ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

04 січня 2023 рокуСправа № 912/209/13-г

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Гунько О.Є., розглянувши заяви ліквідатора арбітражного керуючого Ткачука О.В. №02-10/10 від 23.06.2022 та № 02-10/32 від 09.09.2022 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута та стягнення грошових коштів у справі № 912/209/13-г

за заявою кредитора ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лан", код ЄДР 24711349, 28500, Кіровоградська область, м. Долинська, Східно-Об`їзне шосе, 6

Представники учасників справи:

від ліквідатора арбітражного керуючого Ткачука О.В. - Кучерявий Д.В. (поза межами), адвокат, ордер серії АІ №1268852 від 06.09.2022, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльність серії КС №682210 від 05.09.2018;

від ОСОБА_2 - Романяк М.Я., адвокат, свідоцтво адвоката серія КР №000199 від 11.06.18, ордер ВА №1035788 від 14.07.22.

від ОСОБА_3 - Романяк М.Я., адвокат, свідоцтво адвоката серія КР №000199 від 11.06.18, ордер серії ВА №1040233 від 05.10.2022;

від кредиторів - участі не брали.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 18.02.2013 порушено провадження у справі № 912/209/13-г про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" (далі - СТОВ "Лан", боржник) та відкрито процедуру розпорядження майном.

Ухвалою від 15.07.2013 визнано грошові вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів СТОВ "Лан"

Постановою господарського суду від 20.09.2013 визнано СТОВ "Лан" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду від 20.10.2020 ліквідатором СТОВ "Лан" призначено арбітражного керуючого Ткачука Олександра Вікторовича.

29.06.2022 від ліквідатора арбітражного керуючого Ткачук О.В. надійшла заява про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута, згідно якої заявник просить:

- покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями СТОВ "Лан" у зв`язку із доведенням до банкрутства та недостатністю майна банкрута для задоволення вимог кредиторів на учасника та посадову особу СТОВ "Лан" - ОСОБА_2 ;

- стягнути із ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 7 067 651,57 грн у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями СТОВ "Лан" у зв`язку із доведенням до банкрутства.

Ухвалою від 01.07.2022 заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.08.2022.

ОСОБА_2 заяву заперечено повністю, про що до суду подано відзив на заяву ліквідатора з підстав не доведення складу господарського правопорушення, що слідує з наступного: є безпідставним включення до аналізу ознак дій з доведення до банкрутства періоду після відкриття провадження у справі про банкрутство; в матеріалах справи наявний аналіз фінансово-господарської діяльності СТОВ "Лан", який складено розпорядником майна арбітражним керуючим Князєвою Є.Г. з використанням більшої кількості документації боржника та за яким ознаки дій з доведення боржника до банкрутства відсутні; ОСОБА_2 ніколи не являвся директором СТОВ "Лан" та став єдиним засновником з 08.01.2013, а тому не міг вплинути на зростання зобов`язань та на інші обставини, про які повідомляє арбітражний керуючий у заяві; ОСОБА_2 не ухиляється від передачі ліквідатору майна і документів банкрута; на дату подання заяви неможливо встановити вартість наявних активів у банкрута, що включені до ліквідаційної маси, та різницю між сумою кредиторів і ліквідаційною масою, оскільки наявний невиконаний наказ у справі № 912/3125/18 про витребування на користь СТОВ "Лан" майна.

14.09.2022 ліквідатором арбітражним керуючим Ткачук О.В. подано клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача ОСОБА_3 та покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями СТОВ "Лан" у зв`язку із доведенням до банкрутства, у тому числі на вказану особу, і стягнути грошові кошти у розмірі 7 067 651,57 грн солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Ухвалою від 15.09.2022 за клопотанням ліквідатора арбітражного керуючого Ткачук О.В. залучено до участі у справі в якості співвідповідача за заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язання банкрута та стягнення грошових коштів ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 заяву заперечено, про що надано відзив. Згідно відзиву вказано на те, що ліквідатором не розмежовано які саме дії/бездіяльність допустили кожен з відповідачів окремо в період коли вони являлися засновником або директором СТОВ "Лан" та що призвело до неплатоспроможності боржника. Зазначено, що ОСОБА_3 являвся засновником боржника в короткий проміжок часу з 04.04. по 26.10.2012, тоді як доводи ліквідатора зводяться до припущень і в основному стосуються періоду, коли ОСОБА_3 не являвся ні директором, ні засновником СТОВ "Лан", зокрема: в заяві вказано про погіршення фінансового стану в 2013 році, коли ОСОБА_3 не був ні директором, ні засновником; не надано жодних доказів того, що відсутні одиниці сільськогосподарської техніки і автомобілів були в наявності СТОВ "Лан" станом на 04.04.2012 та незаконно відчужені в період 04.04.-25.10.2012; ОСОБА_3 не ухиляється від передачі ліквідатору майна та документації банкрута. Щодо земельної ділянки площею 3,23793 га, зазначено, що вказана земельна ділянка перебувала в оренді СТОВ "Лан" за незареєстрованим договором оренди та частина земельної ділянки була оформлена на правах оренди ТОВ "Агрофірма Долинка" як власника об`єкта нерухомості.

