ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/864/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Обсідіант"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрополіс-Малин"

про стягнення 170 000,00 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Обсідіант" звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрополіс-Малин" про стягнення заборгованості в розмірі 170 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №09/10 безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 09.10.2019 в частині повернення позичених грошових коштів.

Ухвалою суду від 17.10.22 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 906/864/22 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.11.2022.

Ухвалою суду від 05.01.2023 відкладено розгляд справи по суті на 05.01.2023.

Представник позивача в судове засідання не прибув, хоча позивача належним чином повідомлено його про час та місце розгляду заяви.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Суд відзначає, що судова кореспонденція у справі №906/864/22 направлялась відповідачу на юридичну адресу, зазначену у позовній заяві, та станом на 05.01.2023 повернулася до суду з відмітками відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 7 ст.120 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 та від 27.11.2019 у справі №913/879/17).

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення (постанова Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №923/1432/15).

Водночас суд зазначає, що за змістом ст.ст.2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Отже відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у справі № 906/864/22 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Окрім того, інформація щодо слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному веб-сайті Господарського суду Житомирської області в мережі Інтернет, що також не позбавляє відповідача об`єктивної можливості дізнатися про слухання справи за його участю.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Таким чином, суд вжив усі залежні від нього заходи для належного та своєчасного повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду справи. При цьому явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка відповідача та неподання ним відзиву на позовну заяву не перешкоджають розгляду справи за наявними матеріалами, внаслідок чого суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними у ній документами, згідно з приписами ч.2 ст.178 та ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Обсідіант" (позикодавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрополіс-Малин" (позичальник/відповідач) укладено договір № 09/10 безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу (фінансова допомога), а позичальник зобов`язується повернути її у порядку та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1. договору).

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 170000,00грн без ПДВ. Поворотна фінансова допомога в розмірі 170000,00грн (сто сімдесят тисяч гривень нуль копійок) без ПДВ надається позикодавцем протягом десяти банківських днів з дати підписання даного договору (п.2.1 договору).

Згідно п. 2.2. договору поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі (плата за користування грошовими коштами не стягується).

Передача позичальнику суми грошових коштів, передбаченої п.2.1 даного договору здійснюється шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів на поточний рахунок позичальника (п.2.3. договору).

Пунктом 2.4 договору в свою чергу сторони визначили, що кошти, надані позичальнику, як поворотна фінансова допомога, повертаються у строк до 1 (одного) року від дати підписання цього договору. Остаточною датою повернення позики є "09" жовтня 2020 року включно.

Повернення грошових коштів позикодавцю проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця (п.2.5 договору).

Датою повернення платежу вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця (п.2.6 договору).

За умовами п.5.1 цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 10 жовтня 2020 року, проте до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов (п.5.2 договору).

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу 170 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №8426 від 09.10.2019 та №8441 від 17.10.2019 (а.с.14-15).

Проте, як зазначає позивач відповідач не повернув у визначений договором строк суму поворотної фінансової допомоги.

З метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, між сторонами виникли правовідносини позики на підставі договору № 09/10 безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 09.10.2019.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрополіс-Малин" (11601,Житомирська область, м. Малин (пн), вул. Грушевського, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Обсідіант" (4904,м. Дніпро, вуд. Панікахи, 2, ) -170 000,00 грн боргу та 2 550,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.01.23

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам - рек.