ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" січня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/4128/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання П`ятак А.С.

розглянувши клопотання арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. про виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора (вх. № 1108 від 15.02.2022) у справі

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс", м. Київ

до приватного підприємства "Техно Канстракшен", м. Харків

про визнання банкрутом

учасники у справі про банкрутство не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 27.02.2020 ПП "Техно Канстракшен" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

Ухвалою суду від 02.02.2021 ліквідатором ПП "Техно Канстракшен" призначено арбітражного керуючого Рабчуна Р.О.

15.02.2022 до суду від арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. надійшло клопотання (вх. № 1108) про виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора, в якому ліквідатор просить суд:

- затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. за період з 02.02.2021 по 31.01.2022 у розмірі 218357,00 грн;

- стягнути з ТОВ "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" на користь арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. основну грошову винагороду за виконання повноважень ліквідатора за період з 02.02.2021 по 31.01.2022 у розмірі 218357,00 грн.

Ухвалою суду від 21.02.2022 вищезазначене клопотання арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. (вх. № 1108 від 15.02.2022) призначено до розгляду на 29.03.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (із змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З метою убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема, учасників справи та працівників суду, судове засідання, призначене на 29.03.2022, не відбулося.

Проте, господарський суд Харківської області продовжує здійснювати правосуддя та працює у дистанційному режимі.

З метою подальшого розгляду справи ухвалою суду від 23.06.2022 призначено клопотання арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. про виплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень ліквідатора (вх.№1108 від 15.02.2022) до розгляду.

Ухвалою суду від 10.12.2022 учасників у справі про банкрутство повідомлено про відкладення розгляду клопотання арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. про виплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень ліквідатора (вх. № 1108 від 15.02.2022) на 14.12.2022.

Ліквідатор, присутній у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав клопотання про виплату основної грошової винагороди в повному обсязі.

14.12.2022 у судовому засіданні оголошено перерву на 14.12.2022 о 16:15.

Після перерви учасники у справі про банкрутство в судове засідання не з`явилися.

Ухвалою суду від 14.12.2022, приймаючи до уваги неявку ТОВ "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" та ненадання ним відзиву на клопотання арбітражного керуючого, відкладено розгляд клопотання арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. про виплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень ліквідатора (вх. № 1108 від 15.02.2022) на 10.01.2023. Ухвалено ліквідатору до дати проведення судового засідання надати суду детальний звіт про вчинені арбітражним керуючим Рабчуном Р.О. дії в процедурі ліквідації ПП "Техно Канстракшен" за кожний місяць виконання повноважень у період, зазначений у клопотанні, а саме з 02.02.2021 по 31.01.2022. Запропоновано кредитору до дати проведення судового засідання надати суду відзив на арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. про виплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень ліквідатора (вх.№1108 від 15.02.2022) з його правовим і документальним обґрунтуванням та доказами його надсилання на адресу арбітражного керуючого Рабчуна Р.О.

02.01.2023 до суду від ліквідатора надійшов звіт (вх. № 54) про вчинені ним дії в процедурі ліквідації ПП "Техно Канстракшен" за період з 02.02.2021 по 31.01.2022.

Ліквідатор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Представник ТОВ "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" у судове засідання вкотре не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на клопотання арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. не надав; про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства.

Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

В частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вказує на те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд зазначає, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішуються судом залежно від конкретних обставин справи.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом надано достатньо часу ТОВ "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" для реалізації свого процесуального права на подання відзиву на клопотання, яким кредитор не скористався, а також враховуючи, що явка представника ТОВ "БК "Вестбуд Плюс" та ліквідатора судом не була визнана обов`язковою, суд вважає, що зібраних доказів достатньо для розгляду клопотання арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. про виплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень ліквідатора (вх.№1108 від 15.02.2022) за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши клопотання арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. про виплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень ліквідатора (вх.№1108 від 15.02.2022), дослідивший матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 27.02.2020 ПП "Техно Канстракшен" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

Ухвалою суду від 02.02.2021 ліквідатором ПП "Техно Канстракшен" призначено арбітражного керуючого Рабчуна Р.О.

З наданого звіту про нарахування й виплату грошової винагороди вбачається, що арбітражним керуючим Рабчуном Р.О. було нараховано основну грошову винагороду за виконання ним повноважень ліквідатора за період з 02.02.2021 (з моменту його призначення) по 31.01.2022 у розмірі 218357,00 грн, яку ліквідатор, у зв`язку з відсутністю у банкрута будь-якого майна та активів, просить стягнути з єдиного кредитора у справі (ініціюючого кредитора) - ТОВ "Будівельна компанія "Вестбуд плюс".

