РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.01.2023Справа № 910/7137/22

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/7137/22

за позовом 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ СИСТЕМ"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО"
до проФізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича стягнення 83 140,96 грн.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ СИСТЕМ» (надалі також - «Позивач - 1») та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО» (надалі також - «Позивач - 2») звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича (надалі також - «Відповідач») про стягнення 83 140,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Агентським договором № 59-КІ від 20.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 року відкрито провадження у справі №910/7137/22, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Мазепи, 14, кв. 3, м. Київ, 01010.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

За приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "адресат відсутній за вказаною адресою" вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на день винесення рішення відзив від відповідача не надійшов.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

20.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ СИСТЕМ» (Агент - 1), Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО» (Агент - 2) та Фізичною особою-підприємцем Клімашевським Ігорем Геннадійовичем (Принципал) було укладено Агентський договір №59-КІ, відповідно до умов якого Агенти 1 та 2 зобов`язуються надати Принципалу послуги з:

1.1.1. Пошуку Замовників, які мають намір замовити/придбати Послуги Принципала, згідно Додатку №5 до Договору, шляхом оформлення Заявки Агента (далі Заявка Агента) у Системі/Системі П3 та передачі її Агентом 2 Принципалу.

1.1.2. Забезпечення Принципала Агентом 1 матеріальними носіями, які посвідчують/підтверджують прийняття на облік засобів обліку, на розсуд Агента 1.

1.1.3. Обробки документів Принципала Агентом 1.

1.1.4. Забезпечення направлення документів Замовникам Агентом 1.

1.1.5. Адміністрування укладання Договору з фінансовою компанією для організації прийому платежів за Послуги надані Принципалом Замовнику та надання інформації фінансовій компанії для здійснення оплат Замовником за Послуги Принципала.

1.1.6. Адміністративного супроводу виконання Заявки Агента Агентом 1.

1.1.7. Контролю виконання Заявки Агента Агентом 2.

1.1.8. Організації семінарів, презентацій, прес-конференцій та інших публічних заходів або у інший спосіб для збору цільової аудиторії Замовників Послуг.

Згідно з п.2.5.7 Договору Принципал зобов`язаний надавати Агентам 1 та 2 щочетверга, не пізніше 16 год. 00 хв, звіт Заявок Агента (Додаток №7) із зазначенням статусу, планових та фактичних дат виконання/невиконання (із зазначенням причин) Заявки Агента.

Відповідно до п.3.2 Договору за виконання своїх обов`язків за цим Договором Агент 2 отримує від Принципала щомісячно винагороду:

- 3.2.1. 25% за послуги з контролю виконання Заявки Агента від фактичної вартості кожної виконаної Заявки Агента на Послуги Принципала, відповідно до переліку Послуг Принципала визначених п.п.1-4 у Додатку №5, незалежно від того чи отримав Принципал оплату за фактично надані послуги від Замовника.

- 3.2.2. 25% від вартості всіх наданих послуг, що були або будуть надані Принципалом додатково до Заявки Агента, в тому числі робіт та вартості матеріалів, що були або будуть виконані Принципалом та/або за послуги, які не визначені у Додатку №5 до даного Договору.

Згідно з п.3.3 договору розрахунки Принципала з Агентами 1 та 2 за надані послуги здійснюються щомісячно на підставі рахунку/рахунків на оплату протягом 2 (двох) банківських днів з дня їх направлення, але не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за місяцем в якому надавались послуги за Договором. Рахунок/рахунки на оплату складаються Агентом 1 та/або 2 на підставі документів, зазначених в п. 3.5 Договору та направляється/направляються Принципалу у спосіб передбачений п. 1.3 цього Договору. За порушення строків та обсягів оплат, визнаних у даному пункті Договору, на Принципала накладаються штрафні санкції, визначені у п. 4.4 Договору.

За результатами наданих послуг, Принципал до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за місяцем в якому надавались послуги, оформляє та передає в електронному вигляді, у спосіб передбачений п. 1.3 цього Договору, Реєстр заявок, виконаних додатково. (Додаток №3). (п.3.4 Договору)

У п.3.5. Договору визначено, що за результатами наданих послуг, Агенти 1 та 2 до 8 (восьмого) числа місяця, наступного за місяцем в якому надавались послуги, оформляють та передають в електронному вигляді на погодження, у спосіб, передбачений п. 1.3 цього Договору, Реєстр Заявок Агента (Додаток №l), Реєстр виконаних заявок Принципалом (Додаток №2), Довідку щодо наданих послуг Агентами 1 та 2 (Додаток №4).

