ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2023м. ДніпроСправа № 904/3799/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", м. Полтава

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу у розмірі 205 155,34 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення штрафу у розмірі 205 155,34 грн. за угодою № 3 про погашення заборгованості від 22.12.2021.

Ухвалою суду від 31.10.2022 позовну заяву залишено без руху.

09.11.2022 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2022 прийнято позовну заяву прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

16.01.2023 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов угоди про погашення заборгованості № 3 від 22.12.2021 в частині своєчасного погашення заборгованості за договорами про постачання електричної енергії споживачу № 20030029/03/51П від 14.09.2020 та № 20030029/03/260В від 13.10.2020.

Позивачем за неналежне виконання умов угоди нараховано відповідачу штраф у розмірі 205 155,34 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

У зв`язку з відсутністю фінансування потреб Господарського суду Дніпропетровської області на відправку поштової кореспонденції суду, зокрема, в період з 24.02.2022 по теперішній час (16.01.2023), ухвала суду від 14.11.2022 не була відправлена учасникам даної справи засобами поштового зв`язку.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

У відповідності до вказаних вище положень, господарським судом було здійснено надсилання ухвали суду від 14.11.2022 на електронну адресу відповідача, вказану в позовній заяві - , яка отримана останнім - 14.11.2022, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа на електронну адресу відповідача (а.с.66).

Так, ухвалою суду від 14.11.2022, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, станом на 16.01.2023 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Крім того, суд зазначає, що позивачем також направлялась роздруківка ухвали від 14.11.2022, докази чого містяться в матеріалах справи (а.с. 67-70).

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі: встановлення обставин укладення договорів про постачання електричної енергії та угоди про погашення заборгованості, строк та порядок розрахунків, наявність часткових оплат, наявність заборгованості покупця, періоди прострочення виконання зобов`язань, правомірність нарахування штрафу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 20030029/03/51П від 14.09.2020.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (споживач) також укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 20030029/03/260В від 13.10.2020.

Дані договори є тотожними за змістом.

Відповідно до пункту 2.1 договорів, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (споживач) укладено угоду про погашення заборгованості №3 від 22.12.2021.

Відповідно до пункту 1.1 угоди, предметом цієї угоди є умови і порядок сплати боржником кредитору заборгованості на підставі укладених договорів про постачання електричної енергії споживачу № 20030029/03/51П від 14.09.2020 та № 20030029/03/260В від 13.10.2020 у розмірі 4 605 528,02 грн:

- 1 158 331,14 грн. - 3% річних за несвоєчасну оплату обумовлених договором про постачання електричної енергії споживачу № 20030029/03/260В від 13.10.2020 платежів за електричну енергію за період прострочення з 01.07.2021 по 22.12.2021;

- 3 429 226,36 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасну оплату обумовлених договором про постачання електричної енергії споживачу № 20030029/03/260В від 13.10.2020 платежів за електричну енергію за період прострочення з 16.05.2021 по 16.12.2021;

- 17 970,52 грн - інфляційні втрати за несвоєчасну оплату обумовлених договором про постачання електричної енергії споживачу № 20030029/03/51П від 14.09.2020 платежів за електричну енергію за період прострочення з 16.02.2021 по 16.12.2021.

Пунктом 1.2 угоди передбачено, що боржник визнає свої боргові зобов`язання перед кредитором в сумі 4 605 528,02 грн. і зобов`язується здійснити нступні платежі:

- 418 684,37 грн в строк до 15.02.2022;

- 418 684,37 грн в строк до 15.03.2022;

- 418 684,37 грн в строк до 15.04.2022;

- 418 684,37 грн в строк до 15.05.2022;

- 418 684,37 грн в строк до 15.06.2022;

- 418 684,37 грн в строк до 15.07.2022;

- 418 684,37 грн в строк до 15.08.2022;

- 418 684,37 грн в строк до 15.09.2022;

- 418 684,37 грн в строк до 15.10.2022;

- 418 684,37 грн в строк до 15.11.2022;

- 418 684,37 грн в строк до 15.12.2022, шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ "Полтаваенергозбут" зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 в АТ «Банк Кредит Дніпро», МФО 305749, . Призначення платежу «3% річних та інфляційні втрати за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів за електричну енергію»

Згідно пункту 2.2 угоди, у випадку несплати боржником заборгованості в строки, зазначені в пункті 1.2 угоди, боржник сплачує кредитору штраф у розмірі 7% від суми несплаченої заборгованості, відповідно до умов вказаної угоди.

Ця угода набирає чинності з дня її підписання і діє до 15.12.2022 (п. 3.3. угоди).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Позивач зазначає, що відповідач частково здійснив оплату заборгованості у розмірі 418 684,37 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2640 від 14.02.2022.

У зв`язку з порушенням відповідачем з 15.03.2022 по 15.09.2022 включно графіку оплати платежів, визначених угодою, сума несплаченої заборгованості складає 2 930 790,59 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач доказів оплати заборгованості в розмірі 2 930 790,59 грн. не надав.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини постачання електричної енергії.

Правомірність нарахування штрафу.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно пункту 2.2 угоди, у випадку несплати боржником заборгованості в строки, зазначені в пункті 1.2 угоди, боржник сплачує кредитору штраф у розмірі 7% від суми несплаченої заборгованості, відповідно до умов вказаної угоди.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості, позивачем на підставі пункту 2.2 угоди нараховано відповідачу штраф у розмірі 205 155,34 грн.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу, зазначає що він є правильним.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

За викладеного з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 205 155,34 грн. штрафу.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення штрафу у розмірі 205 155,34 грн. - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2; ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (36022, м. Полтава, вул. Панянка, 65Б; ідентифікаційний код 42223804) штраф у розмірі 205 155,34 грн та судовий збір у розмірі 3 077,33 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням чинності.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 16.01.2023.

Суддя Н.Г. Назаренко