У письмових поясненнях ліквідатором ОСОБА_4 з приводу зазначених вище заперечень вказано наступне: звіт, що подано ліквідатором СТОВ "Лан", є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та відображає дійсні відомості про стан справ на підприємств, тоді як аналіз фінансового стану СТОВ "Лан", виконаний розпорядником майна боржника ОСОБА_5 , не може братися до уваги через встановлено подання СТОВ "Лан" в бухгалтерському балансі недостовірних відомостей про майно підприємства; ОСОБА_3 був учасником (власником) та генеральним директором ТОВ "Агрофірма Долинка" з 04.05.2012 та отримав згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9379 га, яка була передана в подальшому в оренду та що призвело до зниження ціни всього нерухомого майна СТОВ "Лан"; ОСОБА_2 мав 50% частки у статутному капіталі СТОВ "Лан", проте виявив бездіяльність, у зв`язку з чим в подальшому було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність; місцезнаходження сільськогосподарської техніки і транспортних засобів є невідомим та вжиті заходи з їх розшуку на дали результатів; за даними балансу банкрута станом на листопад 2011 обліковувалось певне майно, яке на момент проведення інвентаризації 01.04.2013 вже було відсутнє; приховування посадовими особами СТОВ "Лан" майна вчинює перешкоди для формування ліквідаційної маси банкрута та погашення вимог кредиторів.

09.11.2022 ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, в якій зазначено, що ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом є тією обставиною, яка свідчить що ліквідатор довідався або міг довідатися про наявність ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб. За вказаних підстав, строк позовної давності щодо подання ліквідатором заяви про покладення субсидіарної відповідальності на відповідачів сплив 20.09.2016.

В засіданнях суду з розгляду заяви оголошувались перерви та відкладення з 09.08. до 15.09.2022, з 15.09 до13.10.2022, з 13.10. до 15.11.2022, з 15.11. до 20.12.2022 та з 20.12.2022 до 04.01.2023.

В засіданні суду ліквідатором заяву підтримано, представником ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заперечено проти задоволення заяви.

Розглянувши матеріали справи, заяви та дослідивши в судовому засіданні докази, судом встановлено наступні обставини.

Згідно обґрунтування заяви ліквідатора вказано на те, що арбітражним керуючим ОСОБА_4 було проведено аналіз фінансово-господарської діяльності боржника та аналіз ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.

За результатами аналізу встановлено, що протягом 2011 - 2013 р.р. відбулось значне погіршення показників фінансового стану, ліквідності, фінансової стійкості та рентабельності підприємства.

Зазначено, що для забезпечення виконання зобов`язання за договором позики між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено з СТОВ "Лан" 25.10.2011 договір поруки. При цьому, документи, які б засвідчували вигідність для СТОВ "Лан" укладання даного договору поруки відсутні, тоді як вказаний договір став підставою для подальшого порушення справи про банкрутство СТОВ "Лан".

Відповідно, укладання вищенаведеного договору поруки також збільшило зобов`язання СТОВ "Лан" та як наслідок значно погіршило показники забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами. забезпечення зобов`язань боржника його оборотними активами та розмір чистих активів.

Крім того, в 2012 році відбулось зростання довгострокових зобов`язань СТОВ "Лан" на 4066,0 тис. грн, що також суттєво погіршило фінансовий стан підприємства.

За 2013 рік відбулось спадання первісної вартості необоротних активів на 4 350.1 тис. грн та оборотних активів на 7966,8 тис. грн, при цьому поточна кредиторська заборгованість за зазначений період навпаки зросла на 3605,3 тис. грн.

Зазначено, що фінансово-господарські договори, які спричинили зміну вищезазначених показників, посадовими особами СТОВ "Лан" ліквідатору не передавались. Також залишається невідомим місцезнаходження майна - сільськогосподарської техніки і транспортних засобів, яка зареєстрована за Боржником за наявними відомостями та яка ліквідатору не передавалась. Крім того, на момент проведення інвентаризації 01.04.2013 встановлено відсутність майна СТОВ "Лан", залишки якого обліковувалось станом на листопад 2011 року на балансі банкрута.