Протягом 2 (двох) календарних днів, з моменту отримання документів, визначених у п. 3.5 цього Договору, Принципал, у разі відсутності зауважень, погоджує отримані документи або у цей же строк надає письмові зауваження. У разі наявності зауважень до отриманих документів, Агент 1 та/або 2 протягом 2 (двох) календарних днів усуває (усувають) їх та повторно надає (надають) на погодження Принципалу. (п.3.6 Договору)

Згідно з п.3.7 договору у разі, якщо в строк, визначений п. 3.6 цього Договору, Принципалом не буде погоджено документи, визначені у п. 3.5 цього Договору, та не буде надано письмових зауважень, документи вважаються прийнятими та погодженими Принципалом без зауважень.

Відповідно до п.п.3.8, 3.9 договору за результатами наданих послуг, Агенти 1 та 2 до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем в якому надавались послуги, оформляють та передають на підписання Принципалу акти надання послуг (далі - Акт). Протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання Акту Принципал зобов`язаний підписати та передати Агентам 1 та/ або 2 підписаний примірник Акту. 3.9. У разі, якщо в строк, визначений п. 3.8 цього Договору, Принципалом не буде підписано Акт та не буде надано письмових аргументованих зауважень, Акт вважається прийнятим Принципалом без зауважень.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. (п.7.1 договору)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Агентського договору №59-КІ від 20.12.2021 року Відповідач 17.02.2022 року надіслав на електронну пошту Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО» щотижневий звіт заявок агента, а Позивачами 16.03.2022 року в свою чергу було підготовлено Принципалу довідку щодо наданих послуг Агентами -1, 2 та реєстр виконаних заявок Принципалом, які були направлені на електронну пошту Відповідача.

Вимогами №24/05/22-1 від 24.05.2022 р., №24/05-22 від 24.05.2022 р. Позивачі вимагали від Фізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича виконання умов пп.25.7 договору й направлення на електронну адресу звіт заявок агента.

Листами №26/05/22-1 від 26.05.2022 р., №30/05/22-1 від 30.05.2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО» надіслало на адресу Відповідача акти надання послуг №20 від 28.02.2022 р., №28 від 30.05.2022 р. на підписання, рахунки на оплату, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 26.05.2022 р., від 30.005.2022 р., накладної, фіскального чеку.

Листом №26/05/22-1 від 26.05.2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ СИСТЕМ" надіслало на адресу відповідача акт надання послуг №112 від 28.02.2022 р. на підписання, рахунок на оплату, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 26.05.2022 р., накладної, фіскального чеку.

Претензіями №23/06-22, №23/06/22-1 від 23.06.2022 р. позивачі вимагали від відповідача сплати заборгованості за договором, а також повторно надіслали на його адресу акт надання послуг №28 від 30.05.2022 р., що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 23.06.2022 р., накладної, фіскального чеку. У відповідь на претензії Фізична особа-підприємець Клімашевський Ігор Геннадійович повідомив про настання форс-мажорної обставини.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивачі зазначають, що відповідачем не була здійснена оплата за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Фізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ СИСТЕМ" складає 12 760,00 грн., заборгованість Фізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО» складає 39 895 грн. 00 коп.

Крім того, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, позивач-1 просить суд також стягнути з Фізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича інфляційні у розмірі 1169 грн 59 коп., 3% річних - 126 грн 90 коп., пеню - 1422 грн 83 коп., штраф - 9632 грн. 25 коп.

Позивач-2 просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича інфляційні у розмірі 3656 грн 81 коп., 3% річних - 396 грн 76 коп., пеню - 4448 грн. 57 коп., штраф - 9632 грн. 25 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Агентського договору №59-КІ від 20.12.2021 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, відповідно до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дані положення кореспондуються з приписами ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Агентського договору №59-КІ від 20.12.2021 року Відповідач 17.02.2022 року надіслав на електронну пошту Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО» щотижневий звіт заявок агента, а Позивачами 16.03.2022 року в свою чергу було підготовлено Принципалу довідку щодо наданих послуг Агентами -1, 2 та реєстр виконаних заявок Принципалом, які були направлені на електронну пошту Відповідача.

