ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2023р. Справа № 904/2579/22

За позовом: Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської Ради, м. Дніпро

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарон Торг», м. Львів

Про: стягнення 24 311, 15 грн

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

КП «Теплоенерго» Дніпровської міськради (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Шарон Торг» (відповідач) про стягнення 24 311,15грн. (в т.ч. : 15 323,52 грн. основна заборгованість, 773,89 грн. 3% річних, 3 421,75грн. інфляційні витрати та 4 791,98грн. пеня) заборгованості за договором про постачання теплової енергії №180 від 25.04.11р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою господарського суду від 30.08.22р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

ТОВ «Шарон Торг» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений судом шляхом направлення повідомлення у застосунку Вайбер на мобільний телефон , зазначений у позовній заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, 25.04.11р. між КП «Теплоенерго» Дніпропетровської міської ради (теплопостачальне підприємство) та ТОВ «Леон В» ( в подальшому найменування змінено на ТОВ «Шарон Торг» (споживач) укладено договір №180 про постачання теплової енергії до приміщення №81 за адресою: м. Дніпро, проспект Гагаріна, 92. Приміщення експлуатується відповідачем на підставі договору оренди комунального майна №899/1 від 17.07.06р. Відповідно до п. 2.1. договору, теплопостачальне підприємство бере на себе зобов`язання виробляти та постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується одержати теплову енергію і сплатити теплопостачальному підприємству її вартість, за встановленими тарифами (цінами) у терміни та на умовах, передбачених договором. Теплова енергія постачається споживачу в обсягах, визначених додатком № 1 до договору, для задоволення таких потреб: - опалення - в опалювальний період (175 діб); - вентиляції - в опалювальний період (175 діб); - гарячого водопостачання - протягом року (350 діб); - технологічних потреб відповідно з виробничою програмою споживача (п.3.1). Обсяг теплової енергії для потреб визначений додатком №1, визначається розрахунковим способом з використанням «Норм та вказівок» і є динамічною величиною, яка змінюється під впливом температурних показників та інших суттєвих факторів, які сторони в момент укладення договору не в змозі передбачити. Розрахунок обсягу та вартості теплової енергії наведено у додатку №1, який є невід`ємною частиною договору (п.3.2). Фактично отриманий обсяг теплової енергії споживачем від теплопостачального підприємства фіксується сторонами актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період за формою, визначеною сторонами в додатку № 3 договору (п.3.3). Споживач теплової енергії зобов`язується до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати від теплопостачального підприємства рахунок разом з актом здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та розглянувши останній, не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, підписати і направити поштою (або іншим засобом) один примірник на адресу теплопостачального підприємства. В разі незгоди із зазначеним в акті здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період визначеним теплопостачальним підприємством обсягом поставленої теплової енергії споживач зобов`язаний надати на адресу теплопостачального підприємства мотивоване заперечення (з контррозрахунком спожитої теплової енергії або з відповідним актом, про встановлення факту, складеного за участю теплопостачального підприємства) у письмовому вигляді протягом 5 (календарних днів з моменту одержання акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (пп. 4.2.2. п. 4.2). Споживач теплової енергії зобов`язується здійснювати звіряння розрахунків на кінець/початок опалювального періоду (пп. 4.2.18. п. 4.2). Відповідно до п. 6.1. облік спожитої теплової енергії споживачем здійснюється на межі продажу, яка є межею балансової належності (додаток № 2 до договору) на підставі показників комерційних приладів обліку. У разі відсутності у споживача комерційних приладів обліку теплової енергії обсяг спожитої теплової енергії розраховується у відповідності до теплового навантаження (визначеного додатком №1 до договору) з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Облік споживання теплової енергії споживачем здійснюється розрахунковим способом за адресою: пр. Гагаріна, буд. 92 (п.6.2). Споживач, що має комерційні прилади обліку, щомісячно, в термін не пізніше останнього робочого дня розрахункового місяця, подає до теплопостачального підприємства звіт про фактичне споживання теплової енергії. В разі несвоєчасного надання звіту про фактичне споживання теплової енергії за показниками комерційних приладів обліку, або виходу з ладу комерційних приладів обліку, кількість теплової енергії, що відпущена споживачу, визначається теплопостачальним підприємством у відповідності до теплового навантаження, визначеного додатком № 1 договору з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості діб роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. Розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (у 2-х примірниках), за формою, визначеною сторонами в додатку № 3 договору. Підписаний акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період або його відсутність в порядку п.п. 4.2.2, 6.10 договору, є підтвердженням відсутності претензій з боку споживача в частині фактично отриманої кількості теплової енергії (п. 6.7). Споживач зобов`язаний не пізніше 15 числа розрахункового періоду здійснити теплопостачальному підприємству авансовий платіж у розмірі 80% від вартості теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою додатком №1 до договору, за власним платіжним дорученням із вказаним періодом, за який він сплачується. (п.6.8). Споживач здійснює остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію в продовж 5 календарних діб після одержання рахунку від теплопостачального підприємства, яке зобов`язане направити його споживачеві не пізніше 10 календарних діб місяця, наступного за розрахунковим разом з актом здачі-приймання поставленої теплової енергії за відповідний розрахунковий період. У випадку утворення переплати вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 6.9. договору). Сторони, підписавши цей договір, домовились, що факт отримання споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період та подальшого неотримання теплопостачальним підприємством протягом 5 календарних діб, з моменту отримання, підписаного споживачем акту здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період, є підставою для теплопостачального підприємства вважати акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період підписаним з боку споживача. (п. 6.10). Згідно з п. 9.4.4. договору, в разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договір набуває юридичної сили з моменту його підписання та діє до 25.04.2014, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 11.1. договору). У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору за один місяць до закінчення терміну дії договору, договір вважається продовженим на той самий строк (кількість місяців/днів, визначених у п. 11.1. договору) і на тих самих умовах. Кількість пролонгацій за цим договором необмежена (п. 11.2. договору). Сторони, підписуючи цей договір, керуючись статтею 259 Цивільного кодексу України, за взаємною згодою, збільшують строк позовної давності до 5 років щодо прав та обов`язків, набутих сторонами за цим договором.

