У Х В А Л А

16 січня 2023 року м. Чернігів справа № 927/103/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі
за позовом ОСОБА_1
АДРЕСА_1 03150, АДРЕСА_2 (адреса представника)
До Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена Авангард»
15600, м. Мена Чернігівської області, вул. Піщанівська, 28
про стягнення 17 746 969 грн. 46 коп.

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2020 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена Авангард» про стягнення вартості частини майна товариства, пропорційної частці позивача у статутному капіталі товариства, в розмірі 15 523 924,00 грн., 1 466 413,66 грн. нарахованого на суму боргу індексу інфляції та 756 631,80 грн. трьох процентів річних з простроченої суми.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 26 червня 2017 року відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена Авангард», якими прийнято рішення (протокол від 26.06.2017р. № 5), зокрема щодо виходу ОСОБА_1 зі складу засновників (учасників) товариства та виплати йому вартості частини майна товариства та частки прибутку, одержаного юридичною особою в 2017 році до моменту його виходу, пропорційної частці у статутному капіталі (35,24 відсотків) згідно з даними балансу товариства станом на 06 червня 2017 року (з проведенням виплати після затвердження звіту товариства за 2017 рік і в строк до 12 місяців з дня виходу до 06 червня 2018 року).

Натомість, в порушення норм ст. 54 Закону України «Про господарські товариства», а також всупереч прийнятого загальними зборами учасників товариства рішення, розрахунок вартості майна товариства проведений не був, грошові кошти протягом встановленого строку виплачені не були. На звернення до відповідача позивач був повідомлений про неможливість здійснити розрахунок у зв`язку з відсутністю необхідних документів.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2020р. вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2020 по даній справі призначена судова економічна експертиза, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково дослідного інституту судових експертиз.

13 січня 2023 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 12.01.2023р. ОСОБА_1 про забезпечення позову (надалі Заява), згідно якої заявник просить накласти арешт на кошти в межах ціни позову 17 746 969,46 грн. та судового збору 266 204,54 грн., які обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена Авангард».

В обґрунтування поданої Заяви ОСОБА_1 зазначає, що у справах № 927/837/22 та № 927/642/22, які розглядались Господарським судом Чернігівської області, позивач TOB «Мена-Авангард» надавало клопотання про зменшення розміру судового збору в зв`язку з скрутним матеріальним становищем. Достатніми доказами на думку Позивача є посилання TOB «Мена-Авангард» на скрутне матеріальне становища та спроби затягнути проведення судової експертизи, яка призначена у даному судовому провадженні. Доказом затягування судової експертизи є те, що 23 лютого 2021 року була винесена ухвала про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертного дослідження. 17 березня 2021 року до Господарського суду Чернігівської області надійшов лист від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард», яким останнє повідомило про те, що на даний час надати інформацію про стан активів товариства станом на 06.06.2017 неможливо, оскільки бухгалтерський облік на підприємстві здійснюється за допомогою програмного забезпечення « 1С Бухгалтерія», відповідні документи накопичуються у бездокументарній формі, але в серпні 2018 року стався технічний збій, який призвів до втрати бази даних бухгалтерського обліку; поновити зазначені дані на сьогоднішній день неможливо у зв`язку з тим, що не збереглась значна частина документів первинного бухгалтерського обліку, трирічний термін зберігання яких закінчився згідно з вимогами наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, отже, надати запитувані в ухвалі суду від 23.02.2021 матеріали не вбачається можливим з об`єктивних причин.

Отже, заявник підсумовючи зазначає, що TOB «Мена-Авангард» є учасником великої кількості судових справ де воно є позивачем і відповідачем та посилається на скрутне фінансове становища та має заборгованість перед бюджетом. Ненадання документів бухгалтерського обліку може слугувати підставою для припущення у можливому затягуванню розгляду справи, що призведе у подальшому до ускладнення виконання рішення суду.

Згідно ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору. Учасник справи, який звертається із заявою про забезпечення позову, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення.

Положення статей 136, 137 ГПК України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладено в п. 9.2.4 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.08.2019 у справі № 910/16586/18.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову за своєю суттю є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача, або пов`язаних із ним інших осіб, в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Отже, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 911/3871/17.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України саме заявник повинен надати суду докази про існування обставин, з якими пов`язуються застосування запропонованих ним заходів по забезпеченню позову.

З огляду на положення ст. 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Розглянувши Заяву ОСОБА_1 , суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки заявник належним чином не обґрунтував тих обставин, що наявність у відповідача заборгованості перед бюджетом по сплаті податків, наявність інших господарських справ за участю товариства можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та подання підтверджуючих доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Твердження заявника про намір відповідача затягнути розгляд справи фактично ґрунтуються на його особистих припущеннях.

Керуючись ст. 136 140, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 12.01.2023р. про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати сторонам.

Дата набрання ухвалою законної сили 16.01.2023.

Суддя А.С.Сидоренко