У зв`язку з зменшенням оборотних та необоротних активів СТОВ "Лан", у боржника відсутнє будь - яке майно за рахунок якого можливо було б здійснювати господарську діяльність та погасити кредиторську заборгованість, загальний розмір якої становить 7 067 651,57 грн.

За твердженням ліквідатора, щонайменше з 2011 року керівниками СТОВ "Лан" здійснювались заходи, націлені на занепад підприємства. Накопичення кредиторської заборгованості, вилучення необоротних та оборотних активів є завідомо не вигідними діями, що призвело до погіршення фінансового стану СТОВ "Лан" та спричинило руйнування фінансової основи для розширення діяльності та погашення боргів. Приховування посадовими особами СТОВ "Лан" сільськогосподарської техніки, транспортних засобів та іншого майна підприємства також вчинює перешкоди для формування ліквідаційної маси банкрута та погашення вимог кредиторів. Ухилення посадових осіб підприємства від передачі майна та документації підприємства ліквідатору, також підтверджує намагання посадових осіб умисно приховати незаконні дії від ліквідатора та кредиторів, а також уникнути відповідальності за вчинення дій з доведення до банкрутства СТОВ "Лан".

Ліквідатор зазначає, що в матеріалах справи наявний Аналіз фінансового стану СТОВ "Лан", виконаний розпорядником майна боржника ОСОБА_5 (додаток № 2 до протоколу засідання комітету кредиторів від 24.07.2013 № 3), який виконаний на підставі статистичної звітності підприємства за 2010 - 2013 р.р. При цьому, відомості про активи та заборгованість зазначені у формі № 1 "Баланс" долученої до аналізу та наявної у Електронному кабінеті платника різняться. Таким чином, встановлено подання СТОВ "Лан" в бухгалтерському балансі недостовірних відомостей про майно підприємства.

Ліквідатор вказує, що оскільки саме ОСОБА_2 був єдиним учасником (засновником) банкрута у "підозрілий" період та мав контролювати дії його керівників, давати їм вказівки, і в певний час був безпосереднім керівником СТОВ "ЛАН" (в період з 03.04.2012 по 25.10.2012), то зазначена особа має нести субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями СТОВ "Лан", у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

Окрім того, з 03.04.2012 керівником СТОВ "Лан" був ОСОБА_3 , який також одночасно був з 04.05.2012 учасником та генеральним директором ТОВ "Агрофірма Долинка" . Вказане товариство отримало в оренду земельну ділянку із земельної ділянки, що перебувала в оренді СТОВ "Лан", тим самим знизивши ціну всього нерухомого майна та що опосередковано свідчить про підготовку доведення СТОВ "Лан" до банкрутства з метою продажу активів на користь ТОВ "Агрофірма Долинка".

За твердженням ліквідатора, розмір незадоволених вимог кредиторів становить 7 067 651,57 грн, що і становить суму вимог по субсидіарній відповідальності .

Норми права, застосовані судом.

Загальні умови та підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України та Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Згідно з ч. 1 ст. 215 Господарського кодексу України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

При цьому умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом (ч. 3 ст. 215 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 619 Цивільного кодексу України визначено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Застосування субсидіарної відповідальності у справах про банкрутство урегульовано нормами ч. 2 ст. 61 КУзПБ, якою передбачено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника-юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Визначене ч. 2 ст. 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника.

Об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки.

Суб`єктами правопорушення є особи, визначені частиною другою статті 61 КУзПБ.

Суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

Відтак, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КУзПБ, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За правилами Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.ч. 1-4 ст. 13).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. (ч.ч. 1, 3 ст. 74).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 236).

Мотивована оцінка доводів учасників справи та поданих доказів.

Законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність є підставою для притягнення до субсидіарної відповідальності. Поряд з цим, з урахуванням положень ч. 1 ст. 215 Господарського кодексу України такими діями можуть бути, зокрема:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення при виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо.

Наведений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №915/1624/16.

У будь-якому разі, виходячи із змісту ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства (ч. 5 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), всі дії (бездіяльність) повинні відбутись до моменту визнання боржника банкрутом.

Вказаного висновку дотримується Верховний Суд у постанові від 21.07.2021 по справі № 5024/1002/2012.