Надаючи правову кваліфікацію відносинам у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законодавства про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі. Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

У численних постановах Верховного Суду, зокрема, від 01.08.2018 у справі №912/1783/16, від 09.07.2020 у справі №15/55/2011/5003, від 30.01.2019 у справі №910/32824/15, від 26.02.2020 у справі №11/Б-921/1448/2013 викладено правовий висновок, згідно з яким у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

При цьому, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Тобто, не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Така правова позиція викладена у також постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 3/67-Б та від 26.02.2019 у справі № 12/23-Б.

Ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Таким чином, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів кількості їх грошових вимог, господарський суд вправі застосувати такий принцип пропорційності до розподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, зокрема, витрат на оплату праці арбітражного керуючого.

Крім цього, суд зазначає, що отримання оплати за виконання повноважень є гарантією незалежності арбітражного керуючого під час провадження діяльності у справі про банкрутство.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 3 Конституції України), права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (стаття 22 Конституції України).

Право особи на своєчасне одержання винагороди за працю захищено статтею 43 Конституції України, якою визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Широке тлумачення Європейським судом з прав людини даної норми покладає на суд обов`язок захистити право особи (по даній справі конституційне право ліквідатора на оплату праці) в такий спосіб, щоб порушене, не визнане або оспорюване право отримало ефективний та справедливий спосіб захисту.

Слід зазначити, що підхід до інтересу кредитора при вирішенні питання про стягнення оплати послуг ліквідатора має відповідати положенням не лише Кодексу України з процедур банкрутства, але й міжнародним правовим актам, забезпечувати в такий спосіб єдиний підхід до застосування положень закону про банкрутство, втілювати принципи правової визначеності та верховенства права.

Відсутність авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати, як примушування до безоплатної праці в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації праці № 105 про скасування примусової праці 1957 року, ратифіковану Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Вирішуючи питання про стягнення з кредиторів оплати грошової винагороди арбітражного керуючого, судом враховується належність виконання арбітражним керуючим обов`язків, покладених на нього законодавством про банкрутство.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами, а також розумність строків розгляду справи судом.

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06.12.2007).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

При цьому "добросовісність" має трактуватися як категорія моральна, що відображає врахування особою інтересів інших учасників господарських правовідносин, публічного інтересу тощо, а "розсудливість" - як категорія інтелектуальна, що припускає адекватність оцінки особою цінності певного цивільного права, доцільності своїх дій, наслідки здійснення або нездійснення цивільного права. Тобто, під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, суд зазначає, що при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час виконання ним своїх повноважень у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період виконання арбітражним керуючим своїх обов`язків, а й те, які фактичні заходи учинялися протягом процедури, та чи дійсно такі дії арбітражного керуючого потребують на їх вчинення саме стільки часу, оскільки оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала процедура.

Суд зазначає, що у справі про банкрутство суд може самостійно сам приймати рішення стосовно виду та інтенсивності судового нагляду у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, з урахуванням процедури провадження, особи боржника та арбітражного керуючого, а також інших обставин справи.

Перевіривши відповідні розрахунки арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. щодо нарахування грошової винагороди за період з 02.02.2021 по 31.01.2022, суд вважає його обґрунтованим лише частково, оскільки, нарахування ліквідатором основної грошової винагороди у розмірі 218357,00 грн, на думку суду, не відповідає принципам розумності, сумлінності та фактично виконаним діям у даній справі.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами, передбаченими Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Кодексом України з процедур банкрутства ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При цьому, судова дискреція (судовий розсуд) повинна реалізовуватися судом з урахуванням принципів диспозитивності та пропорційності в господарському судочинстві та рівності всіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Як вбачається з матеріалів справи арбітражним керуючим Рабчуном Р.О. у період з 02.02.2021 по 31.01.2022 були вчинені наступні дії:

- лютий 2021 року - з метою виявлення майна, яке підлягає державній реєстрації, та іншої інформації про боржника, надіслано запити до відповідних державних установ; направлено запит до попереднього ліквідатора ПП "Техно Канстракшен" арбітражного керуючого Шевченка В.Є. про передачу документів банкрута та документації, пов`язаної з ліквідаційною процедурою, за наслідками чого від попереднього ліквідатора отримано документи;

- березень 2021 року - з метою виявлення майна, яке підлягає державній реєстрації, та іншої інформації про боржника, надіслано запити до відповідних державних установ; направлено запит до керівника боржника з вимогою про передачу бухгалтерської та іншої документації, печатки та штампів ПП "Техно Канстракшен";

- квітень 2021 року - подано до суду звіт ліквідатора; у відповідь на запити отримано довідки державних установ з відомостями про боржника та його майно; проведено збори кредиторів та комітету кредиторів ПП "Техно Канстракшен"; направлено лист до АТ "Райффайзен Банк Аваль" з вимогою про зняття наявних обмежень щодо користування рахунками банкрута; отримано виписки по рахункам ПП "Техно Канстракшен", відкритих у АТ "Райффайзен Банк Аваль";

- травень 2021 року - подано до суду звіт ліквідатора; у відповідь на запити отримано довідки державних установ з відомостями про боржника та його майно; надіслано запит до Головного управління ДПС у Харківській області з вимогою про надання документів по ПП "Техно Канстракшен" за період 2017-2020 роки, за наслідками чого отримано копії фінансового звіту суб`єкту малого підприємництва за 2017-2020 роки;

- червень 2021 року - подано до суду звіт ліквідатора;

- серпень 2021 року - подано до суду заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на керівника та засновника боржника;

- вересень 2021 року - подано до суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи;

- жовтень 2021 року - подано до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції;

- січень 2022 року - подано до суду кінцевий звіт ліквідатора, до якого, крім іншого, додано ліквідаційний баланс та реєстр вимог кредиторів ПП "Техно Канстракшен".