Судом встановлено, що в період з листопада 2019р. по квітень 2021р. позивач поставив відповідачу теплову енергію на суму 15 323,52грн., що підтверджується відповідними актами прийому-передачі теплової енергії та рахунками на їх оплату. Докази вручення відповідачу відповідних рахунків та актів наявні в матеріалах справи.

Однак, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань надані позивачем послуги своєчасно у повному обсязі не оплатив, у зв`язку з чим (згідно наданого позивачем розрахунку та акту звірки розрахунків) на час звернення з цим позовом до суду за відповідачем рахується заборгованість за вищезазначеним договором у загальному розмірі 15 323,52 грн. Також, позивач відповідно до п. 9.4.4 договору нарахував відповідачу пеню у розмірі 4 791,98грн., 3% річних у розмірі 773,89грн., інфляційні втрати у розмірі 3 421,75грн. Доказів оплати відповідачем вказаної заборгованості сторонами до матеріалів справи не надано.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору про постачання теплової енергії, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача за поставлену позивачем теплову енергію за період з листопада 2019 по квітень 2021 становить 15 323,52грн. З урахуванням положень п. 6.9. договору та ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, строк оплати поставленої теплової енергії є таким, що настав.

Враховуючи викладене, заборгованість за поставлену позивачем теплову енергію у розмірі 15 323,52грн. підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з п. 9.4.4. договору в разі прострочення споживачем виконання грошового зобов`язання за цим договором споживач на вимогу теплопостачального підприємства зобов`язаний виплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних, а також пеню за весь час прострочення у розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу за весь період неналежного виконання зобов`язання споживачем.

Позивачем надано розрахунок пені за загальний період з 17.12.2019р. по 01.08.2022р. (по кожному місяцю споживання окремо), що складає 4 791,98грн.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3% річних за загальний період з 17.12.2019р. по 01.08.2022р. (по кожному місяцю споживання окремо), що складає 773,89грн. Крім того, позивачем надано розрахунок інфляційних втрат за загальний період прострочення з січня 2019р. по травень 2022р. (по кожному місяцю споживання окремо), що складає 3 421,75грн. Судом здійснено перевірку наданих позивачем розрахунків та встановлено, що нарахування пені та 3% річних, інфляційних втрат здійснено правильно.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги про стягнення заборгованості за теплопостачання у розмірі 15 323,52грн., пені у розмірі 4 791,98грн., 3% річних у розмірі 773,89грн., інфляційних втрат у розмірі 3 421,75грн. підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Шарон Торг» (79005, м. Львів, вул. Томасівського С., буд. 8, ) на користь позивача- Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 29, офіс 504, ): 15 323,52грн. - заборгованості; 4 791,98грн. пені; 773,89грн. 3 % річних; 3 421,75грн. інфляційних втрат та 2 481,00грн. - витрат зі сплати судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 13.01.23р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.