ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.01.2023 р. Справа № 914/2509/22

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Макс», село Дуліби, Стрийський район, Львівська область

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вімекс-М», місто Рогатин, Івано-Франківська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Макс», село Дуліби, Стрийський район, Львівська область

про стягнення 83 000,00 грн.

Без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вімекс-М» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Макс» про стягнення 83 000,00 грн основного боргу.

23.12.2022 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вімекс-М» надійшла заява б/н від 19.12.2022 (вх.№4284/22) про ухвалення додаткового рішення у справі №914/2509/22.

Ухвалою від 23.12.2022 суд постановив прийняти заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вімекс-М» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до розгляду та призначити судове засідання для розгляду заяви на 04.01.2023 року об 11:00 год. Вказаною ухвалою суду Товариству з обмеженою відповідальністю «Імекс Макс» запропоновано до 04.01.2023 подати нормативно та документально обґрунтовану позицію щодо заяви позивача.

26.12.2022 через систему «Електронний суд» (документ сформований в системі «Електронний суд» 23.12.2022) від представника відповідача надійшло заперечення на клопотання (заяву) ТзОВ «Вімекс-М» про відшкодування судових витрат (вх.№26684/22 від 26.12.2022). У поданому запереченні представник ТзОВ «Імекс Макс» просить суд залишити без розгляду заяву ТзОВ «Вімекс-М».

26.12.2022 через систему «Електронний суд» (документ сформований в системі «Електронний суд» 26.12.2022) від представника відповідача надійшло клопотання про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи №914/2509/22 та надання електронної копії матеріалів на електронну адресу (вх.№26670/22 від 26.12.2022).

27.12.2022 через систему «Електронний суд» (документ сформований в системі «Електронний суд» 26.12.2022) від представника відповідача надійшла заява про відвід судді Сухович Ю.О. (вх.№26865/22 від 27.12.2022).

Ухвалою суду від 23.12.2022 (суддя Сухович Ю.О.) постановлено визнати необґрунтованою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Макс» про відвід судді Сухович Ю.О. у справі № 914/2509/22 та передати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Макс» про відвід судді Сухович Ю.О. у справі №914/2509/22 для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 02.01.2023 (суддя Король М.Р.) постановлено відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Макс» про відвід судді Сухович Ю.О. у справі №914/2509/22.

30.12.2022 через систему «Електронний суд» (документ сформований в системі «Електронний суд» 30.12.2022) від представника відповідача повторно надійшло клопотання про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи №914/2509/22 та надання електронної копії матеріалів на електронну адресу (вх.№27151/22 від 30.12.2022). У поданій заяві представник ТзОВ «Імекс Макс», зокрема, підтвердив про надходження на його електронну адресу матеріалів заяви ТзОВ «Вімекс-М» (вх.№4284/22 від 23.12.2022). Також, у поданому клопотанні, представник ТзОВ «Імекс Макс» просить суд розмістити скановані матеріали поданого 14.12.2022 клопотання ТзОВ «Вімекс-М» (вх.№25826/22 від 14.12.2022) разом з доданими до цього клопотання додатками, або надіслати їх на електронну адресу представника Кирєєвої Олени Григорівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

04.01.2022 через систему «Електронний суд» (документ сформований в системі «Електронний суд» 04.01.2023) від представника відповідача надійшло заперечення на заяву ТзОВ «Вмекс-М» про відшкодування судових витрат у справі №914/2509/22 (вх.№270/23 від 04.01.2023).

Крім того, 04.01.2023 через систему «Електронний суд» (документ сформований в системі «Електронний суд» 04.01.2023) від представника відповідача надійшла заява про відвід судді Сухович Ю.О. (вх.№271/23 від 04.01.2023).

Заява обґрунтована тим, що на виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 23.12.2022 року у справі №914/2509/22 ТзОВ «Імекс Макс» 03.01.2023 року подало через систему «Електронний суд» до Господарського суду Львівської області заперечення на заяву ТзОВ «Вімекс-М» про відшкодування судових витрат у справі, вищевказані заперечення ТзОВ «Імекс Макс» у системі «Електронний суд» мають статус «доставлених» до Господарського суду Львівської області.