Вимогами №24/05/22-1 від 24.05.2022 р., №24/05-22 від 24.05.2022 р. Позивачі вимагали від Фізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича виконання умов пп.25.7 договору й направлення на електронну адресу звіт заявок агента.

Листами №26/05/22-1 від 26.05.2022 р., №30/05/22-1 від 30.05.2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО» надіслало на адресу Відповідача акти надання послуг №20 від 28.02.2022 р., №28 від 30.05.2022 р. на підписання, рахунки на оплату, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 26.05.2022 р., від 30.005.2022 р., накладної, фіскального чеку.

Листом №26/05/22-1 від 26.05.2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ СИСТЕМ" надіслало на адресу Відповідача акт надання послуг №112 від 28.02.2022 р. на підписання, рахунок на оплату, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 26.05.2022 р., накладної, фіскального чеку.

Претензіями №23/06-22, №23/06/22-1 від 23.06.2022 р. позивачі вимагали від відповідача сплати заборгованості за договором, а також повторно надіслали на його адресу акт надання послуг №28 від 30.05.2022 р., що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 23.06.2022 р., накладної, фіскального чеку. У відповідь на які Фізична особа-підприємець Клімашевський Ігор Геннадійович повідомив про настання форс-мажорної обставини.

За результатами наданих послуг, Принципал до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за місяцем в якому надавались послуги, оформляє та передає в електронному вигляді, у спосіб, передбачений п. 1.3 цього Договору, Реєстр заявок, виконаних додатково. (Додаток №3). (п.3.4 Договору)

У п.3.5. Договору визначено, що за результатами наданих послуг, Агенти 1 та 2 до 8 (восьмого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги, оформляють та передають в електронному вигляді на погодження, у спосіб, передбачений п. 1.3 цього Договору, Реєстр Заявок Агента (Додаток №l), Реєстр виконаних заявок Принципалом (Додаток №2), Довідку щодо наданих послуг Агентами 1 та 2 (Додаток №4).

Протягом 2 (двох) календарних днів, з моменту отримання документів, визначених у п. 3.5 цього Договору, Принципал, у разі відсутності зауважень, погоджує отримані документи або у цей же строк надає письмові зауваження. У разі наявності зауважень до отриманих документів, Агент 1 та/або 2 протягом 2 (двох) календарних днів усуває (усувають) їх та повторно надає (надають) на погодження Принципалу. (п.3.6 Договору)

Згідно з п.3.7 договору, у разі, якщо в строк, визначений п. 3.6 цього Договору, Принципалом не буде погоджено документи, визначені у п. 3.5 цього Договору, та не буде надано письмових зауважень, документи вважаються прийнятими та погодженими Принципалом без зауважень.

Відповідно до п.п.3.8, 3.9 договору, за результатами наданих послуг, Агенти 1 та 2 до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги, оформляють та передають на підписання Принципалу акти надання послуг (далі - Акт). Протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання Акту Принципал зобов`язаний підписати та передати Агентам 1 та/ або 2 підписаний примірник Акту. 3.9. У разі, якщо в строк, визначений п. 3.8 цього Договору, Принципалом не буде підписано Акт та не буде надано письмових аргументованих зауважень, Акт вважається прийнятим Принципалом без зауважень.

Проте, суд звертає увагу, що всупереч умовам Агентського договору №59-КІ від 20.12.2021 року Фізичною особою-підприємцем Клімашевським Ігорем Геннадійовичем не були підписані акти надання послуг №20 від 28.02.2022 року на суму 30390 грн., №112 від 28.02.2022 року на суму 10435 грн., №131 від 30.05.2022 року на суму 2325 грн., №28 від 30.05.2022 року на суму 9505 грн., а також не надано письмових аргументованих зауважень щодо викладеного в Актах, а тому Акти вважаються прийнятими Принципалом без зауважень

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.3.3 договору, розрахунки Принципала з Агентами 1 та 2 за надані послуги здійснюються щомісячно на підставі рахунку/рахунків на оплату протягом 2 (двох) банківських днів з дня їх направлення, але не пізніше 15 (п?ятнадцятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги за Договором. Рахунок/рахунки на оплату складаються Агентом 1 та/або 2 на підставі документів, зазначених в п. 3.5 Договору, та направляється/направляються Принципалу у спосіб, передбачений п. 1.3 цього Договору. За порушення строків та обсягів оплат, визнаних у даному пункті Договору, на Принципала накладаються штрафні санкції, визначені у п. 4.4 Договору.

