ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"09" січня 2023 р. Справа № 9/10(918/1218/21)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Павлюк І.Ю.

судді Дужич С.П.

судді Савченко Г.І.

розглядаючи апеляційну скаргу Головного управління ДПС У Рівненській області

на рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 10.08.22р. суддею Бережнюк В.В. у м.Рівному, повний текст складено 11.08.22р.

у справі № 9/10(918/1218/21)

за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області

до Державного підприємства "Зірненський спиртовий завод"

про стягнення 9 640 894,34грн. податкового боргу

в межах справи № 9/10

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бастіон Клас"

до Державного підприємства "Зірненський спиртовий завод"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022р. у справі №9/10(918/1218/21) позов Головного управління ДПС у Рівненській області до Державного підприємства "Зірненський спиртовий завод" про стягнення 9 640 894,34грн. податкового боргу - задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства "Зірненський спиртовий завод" на користь Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області, з рахунків у банках обслуговуючих такого платника, суму податкового боргу - 9 148 657,34грн., та ухвалено перерахувати:

- податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності (11020100) у сумі 156 390,00грн. - отримувач: ГУК у Рівн.обл/Березн.міс.тг/11020100, код ЄДРПОУ отримувача 38012494; код банку: МФО 899998, розрахунковий рахунок UA0017493;

- акцизний податок на спирт (14020100) 503 827,00грн. - отримувач: ГУК у Рівн.обл/Березн.міс.тг/14020100, код ЄДРПОУ отримувача 38012494; код банку: МФО 899998, розрахунковий рахунок UA0017493;

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (14010100) у сумі 8 488 440,34грн. - отримувач: ГУК у Рівн.обл/Березн.міс.тг/14010100, код ЄДРПОУ отримувача 38012494; код .банку: МФО 899998, розрахунковий рахунок UA0017493.

Стягнуто з Державного підприємства "Зірненський спиртовий завод" на користь Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області 137 229,86грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення 109 237,00грн. податкового боргу.

Закрито провадження у справі №9/10(918/1218/21) в частині стягнення 383 000,00грн. податкового боргу.

Повернуто з Державного бюджету України Головному управлінню Державної податкової служби у Рівненській області 5745,00грн. судового збору сплаченого згідно платіжного доручення №2460 (внутрішній номер 187722792) від 21.12.2021р., оригінал якого знаходиться у матеріалах справи №9/10(918/1218/21).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління ДПС У Рівненській області звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати в частині відмови у задоволенні заяви Головного управління ДПС У Рівненській області про стягнення податкового боргу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву у повному обсязі.

Також, одночасно з апеляційною скаргою скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №9/10(918/1218/21)/6981/22 від 26.12.2022р. матеріали справи №9/10(918/1218/21) витребувано з Господарського суду Рівненської області.

04.01.2023р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №9/10(918/1218/21).

Однак, вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

За приписами ч.1 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч.2 ст.256 ГПК України).

Водночас, обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, скаржник покликається на форс-мажорні обставини (лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р. №2024/02.0-7.1 розміщений на її офіційному сайті ) у зв`язку із війною рф проти України та введенням воєнного стану і неможливістю вчасно здійснити сплату судового збору за подання апеляційної скарги, зокрема така сплата була здійснена лише 08.11.2022р.. Однак, саме в цей період припали агресивні ракетні атаки ворога, тобто були перебої у роботі працівників скаржника, які також супроводжували затяжними повітряними тривогами у області та частим відключенням електроенергії протягом листопада - грудня 2022р..

Розглянувши клопотання Головного управління ДПС У Рівненській області про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019р. у справі №910/22695/13).

Отже, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Із правового контексту норм статей 118, 119 ГПК України убачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №910/15481/17).

