ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
06.01.2023р. Справа № 905/1056/22
На підтвердження заявлених вимог заявник надав до суду належним чином засвідчені копії договору №ЕС-153/2021 про постачання електричної енергії споживачу від 05.01.2022, додатків до договору, актів приймання-передачі електричної енергії № 267 від 10.02.2022, №483 від 09.03.2022, рахунків на оплату №315 від 10.02.2022, № 547 від 09.03.2022, інформації щодо обсягів споживання надані оператором системи розподілу АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2022 для розгляду даної заяви визначена суддя Устимова А.М.
Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Приписами частини 2 статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.(ч.2 ст.147 ГПК України).
Відповідно до частин 1-3 статті 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п. 4); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п.5). До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4).
Отже, заявлені у заяві про видачу судового наказу вимоги повинні відповідати презумпції безспірності вимог - при зверненні з заявою суду надаються докази, які підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, з яких суд беззаперечно зможе зробити висновок щодо наявності грошового зобов`язання, строків виникнення такого зобов`язання та розміру заборгованості.
Як встановлено в п.8 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
При цьому, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст.155 Господарського процесуального кодексу України).
З огляду на наведене, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст.15 Господарського процесуального кодексу України), на суд покладається обв`язок на підставі наданих заявником доказів встановити факт виникнення грошової вимоги та порушення грошового зобов`язання з боку боржника, одночасно суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Дослідивши вимоги, викладені в заяві, в контексті їх безспірності, суд встановив, що за умовами договору №ЕС-153/2021 на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОГАЗ ЛТД», як Постачальника, покладений обов`язок продати електричну енергію Комунальному закладу «Початкова шкода заклад дошкільної освіти зі спеціальними класами (групами) для дітей з порушеннями зору №71 Маріупольської міської ради Донецької області», як Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а на Споживача, в свою чергу, покладається обов`язок сплатити Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами цього договору.
Згідно пп.2, 5 п.7.2 договору Постачальник зобов`язується нараховувати і виставляти рахунки Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором; надавати Споживачу акти приймання-передавання електричної енергії
У пп. 8.2 п.6.2 договору Споживач зобов`язується: до 7 (сьомого) числа місяця, наступного за розрахунковим, підписувати та надавати Постачальнику скановану копію підписаного зі свого боку Акту прийняття-передавання електричної енергії у розрахунковому періоді, шляхом направлення електронного листа з сканованою копією Акту прийняття-передавання електричної енергії на електронні адреси Постачальника, що вказані у розділі 14. Договору. Оригінал Акту прийняття-передавання електричної енергії Споживач надає Постачальнику до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. У випадку не надання Споживачем Постачальнику оригіналу Акту прийняття-передавання електричної енергії у встановлений строк - такий акт вважається погодженим та підписаним Споживачем.
Згідно п.13.7 договору листування за цим Договором здійснюється за допомогою поштового та електронного зв`язку за реквізитами, що вказані в розділі 14 цього договору.
Розділ 14 договору «Реквізити сторін» містить адреси електронної пошти сторін.
Умовами п. 5.6 договору встановлено, що оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання Споживачем рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії, або протягом 10 (десяти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії, оформленого Споживачем.
Комерційною пропозицією №01/12, що є Додатком №2 до договору, встановлено, що розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється Споживачем за розрахунковий період, який, становить календарний місяць. Оплата електричної енергії здійснюється Споживачем за фактично відпущену електричну енергію відповідно показів засобів комерційного обліку за розрахунковий період.
Рахунок на оплату спожитої електричної енергії надається Споживачу до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.
Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься Споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника, протягом 10 робочих днів з моменту отримання рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії.
В якості доказів на підтвердження факту споживання у січні - лютому 2022 боржником електричної енергії заявник надає суду акт приймання-передачі електричної енергії № 267 від 10.02.2022 та рахунок на оплату № 315 від 10.02.2022 на суму 11 962,44 грн.; акт приймання-передачі електричної енергії № 483 від 09.03.2022 та рахунок на оплату № 547 від 09.03.2022 на суму 9715,18 грн.
Вказані акти підписані одноособово Постачальником, ані підпису, ані відтиску печатки з боку Споживача документи не містять.
В заяві не зазначено, яким чином здійснювалось направлення вказаних документів на адресу Споживача для підписання та не зазначено чи направлялись вони взагалі.
Факт тимчасової окупації м.Маріуполь визнається судом загальновідомим, тому згідно приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не потребує доведення.
Згідно даних офіційного сайту ДП «Укрпошта» поштові відділення, які знаходяться на території м.Маріуполь тимчасово не обслуговуються, як наслідок, направлення поштової кореспонденції є неможливим.
Однак за п.13.7 договору заявник мав можливість направити акти та рахунки на адресу електронної пошти боржника, що вказана у розділі 14.
До матеріалів заяви заявником не додано належних доказів на підтвердження направлення актів та рахунків на адресу електронної пошти боржника.
Тоді як, за умовами договору, строк оплати вираховується саме з моменту отримання рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії Споживачем.
Згідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
У зв`язку з відсутністю в матеріалах заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОГАЗ ЛТД» доказів направлення боржнику актів приймання-передачі електричної енергії та рахунків на оплату, із заяви та доданих документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги у заявника, з якою останній звернувся до суду.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.
Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що відповідно до ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.
У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України).
Суд повідомляє, що відповідно до розпорядження керівництва суду №16-р від 10.11.2022, у зв`язку із обмеженою кількістю знаків поштової оплати (поштових марок) відправлення кореспонденції учасникам справи, у тому числі процесуальних документів, засобами поштового зв`язку здійснюється виключно за загальною потребою після вичерпання альтернативних способів повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України», тощо).
На підставі чого, ухвала суду буде надіслана сторонам на адреси електронної пошти сторін.
Керуючись статтями 147, 148, 150,152, 153, 154, 175,234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Ухвала підписана суддею 06.01.2023 та набрала законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua).

Суддя А.М. Устимова