Враховуючи вищенаведені умови Агентського договору №59-КІ від 20.12.2021 року, обов`язок відповідача по оплаті наданих й прийнятих послуг на загальну суму в розмірі 52 655,00 грн. на момент розгляду даної справи настав.

Таким чином, заборгованість Фізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ СИСТЕМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО» за Агентським договором №59-КІ від 20.12.2021 року становить 52 655,00 грн.

Проте, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплативідповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ СИСТЕМ» та Товариству з обмеженою відповідальністю «ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО» в розмірі 52 655,00 грн.

Отже, суд зазначає, що відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих та прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 52 655,00 грн. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивач-1 просив стягнути за загальний період прострочки з 29.03.2022 р. по 27.07.2022 р. з відповідача на його користь 3% річних у розмірі 126 грн. 90 коп. та інфляційні у розмірі 1169 грн. 59 коп., а Позивач-2 - стягнути з відповідача на його користь 3% річних у розмірі 396 грн. 76 коп. та інфляційні у розмірі 3 656 грн. 81 коп.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки відповідачем сплати за надані послуги за загальний період прострочки з 29.03.2022 р. по 27.07.2022 р. у розмірі 126 грн. 90 коп. вважає, що ця частина позовних вимог позивача-1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані послуги за загальний період прострочки з 29.03.2022 р. по 27.07.2022 р. у розмірі 396 грн. 76 коп. вважає, що ця частина позовних вимог позивача-2 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Згідно з Листом Державного комітету статистики України №11/1-5/73 від 13.02.2009р. також не має практичного застосування середньоденний індекс інфляції, що може бути розрахований за формулою середньої геометричної незваженої (корінь з місячного індексу в 31 (30) степені). Так, він вказує лише на темп приросту цін за 1 день та не є показником реальної величини знецінення грошових коштів кредитора за період прострочення боржником своїх зобов`язань.

Зазначені висновки підтверджуються Рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, даних у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997р., відповідно до яких визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Таким чином, інфляційні мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

Зазначене відповідає п. 6 Наказу Держкомстату №265 від 27.07.2007р. «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін», відповідно до якого розрахунки базового індексу споживчих цін проводяться за міжнародною класифікацією індивідуального споживання за цілями та здійснюються відповідно до модифікованої формули Ласпейреса. Розрахунки базового індексу споживчих цін за квартал, період з початку року і т.п. проводяться «ланцюговим» методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів.

При цьому, коли відносно кожного грошового зобов`язання, які мають різні строки виникнення, проводиться оплата частинами через короткі проміжки часу, розрахунок інфляційних втрат необхідно здійснювати щодо кожного окремого платежу, як складової загальної суми окремого грошового зобов`язання, за період з моменту виникнення обов`язку з оплати та який буде спільним для всіх платежів по конкретному грошовому зобов`язанню, до моменту фактичного здійснення платежу з подальшим сумуванням отриманих результатів для визначення загальної суми інфляційних втрат.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 29.03.2022 р. по 27.07.2022 р. у розмірі 1169 грн. 59 коп. вважає, що ця частина позовних вимог позивача -1 також підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період прострочки з 29.03.2022 р. по 27.07.2022 р. у розмірі 3656 грн. 81 коп. вважає, що ця частина позовних вимог позивача -2 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач -1 також просив стягнути з відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 29.03.2022 р. по 27.07.2022 р. у розмірі 1422 грн. 83 коп. та 15% штрафу у розмірі 9632 грн. 25 коп., а позивач-2 просив стягнути з відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 29.03.2022 р. по 27.07.2022 р. у розмірі 4448 грн. 57 коп. та 15% штрафу у розмірі 9632 грн. 25 коп.

