Відтак, апеляційна інстанція критично оцінює висновок Мін`юсту, оскільки висновок щодо коефіцієнту покриття та про спроможність підприємства погасити свої поточні зобов`язання грунтується на даних без урахування повноти відомостей, що наведені у звіті від 04.08.2022.

Крім того, за висновком Мін`юсту показник забезпечення зобов`язань боржника усіма його активами вказує на те, що сума активів боржника більша за його зобов`язання, що не відповідає відомостям звіту від 04.08.2022, де вказано, що підприємство не володіє активами.

Відповідно до п. 3.1. Методичних рекомендацій з метою визначення ознак фіктивного банкрутства визначається показник забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами шляхом зіставлення суми активів боржника із сумою його зобов`язань. У разі коли за результатами розрахунків показник забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами перевищує одиницю при нульовій або позитивній рентабельності, це свідчить про наявність ознак фіктивного банкрутства на підприємстві.

Апеляційна інстанція зазначає, що аналіз фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства має містити не тільки твердження про наявність/відсутність таких ознак, але й змістовне обґрунтування висновків та повноти проведеного аналізу за критеріями, визначеними у Методичних рекомендаціях.

Системний аналіз норм КУзПБ та Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України 19.01.2006 № 14 (у редакції наказу Міністерства економіки України 26.10.2010 № 1361), дає підстави для висновку, що виявлення господарським судом у підсумковому засіданні ознак неплатоспроможності боржника відбувається на підставі дослідження та правової оцінки доказів, що містяться у матеріалах справи, зокрема Звіту розпорядника майна про фінансово-майновий стан божника, фінансової звітності боржника (балансу підприємства (звіту про фінансовий стан), звіту про фінансові результати, звіту про рух грошових коштів) тощо (висновок Верховного Суду у постанові від 02.11.2022 у справі 904/5749/19).

Таким чином, твердження господарського суду про наявність ознак фіктивного банкрутства не узгоджуються із зазначеними арбітражним керуючим в звіті від 04.08.2022 висновками стосовно відсутності у підприємства активів, коефіцієнту покриття та забезпечення зобов`язань боржника усіма його активами, який дорівнює нулю - підприємство не володіє активами, нульової рентабельності продукції, неліквідності балансу боржника та недостатності коштів для погашення своїх зобов`язань, тобто фактичне перебування боржника у стані неплатоспроможності.

Крім того, за змістом Методичних рекомендацій під час оцінки фінансово-господарського стану підприємств, виявлення ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, серед іншого, обов`язковому аналізу підлягають фінансово-господарські договори боржника, укладені за попередні три календарні роки.

Як зазначено у висновках Мін`юсту жодного з договорів, зазначених у банківських виписках, боржником на запит Міністерства юстиції України не надано.

Одночасно, за висновком Мін`юсту сторонами договорів про надання фінансових позик, зокрема, ТОВ "ЗЛАТІБОР", МПП "АННА". СТОВ "ТАРАЩАНСЬКА РИБОВОДНО-МЕЛІОРАТИВНА СТАНЦІЯ" є заінтересовані в розумінні положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо боржника особи, що може свідчити про виведення активів з метою їх збереження за заінтересованими особами, задля фактичного зменшення активів боржника і створення умов неможливості виконання (повністю або частково) грошових зобов`язань перед іншими кредиторами.

Разом з тим, учасники провадження у справі про банкрутство, у випадку наявності підстав для висновку про те, що боржник виводив активи шляхом формального використання інституту виконання зобов`язання, або іншим шляхом зловживав правом з метою завдання шкоди кредиторам, не позбавлені права звернутися до господарського суду за захистом шляхом визнання відповідних правочинів боржникаа недійсними.

При цьому, враховуючи такий висновок Мін`юсту, господарським судом самостійної оцінки відповідним правочинам не надано, та не враховано, що вони не визнавалися недійсними, зокрема, з підстав фіктивності.

Відтак, висновки господарського суду про виведення активів з метою їх збереження за заінтересованими особами, задля фактичного зменшення активів боржника і створення умов неможливості виконання (повністю або частково) грошових зобов`язань перед іншими кредиторами не ґрунтуються на належній оцінці правочинів боржника на предмет їх вчинення на шкоду кредиторам.

Апеляційна інстанція зазначає, що звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника, складений у відповідності до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності, не є безумовним доказом наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, тому його наявність/відсутність не є визначальним критерієм для висновку щодо фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, оскільки встановлення наявності відповідних підстав належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, в тому числі звіту від 04.08.2022 та висновку Мін`юсту, який є лише одними із засобів доказування.

Враховуючи наведене апеляційна інстанція вважає передчасними та необґрунтованими висновки господарського суду, що сума активів підприємства є більшою за його зобов`язання, що характеризує підприємство як платоспроможний господарський суб`єкт, оскільки такі грунтуються на неналежному встановленні обставин дійсного фінансового стану боржника, а, відтак, доходить висновку, що господарський суд дійшов безпідставного висновку про наявність правових підстав, визначених положеннями п. 8 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства для закриття провадження у цій справі, у зв`язку із не встановленням ознак неплатоспроможності.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що господарським судом першої інстанції не здійснено належного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, що стосуються ознак неплатоспроможності боржника, з урахуванням визначених ГПК України правил та критеріїв оцінки доказів.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 6 КУзПБ щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

Частиною першою статті 44 КУзПБ визначено, що під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

За приписами частин першої, другої статті 49 КУзПБ у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі.

Аналіз положень статті 49 КУзПБ свідчить, що господарський суд, проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури (санації чи ліквідації) або закриває провадження у справі.

З огляду на процесуальні повноваження господарського уду першої інстанції, який позбавлений можливості провести підсумкове засідання, апеляційна інстанція дійшла висновку, що справа підлягає направленню до господарського суду першої інстанції на стадію розпорядження майном на етап підсумкового засідання господарського суду.

Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «МП БІОПРОДУКТ» задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 21.09.2022 у справі №911/529/22 скасувати.

3. Справу №911/529/22 передати до Господарського суду м. Києва для розгляду на стадію розпорядження майном боржника на етап підсумкового засідання господарського суду.

4. Арбітражному керуючому Косякевичу С.О. продовжувати виконувати обов`язки розпорядника майна боржника.

5. Матеріали справи №911/529/22 повернути до Господсрького суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.В. Отрюх

Б.М. Поляков

Пвний текст постанови складено 18.01.2023.