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Статтею 242 ГПК України передбачено порядок вручення (видання або надсилання) судових рішень.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Обов`язок доведення наявності поважних причин відповідними доказами покладено на скаржника.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, матеріалами справи стверджується, що рішення господарським судом першої інстанції прийнято 10.08.2022р., а його повний текст складено 11.08.2022р.. Отже, строк, встановлений для апеляційного оскарження, закінчився 31.08.2022р.. Натомість, скаржник звернувся до апеляційного господарського суду лише 20.12.2022р., про що свідчить відбиток штемпеля підприємства поштового зв`язку на поштовому конверті, тобто поза межами строку подання апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржене рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022р. у справі №9/10(918/1218/21) було надіслано судом 11.08.2022р., зареєстровано 12.08.2022р., оприлюднено 15.08.2022р..

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що копію оскарженого рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022р. у справі №9/10(918/1218/21) було надіслано до електронного кабінету Головного управління ДПС У Рівненській області 11.08.2022р. 20:13, про що свідчить відповідна довідка суду першої інстанції про доставку електронного листа.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на апеляційне оскарження. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази.

Апеляційний господарський суд вважає, що наведені у клопотанні причини пропуску строку апеляційного оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022р. у справі №9/10(918/1218/21) є неповажними, оскільки скаржником не наведено об`єктивні причин, які обумовили тривалість строків від дати його складання повного тексту до дати звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою, тобто протягом більш ніж 4 місяці з моменту оприлюднення в Єдиному Державному реєстрі судових рішень повного тексту оскаржуваного судового рішення та надіслання його до електронного кабінету Головного управління ДПС У Рівненській області.

Відтак можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Стосовно посилання скаржника на введення з 24.02.2022р. воєнного стану в Україні, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст.1 Закону України від 12.05.2015р. №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами 1 та 4 ст.26 зазначеного Закону встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (ч.1 ст.10 Закону №389-VIII).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022р. у справі № 990/115/22.

Проте у даному випадку скаржником не наведено обставин, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання ним процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Водночас, саме лише посилання заявника у клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку на введення воєнного стану на території України та лист Торгово-промислової палати України не є безумовним доказом наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

При цьому скаржник не надав доказів про отримання та навіть не зазначив дату отримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції, а лише зазначив про сплату ним судового збору лише 08.11.2022р. та про нестабільність роботи, у зв`язку з перебоями в роботі, які пов`язані з затяжними повітряними тривогами у області та частими відключеннями електроенергії протягом листопада - грудня 2022р..

Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07.07.1989р. у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії").

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона (у нашому випадку, особа яка подавала скаргу), яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Також слід зазначити, що як передбачено положеннями ст.43 Господарського процесуального кодексу України учасники справи повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Колегія суддів наголошує, що ст.129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи вищевикладене, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлено законом у рівні умови, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Звернення з апеляційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у апеляційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

Інформація про стан судових справ є відкритою, і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення, як за допомогою контакт-центру суду, так і за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України").

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України").

Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, повинно тлумачитися у контексті Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що скаржником до клопотання не додано достовірних, належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність поважних причин, що перешкоджали скаржнику звернутися до суду апеляційної інстанції на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022р. у справі №9/10(918/1218/21) із дотриманням процесуальних строків на апеляційне оскарження судового рішення.

З огляду на викладене, розглянувши зазначене клопотання та оцінивши наведені доводи скаржника, ураховуючи дату подання апеляційної скарги (20.12.2022р.), зважаючи на місцезнаходження Головного управління ДПС У Рівненській області, колегія суддів визнає неповажними причини, наведені скаржником в обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022р. у справі №9/10(918/1218/21).

Відповідно до ч.3 ст.260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно приписів ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління ДПС У Рівненській області підлягає залишенню без руху, на підставі ст.174, ч.3 ст.260 ГПК України, з метою надання скаржнику можливості виправити допущені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, відповідної заяви/клопотання із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022р. у справі №9/10(918/1218/21) та доданням відповідних доказів.

При цьому колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що відповідно до приписів п.4 ст.260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.261 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Господарського суду Рівненської області від 10.08.2022р. у справі №9/10(918/1218/21) залишити без руху.

2. Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги та надання суду відповідних доказів.

3. Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків в установлений строк, апеляційна скарга вважається неподаною та буде повернуто скаржнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Дужич С.П.