ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023м. ХарківСправа № 922/1003/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Демченка Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_1 )
до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2, )
про стягнення 2 089 915,94 грн
за участю представників:

позивача Утюгов Б.О.

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулася Фізична особа - підприємець Демченко Олександр Миколайович з позовом до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» та просить суд стягнути з КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» (код за ) на користь Фізична особа - підприємець Демченко Олександр Миколайович (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову суму в розмірі 2089915,94 грн. (два мільйони вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять грн. 94 коп.), з яких: сума основного боргу за договором: 1860458,00 грн; інфляційні нарахування, згідно ст. 625 ЦК України: 208033,53 грн; проценти за користування коштами, згідно ст. 625 ЦК України: 21424,41 грн. Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» (код за ) на користь позивача суми судових витрат, а саме судовий збір та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката за попереднім розрахунком в розмірі 200000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №20/12-ПЦ/19 від 06.12.2019.

Ухвалою суду від 11.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 29.08.2022 о 12:20, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 17.10.2022 судом було прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, встановлено відповідачу строк на подання відзиву на збільшені позовні вимоги до 25.10.2022.

26.10.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення строку на подання відзиву (вх. 12647).

Ухвалою від 31.10.2022 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.11.2022 р. о 11:00. Засідання відкладалося з 15.11.2022 по 06.12.2022, з 06.12.2022 по 26.12.2022.

26.12.2022 судове засідання було відкладено за клопотанням представника відповідача (від 23.12.2022 за вх. 17023).

06.01.2023 за вх. 364 від представника відповідача знову надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з тим, що час розгляду даної справи збігається із часом розгляду іншої справи № 953/6930/22 у Київському районному суді м. Харкова, в якій представник бере участь як адвокат, а Відповідач повідомляє про неможливість прибути у судове засідання.

Представник позивача у судовому засіданні 09.01.2023 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Розглядаючи клопотання відповідача про відкладення засідання, суд враховує те, що відповідачем уже заявлялося та задовольнялося судом клопотання про відкладення розгляду справи. Окрім того, відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-третьою статті 56, статті 58 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами; неможливість такої заміни представника і неможливість проведення засідання без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 73-74 ГПК). Суд зобов`язаний розглянути справу в розумні строки, а тому не визнає в достатній мірі обґрунтованими доводи відповідача про чергову неможливість направлення у судове засідання представника та відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд не вбачає поважних підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, сторони мали достатньо часу для надання доказів і заяв по суті справи, тому є підстави для розгляду справи за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

Між ФОП Демченко Олександром Миколайовичем (далі - Позивач) та КП «Харківводоканал» (далі - Відповідач) за результатом проведеної процедури публічних закупівель в системі електронних закупівель Prozorro було укладено договір поставки №20/12-ПЦ/19 від 06.12.2019 року (далі - Договір). Протягом дії Договору було укладено п`ять додаткових угод:

1. Додаткова угода №1 від 27.12.2019 якою змінено строк поставки товару до 31.12.2020 - пункт 5.3 Договору;

2. Додаткова угода №2 від 18.12.2020 якою змінено строк поставки товару до 31.12.2021 пункт 5.3 Договору;

3. Додаткова угода №3 від 20.07.2021 якою змінено ціну за одиницю товару з 27,24грн. за літр до 28,34грн. за літр;

4. Додаткова угода №4 від 25.08.2021 якою змінено ціну за одиницю товару з 28,34 грн. за літр до 28,58грн. за літр;

5. Додаткова угода №5 від 18.12.2020 якою змінено строк поставки товару до 31.12.2022 пункт 5.3 Договору та строк дії Договору до 31.12.2022 - пункт 10.1. Договору.

Згідно з умовами Договору Позивачем було передано дизельне паливо за накладними:

- від 12.07.2021 №Т-14971 на суму 2724,00 грн.

- від 16.08.2021 № Т-15510 на суму 2834,00 грн.

- від 06.09.2021 №Т-15796 на суму 595607,20 грн.

- від 13.09.2021 №Т-15899 на суму 1571900,00 грн.

- від 24.09.2021 №Т-16079 на суму 1286100,00 грн.