Згідно з приписами ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому, в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, суд звертає увагу, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18, від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що у випадку несплати принципалом Агентам 1 та/або 2 винагороди, передбаченої п.3.1 та п.3.2 договору, принципал сплачує Агентам 1 та/або 2 пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожний день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов`язання з 29.03.2022 р. по 27.07.2022 р. у розмірі 1422 грн. 83 коп. вважає, що ця частина позовних вимог позивача-1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов`язання з 29.03.2022 р. по 27.07.2022 р. у розмірі 4448 грн. 57 коп. вважає, що ця частина позовних вимог позивача-2 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу на підставі п.п.2.2.4, 2.4.4 Договору, прийшов до висновку, що вказані позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню у повному обсязі, а тому до стягнення з відповідача на користь позивача-1 підлягає 15% штрафу у розмірі 9632 грн. 25 коп. та на користь позивача-2 підлягає 15% штрафу у розмірі 9632 грн. 25 коп.

Що стосується клопотання позивачів про зазначення нарахування 3% річних, розрахованих відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, а також пені до моменту виконання рішення суду з урахуванням ч. 10 ст. 238 ЦК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що норми частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України передбачають право суду зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені та не визначено право суду зазначити у рішенні суду про одночасне нарахування вказаних сум.

Враховуючи обставини, за яких виникла заборгованість відповідача, суд зауважує, що ч. 10 ст.238 ГПК України носить диспозитивний характер, надаючи право виключно суду вирішувати питання доцільність застосування механізму стягнення відсотків, пені відносно яких на час прийняття рішення не відомо чи виникне таке право у стягувача.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.

За змістом частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до приписів статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Застосування частини 10 статті 238 ГПК України у даному випадку, сприятиме найшвидшому виконанню відповідачем судового рішення в частині сплати основного боргу, а позивач буде позбавлений необхідності ще раз звертатися до суду з позовом про стягнення з відповідача додатково нарахованих процентів, за допущене ним прострочення після ухвалення судом рішення.

Відповідно до частин 11, 12 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що відповідно до положень частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України наявні всі правові підстави для зазначення у рішенні суду про проведення нарахування органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ СИСТЕМ» 3% річних від суми заборгованості у розмірі 12760,00 грн. з 28.07.2022 року до моменту виконання рішення суду та на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО» 3% річних від суми заборгованості у розмірі 39895,00 грн. з 28.07.2022 року до моменту виконання рішення суду за формулою: СОБ*3*КДП)/КДР/100 = сума процентів річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 відсотка річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3 % річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, за визначеною вище формулою.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ СИСТЕМ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО» до Фізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича про стягнення 83 140,96 грн. підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ СИСТЕМ" та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ СИСТЕМ" (пр. Перемоги, 60, м. Київ, 03057, Ідентифікаційний код юридичної особи 36530353) заборгованість у розмірі 12760 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 126,90 грн., інфляційні у розмірі 1169,59 грн., пеню у розмірі 1422,83 грн., штраф у розмірі 9632,25 грн. та судовий збір у розмірі 744,30 грн.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО" (вул. Якутська, 10, м. Київ, 03134, Ідентифікаційний код юридичної особи 44236270) заборгованість у розмірі 39895 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 396,76 грн., інфляційні у розмірі 3656,81 грн., пеню у розмірі 4448,57 грн., штраф у розмірі 9632,25 грн. та судовий збір у розмірі 1736,70 грн.

4. В порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України нарахувати до стягнення з Фізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ СИСТЕМ" (пр. Перемоги, 60, м. Київ, 03057, Ідентифікаційний код юридичної особи 36530353) 3% річних на суму основного боргу за Агентським договору №59-КІ від 20.12.2021 року, що становить 12760 грн. 00 коп., за період з 28.07.2022 року і до моменту виконання рішення суду за формулою: СОБ*3*КДП)/КДР/100 = сума процентів річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 відсотка річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році.

5. В порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України нарахувати до стягнення з Фізичної особи-підприємця Клімашевського Ігоря Геннадійовича ( АДРЕСА_1 , Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗРУЧНО ТУТ-СВЯТОШИНО" (вул. Якутська, 10, м. Київ, 03134, Ідентифікаційний код юридичної особи 44236270) 3% річних на суму основного боргу за Агентським договору №59-КІ від 20.12.2021 року, що становить 39895 грн. 00 коп., за період з 28.07.2022 року і до моменту виконання рішення суду за формулою: СОБ*3*КДП)/КДР/100 = сума процентів річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 відсотка річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році.

6. В іншій частині позову - відмовити.

7. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано: 16.01.2023.

Суддя А.І. Привалов