Однак, як стверджує представник відповідача, станом на 04.01.2023 подані ТзОВ «Імекс Макс» у системі «Електронний суд» не мають статус «приєднаних» Господарського суду Львівської області до матеріалів справи.

Відповідач вважає, що суддя Господарського суду Львівської області Сухович Ю.О. навмисно не приєднує заперечення ТзОВ «Імекс Макс» на заяву ТзОВ «Вімекс-М» про відшкодування судових витрат у справі до матеріалів справи, щоб прийняти 04.01.2023 року судове рішення з розгляду заяви ТзОВ «Вімекс-М» без врахування позиції та аргументів ТзОВ «Імекс Макс».

На думку відповідача, така позиція відповідача підтверджується тим, що суддею Господарського суду Львівської області Сухович Ю.О. було 02.01.2022 року приєднано до матеріалів справи поданий відповідачем ще 25.11.2022 року через систему «Електронний суд» додатковий відзив відповідача на позовну заяву, хоча судове рішення за результатами розгляду позовної заяви було прийнято ще 14.12.2022 року.

Відповідач зазначає, що ним було подано 30.12.2022 року через систему «Електронний суд» заяву про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи, які 14.12.2022 року подано позивачем до суду без надсилання їх відповідачу та без отримання їх відповідачем, та без надання можливості відповідачу надати суду свою позицію щодо цих доказів у день прийняття судового рішення, попри вимоги процесуального закону, що усі докази мають подаватися разом з позовною заявою, між тим, як стверджує відповідач, до теперішнього часу відповідачу матеріали справи за результатами поданої ним 30.12.2022 року заяви про дистанційне ознайомлення не надійшли, що на думку відповідача утруднює права відповідача на подання апеляційної скарги, а отже доступ до правосуддя та право на справедливий суд.

У заяві про відвід судді відповідач окремо просить суд звернути увагу, що підставою для відводу судді Сухович Ю.О. не є незгода відповідача з судовим рішенням цього судді, а виключно ігнорування суддею Сухович Ю.О. правових позицій відповідача викладених ним у додатковому відзиві на позовну заяву та запереченнях на заяву позивача про відшкодування судових витрат, шляхом не приєднання цих процесуальних документів відповідача до матеріалів справи до моменту прийняття суддею судових рішень, що зумовлює прийняття судом рішень без врахування аргументів та правової позиції відповідача, що порушує право відповідача на справедливий суд та доступ до правосуддя, і навпаки приєднання додаткових доказів позивача до матеріалів справи, з порушенням процесуального закону, та не надання відповідачу можливості дистанційного ознайомлення з матеріалами справи, що містять заяви та докази, які було подано позивачем до матеріалів справи, без їхнього надсилання відповідачу, що має наслідком надання судом переваги позивачу перед відповідачем та порушення принципу змагальності сторін.

Крім того, відповідач просить суд звернути увагу, що доводи та аргументи, та обставини у цій заяві є відмінними від тих що містила раніше подана заява про відвід судді Сухович Ю.О.

Також, відповідач просить суд звернути увагу, що термін розгляду заяви ТзОВ «Вімекс-М» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначеною судом до розгляду 04.01.2023 є граничним та не може бути відкладеним, оскільки, на думку відповідача, така заява мала бути розглянута судом максимум протягом 10 днів, тобто до 02.01.2023 року.

Відтак, відповідач вважає, вищевказані обставини викликають у нього сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, у зв`язку з чим висловив недовіру судді Господарського суду Львівської області Сухович Ю.О. та заявив відвід судді, так як вищенаведені обставини викликають у позивача сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Сухович Ю.О.

Розглянувши заяву про відвід, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви, з огляду на наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарським процесуальним кодексом України.