Згідно відомостей з ЄДРПОУ та наданого до матеріалів справи ліквідатором відомостей щодо СТОВ "Лан", вбачається, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 були засновниками і керівниками СТОВ "Лан" у період:

ОСОБА_3 - з 03.04.2012 по 24.10.2012 керівник; з 03.04.2012 по 08.01.2013 засновник, при цьому: з 29.05.2012 - співзасновник ОСОБА_8 , з 05.07.2012 - співзасновник ОСОБА_2 ;

ОСОБА_2 - з 05.07.2012 співзасновник, з 08.01.2013 - єдиний засновник; керівником не був.

Провадження у справі № 912/209/13-г відкрито 18.02.2013 за заявою кредитора фізичної особи ОСОБА_6 у зв`язку з наявністю кредиторських вимог до СТОВ "Лан" в розмірі 503 306,00 грн, з яких 500 000,00 грн сума боргу, стягнутого рішенням Маовисківського районного суду Кіровоградської області від 03.10.2012 у справі №1112/2438/12.

Підставою для виникнення вказаного зобов`язання стало укладення СТОВ "Лан" договору поруки від 25.10.2011 для забезпечення виконання зобов`язання за договором позики від 25.10.2011 між фізичними особами ОСОБА_7 (позичальник) і ОСОБА_6 (позикодавець).

Як слідує з рішення суду від 03.10.2012, долученого до матеріалів справи, договір поруки від 25.10.2011 було укладено СТОВ "Лан" в особі директора ОСОБА_9 .

Таким чином, на дату укладення договору поруки, внаслідок якого збільшено зобов`язання СТОВ "Лан" та що згідно наданого до справи Звіту погіршило показники забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не були а ні засновниками, а ні керівниками СТОВ "Лан". Будь-які докази впливу або можливості вплинути зазначених осіб на обставини укладання вказаного договору матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи подану заяву ліквідатор охоплює період з 2010 року при тому, що зазначені ліквідатором в заяві особи були засновниками і керівником у значно менший період, про який зазначено вище. Однак, ліквідатором не вказано які саме дії/бездіяльність допустили кожен із зазначених ним осіб в період їх перебування засновником чи керівником СТОВ "Лан" та що в кінцевому рахунку призвело до неплатоспроможності боржника.

Загальний висновок ліквідатора щодо виявлення ознак доведення боржника до банкрутства не може бути самостійною підставою для покладення на конкретних осіб субсидіарної відповідальності без доведення підстав саме по таким особам.

Так, ОСОБА_2 керівником СТОВ "Лан" взагалі не був та являвся засновником до відкриття провадження у справі про банкрутство у незначний проміжок часу - з 05.07.2012, при цьому - єдиним засновником з 08.01.2013.

Отже, наведені ліквідатором аргументи щодо періоду діяльності СТОВ "Лан" з 2010 року до 05.07.2012 не мають жодного відношення до ОСОБА_2 .

Окрім того, ліквідатором не вказано в чому саме вина ОСОБА_2 в доведені СТОВ "Лан" до банкрутства з урахуванням реального стану товариства станом на дату прийняття зазначеної особи до складу засновників та з урахуванням доводів ліквідаторап стосовно зростання зобов`язань СТОВ "Лан" та про здійснення керівниками СТОВ "Лан" заходів, націлених на занепад підприємства щонайменше з 2011 року.

ОСОБА_3 являвся керівником СТОВ "Лан" у період з 03.04. по 24.10.2012. В межах вказаного періоду ОСОБА_3 прийнято рішення № 1 від 18.04.2012 про створення ТОВ "Агрофірма Долинка", якому було надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, яка, за твердженням ліквідатора, перебувала в оренді СТОВ "Лан".

Зазначене, за твердженням ліквідатора, призвело до зниження ціни нерухомого майна СТОВ "Лан", що є свідченням вчинення опосередкованих дій про підготовку доведення до банкрутства.

Проте, матеріали справи не містять доказів реєстрації договору або права оренди на земельну ділянку за СТОВ "Лан", тоді як згідно листа Долинської міської ради від 04.02.2013, долученого до заяви, вказано на відсутність реєстрації договору оренди землі та відсутність рішення про продовження строку договору оренди.

Окрім того, за змістом вказаного листа повідомлено про надання згоди на розроблення проекту землеустрою на підставі свідоцтва про право власності.

З наведеного слідує, що земельна ділянка була оформлена під об`єктом нерухомого майна, належного ТОВ "Агрофірма Долинка".

Підстави та порядок переходу права на земельну ділянку при переході права власності на розташованій на ній житловий будинок, будівлю або споруду визначаються положеннями ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси, власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20

За вказаних обставин суд вважає не доведеним твердження ліквідатора про те, що зазначені дії ОСОБА_3 є опосередкованими діями щодо підготовки доведення до банкрутства.