Відповідачем було прийнято у власність Дизельне паливо (Код за ДК 021:2015 Єдиного закупівельного словника - 09130000-9 Нафта і дистиляти), загальна вартість яких становить 3459165,20 грн. Факт поставки відповідачеві товару підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

Згідно з п. 4.1 Покупець здійснює оплату Товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 120 календарних днів з моменту поставки відповідної партії Товару, що підтверджується відповідною видатковою накладною.

У зв`язку із невиконанням зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості поставленого пального, позивачем було здійснено на суму заборгованості інфляційні нарахування, згідно ст. 625 ЦК України, в розмірі 287337,69 грн та нарахування проценти за користування коштами, згідно ст. 625 ЦК України, в розмірі 64909,40 грн.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач вказував, що відповідно до п.1.1. Договору, Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товар, а Покупець прийняти і оплатити такий Товар. При цьому, відповідно до п.5.7 Договору, форма відпуску товару: смарт-карти/талони (далі - талони). Пунктом 5.8.4 Договору передбачено, що «Передача Покупцю Товару за талонами здійснюється на АЗС шляхом заправки автотранспорту та механізмів Покупця». Пунктом 5.8.5 Договору передбачено, що «Талон, наявний у Покупця, є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у талоні об`єму і марки Товару, після чого обов`язки Постачальника щодо поставки відповідної партії Товару вважаються виконаними та Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем». В той же час, фактичного відпущення палива Відповідачу по усім виданим талонам не відбулось, оскільки вони програмно були заблоковані Позивачем у його комп`ютерній системі та перестали прийматись на його АЗС. Відповідач вважає, що пред`явлений позов є необґрунтований, оскільки Позивачем не доведено, скільки саме він поставив пального та на яку суму.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до 5.10 Договору датою поставки є дата передачі Товару Покупцю згідно видаткової накладної, підписаної обома Сторонами, та надання Покупцю документів, передбачених п.5.2 Договору, Згідно п. 5.11 Договору перехід права власності на Товар від Постачальника до Покупця відбувається в момент передачі смарт-карти або талонів Покупцю і може бути реалізоване в будь-який момент на АЗС, тобто Постачальник зобов`язується забезпечити наявність та передати визначену кількість Товару за першою вимогою Покупця по факту пред`явлення ним смарт-карти або талону на АЭС.

Згідно з умовами Договору Позивачем було передано, а Відповідачем прийнято, дизельне паливо за накладними: від 12.07.2021 №Т-14971 на суму 2724,00 грн., від 16.08.2021 № Т-15510 на суму 2834,00 грн., від 06.09.2021 №Т-15796 на суму 595607,20 грн., від 13.09.2021 №Т-15899 на суму 1571900,00 грн., від 24.09.2021 №Т-16079 на суму 1286100,00 грн.

Враховуючи підписані сторонами перелічені видаткові накладні, а також умови п. 5.10 Договору, судом встановлено, що Позивачем було передано, а Відповідачем прийнято, дизельне паливо на суму 3 459 165,20 грн.

Пунктом 5.8.5 Договору передбачено, що «Талон, наявний у Покупця, є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у талоні об`єму і марки Товару, після чого обов`язки Постачальника щодо поставки відповідної партії Товару вважаються виконаними та Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем». При цьому, твердження відповідача про неможливість отримання пального через їх програмне блокування, не підтверджуються жодними доказами, а тому суд не приймає такі заперечення як обґрунтовані.

Згідно з п. 4.1 Покупець здійснює оплату Товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 120 календарних днів з моменту поставки відповідної партії Товару, що підтверджується відповідною видатковою накладною.

Як було встановлено судом, позивач здійснив поставку товару за укладеним сторонами Договором, однак відповідач не здійснив оплату вартості отриманого товару в обумовлені умовами Договору строки, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 459 165,20 грн заборгованості є обґрунтованими.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1. Постанови ПВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

За порушення строків оплати позивачем було нараховано відповідачу інфляційні втрати 287 337,69 грн, 3%-річних 64 909,40 грн.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню інфляційних втрат і 3% річних, суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи встановлені обставини, зазначені положення діючого законодавства України і умови укладеного сторонами Договору, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2, ) на користь Фізичної особи - підприємця Демченка Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_1 ) заборгованість в розмірі 3 459 165,20 грн, три відсотки річних - 64 909,40 грн, інфляційні втрати - 287 337,69 грн та 57 171,18 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "10" січня 2023 р.

Суддя Л.С. Лаврова