Крім того ліквідатором проведено інвентаризацію майна боржника; вчинено дії щодо пошуку в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відомостей про відкриті виконавчі провадження, стороною яких є ПП "Техно Канстракшен"; проведено аналіз фінансово-господарського стану банкрута щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, про що складено звіт.

Дослідивши дії, вчинені арбітражним керуючим Рабчуном Р.О. під час виконання повноважень ліквідатора ПП "Техно Канстракшен", за період, вказаний заявником, суд зазначає, що подання до суду поточних звітів ліквідатора, клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та заяв про ознайомлення з матеріалами справи за своїм змістом є організаційними діями, а не дієвими заходами в процедурі ліквідації.

Таким чином, суд, враховуючи принцип розумності та судової дискреції, вважає, що робота арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. у період з 02.02.2021 по 31.01.2022 підлягає оплаті як за п`ять місяців у 2021 році (із урахуванням розміру мінімальної заробітної плати станом на січень 2021 року, який складає 6000,00 грн: 6000,00 грн х 3 х 5 місяців = 90000,00 грн) та одного місяця в 2022 році (у межах заявленого ліквідатором періоду) (із урахуванням розміру мінімальної заробітної плати станом на січень 2022 року, який складає 6500,00 грн: 6500,00 грн х 3 = 19500,00 грн), що загалом становить 109500,00 грн.

Відповідно до абз. абз. 1, 2 ч. 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

26.04.2021 на засіданні комітету кредиторів боржника було вирішено відкласти розгляд звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат ліквідатора ПП "Техно Канстракшен".

У подальшому ліквідатором ПП "Техно Канстракшен" арбітражним керуючим Рабчуном Р.О. було вчинено багаторазові спроби організації та проведення засідання комітету кредиторів ПП "Техно Канстракшен", які 24.02.2022, 02.09.2022 та 20.09.2022 не відбулися у зв`язку з неявкою кредитора.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги дії, вчинені арбітражним керуючим у період з 02.02.2021 по 31.01.2022, суд доходить висновку про затвердження звіту арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. про нарахування та виплату грошової винагороди у справі про банкрутство ПП "Техно Канстракшен" за виконання повноважень ліквідатора в період з 02.02.2021 по 31.01.2022 у розмірі 109500,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, звітів ліквідатора та документів, наданих державними органами й установами, що здійснюють облік активів підприємств, будь-яке майно та активи у банкрута відсутні.

Єдиним кредитором (ініціюючим кредитором) у справі є ТОВ "Будівельна компанія "Вестбуд плюс".

Таким чином, сума до сплати кредитором становить 109500,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне клопотання арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. про виплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень ліквідатора (вх. № 1108 від 15.02.2022) задовольнити частково; затвердити звіт арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. про нарахування та виплату грошової винагороди у справі про банкрутство ПП "Техно Канстракшен" за виконання повноважень ліквідатора в період з 02.02.2021 по 31.01.2022 у розмірі 109500,00 грн; стягнути з ТОВ "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" на користь арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. грошову винагороду у розмірі 109500,00 грн за виконання повноважень ліквідатора у справі №922/4128/19 про банкрутство ПП "Техно Канстракшен" у період з 02.02.2021 по 31.01.2022; в решті клопотання арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. про виплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень ліквідатора (вх.№1108 від 15.02.2022) відмовити.

Керуючись ст. ст. 30, 58-67 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232-235 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково клопотання арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. про виплату основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання повноважень ліквідатора (вх. № 1108 від 15.02.2022).

Затвердити звіт арбітражного керуючого Рабчуна Р.О. про нарахування та виплату грошової винагороди у справі про банкрутство ПП "Техно Канстракшен" за виконання повноважень ліквідатора в період з 02.02.2021 по 31.01.2022 у розмірі 109500,00 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вестбуд плюс" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 126, офіс 7, ) на користь арбітражного керуючого Рабчуна Руслана Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1861 від 01.02.2018) грошову винагороду у розмірі 109500,00 грн за виконання повноважень ліквідатора у справі № 922/4128/19 про банкрутство ПП "Техно Канстракшен" у період з 02.02.2021 по 31.01.2022.

Видати наказ.

Ухвалу направити ліквідатору, кредитору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 16 січня 2023 року.

Суддя Усатий В.О.