З огляду на періодичність зміни складу засновників та керівників, не є доведеними обставини наявності майна, про втрату якого повідомляє ліквідатор, станом на дату вступу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до складу засновників чи зайняття посади керівника.

Витребування у ТОВ "Агрофірма П"ятихатська" майна за рішенням господарського суду від 04.04.2019 у справі № 912/3125/18 має місце після визнання СТОВ "Лан" банкрутом, коли всі повноваження органів управління боржника було передано арбітражному керуючому, а тому не мають правового значення у питанні субсидіарної відповідальності.

Разом з цим, наявність відкритого виконавчого провадження відносно виконання вказаного рішення суду на користь СТОВ "Лан" свідчить про не завершення всіх заходів для формування ліквідаційної маси та, відповідно, про передчасність поданої заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності.

Щодо тверджень про ухилення від передачі документації, майна суд враховує, що СТОВ "Лан" визнано банкрутом 20.09.2013 та призначено ліквідатором Кундас В.А . Керівником на момент визнання СТОВ "Лан" банкрутом була ОСОБА_12 , засновником ОСОБА_2 .

Виходячи з правил ч. 6 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чинного на зазначену дату, вся документація, матеріальні та інші цінності підлягали передачі призначеному ліквідатору Кундас В.А .

Згідно ухвали господарського суду від 20.04.2021 судом зобов`язано Кундас В.А. передати ліквідатору Ткачуку О.В. бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.

З викладеного не підтверджується ухилення від передачі ОСОБА_2 або ОСОБА_3 документів чи майна ліквідатору Ткачуку О.В.

Також не є підтвердженим вчинення зазначеними особами дій з приховування майна, виявленого під час інвентаризації.

Так, як зазначає ліквідатор, згідно інвентаризаційного опису основних засобів № 1 від 02.04.2013 під час інвентаризації встановлено фактичну наявність основних засобів на суму 1 152 896,69 грн, яке не передавалось діючому ліквідатору ОСОБА_4 .

Однак, вказаний опис складався після відкриття провадження у справі про банкрутство директором СТОВ "Лан" ОСОБА_13 та за участі призначеного судом розпорядника майна арбітражним керуючим Князєвою Є.Г. Матеріали справи не містять жодних доказів та обґрунтувань протиправності дій ОСОБА_2 , який являвся єдиним засновником з 08.01.2013, стосовно зазначеного по інвентаризаційному описі майна.

На підставі вищевикладеного в сукупності, суд дійшов висновку про не доведення наявності підстав для покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_2 та/або на ОСОБА_3 за зобов`язаннями СТОВ "Лан" у зв`язку з доведенням його до банкрутства, а також про передчасність звернення з огляду на ненадання належних доказів на підтвердження завершення ліквідаційної процедури, а саме наявність відкритого виконавчого провадження по виконанню рішення суду у справі № 912/3125/18 на користь СТОВ "Лан".

У зв`язку із відсутністю підстав для притягнення до субсидіарної відповідальності, суд не досліджує обставини позовної давності, про застосування якої відповідачами подано заяву.

Керуючись ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв арбітражного керуючого Ткачука О.В. №02-10/10 від 23.06.2022 та № 02-10/32 від 09.09.2022 про покладення субсидіарної відповідальністю за зобов`язаннями банкрута на ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та солідарне стягнення із вказаних осіб грошових коштів у справі № 912/209/13-г у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Копії ухвали направити кредиторам, а саме:

1) гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) Головному управлінню Державної податкової служби у Кіровоградській області електронною поштою: ;

3) Управлінню Пенсійного фонду України в Долинському районі Кіровоградської області за адресою: 28500, Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Радянська, 137;

4) Товариству з обмеженою відповідальністю "Катіон" за адресою: вул. Канатна, 13, м. Кропивницький, 25004;

5) Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма П`ятихатська" за адресою: вул. Центральна, буд. 11, с. Володимирівка, Петрівський район, Кіровоградська область, 28326;

6) Приватному підприємству "Агро-Хім-Сервіс" за адресою: 25015, м. Кропивницький, вул. Київська, 47/51;

7) Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" за адресою: 04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, офіс 101;

8) Публічному акціонерному товариству "Державний Ощадний банк України", в особі філії - Кіровоградське обласне управління, що діє на підставі Положення про філію електронною поштою: ;

9) Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Флексіс" за адресою: 03190, м. Київ, вул. Борисоглібська, 16в, оф. 2.

Арбітражному керуючому Ткачуку Олександру Вікторовичу на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на електронну адресу представника: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.01.2023.

Суддя В.В.Тимошевська