Приписами частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Заяву про відвід судді (вх.№271/23 від 04.01.2023) мотивовано наявністю підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме: є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно із частиною 2 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід судді надійшла до суду в день судового засідання 04.01.2023 тому враховуючи положення викладені в абзаці 2 частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, вона не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно частини 4 статті 11 Господарським процесуальним кодексом України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Оцінюючи доводи заявника суд враховує, що незалежність судів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок №1 (2001) КРЄС про стандарти незалежності судових органів та незмінюваності суддів).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Додатково і на доповнення до цього ставлення судді до справи має важливе, проте не вирішальне значення. Вирішальною є можливість об`єктивного підтвердження таких фактів (наприклад, рішення у справі ЄСПЛ «Ferrantelli and Sanyangelo v. Italy», постанова від 07.08.1996, збірник 1996-ІІІ, с. 951-52, параграф 58, та рішення у справі «Wettstein v. Switzerland», № 33958/96, параграф 44).

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (п.п. 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23).

На думку Європейського суду з прав людини, судді у своїй професійній діяльності мають бути вільними від особистих симпатій, уподобань, схильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які свідчили б про протилежне (суб`єктивна безсторонність). Суду також належить бути безстороннім об`єктивно, тобто мати достатньо гарантій, що виключають будь-які сумніви стосовно нього. Цей аспект висуває додаткові обмеження для суддів щодо їхньої участі в політичному житті держави або будь-якій іншій діяльності, оскільки це може викликати підозру в їхній особистій заінтересованості під час вирішення справ. Суддя не буде об`єктивно безстороннім у випадку його залежності від чогось або когось.

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо у судді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність, суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

Підсумовуючи вищевикладене, можна констатувати, що для відводу судді заявник повинен навести реальні факти та надати дійсні докази, які у своїй сукупності свідчили б про існування ризику порушення суддею обов`язку неупередженого розгляду справи та/або спростовували презумпцію неупередженості судді.

Слід зазначити, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Щодо обґрунтованості заявленого відводу, суд зазначає, що наведені в заяві про відвід судді обставини, які, на переконання заявника, є підставою для сумнівів в неупередженості, об`єктивності судді Сухович Ю.О. у даній справі, не підтверджують наявності об`єктивних підстав для відводу судді, зважаючи на таке.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію, окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Суду у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» (заява 16695/04) від 15.07.2010).

В рішенні у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 сказано: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 «Hauschildt v. Denmark», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (пункт 48).

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки при вирішенні такої справи.

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд відзначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, однак, в даному випадку заявником жодних доказів на підтвердження особистої упередженості судді Сухович Ю.О. у вирішенні справи №914/2509/22 не подано.

Для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність зазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Сухович Ю.О. в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з доводів заяви про відвід судді не вбачається.

Клопотання ТзОВ «Вімекс-М» (вх.№25826/22 від 14.12.2022) разом з доданим до нього додатком (видаткова накладна №0192) скановані 14.12.2022 працівниками канцелярії суду та відображаються в Автоматизованій системі документообігу суду із вказаної дати. Слід зазначити, що у відзиві на позовну заяву (вх.№24099/22 від 22.11.2022) представником відповідача Кирєєвою Оленою Григорівною повідомлено суд про те, що ТзОВ «Імекс Макс» 18.11.2022 зареєструвалося в системі «Електронний суд». Так, на вимогу представника відповідача зазначену у вказаному відзиві (про надання можливості відповідачу ознайомитись з матеріалами справи), судом надано представнику відповідача - Кирєєвій Олені Григорівній доступ до документів, які знаходяться в Автоматизованій системі документообігу суду через систему «Електронний суд».

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача - Кирєєва Олена Григорівна маючи доступ до всіх документів, які знаходяться в Автоматизованій системі документообігу суду, зокрема і до клопотання ТзОВ «Вімекс-М» (вх.№25826/22 від 14.12.2022) та доданого до нього додатку (видаткова накладна №0192) та мала можливість з ними ознайомитись.

Суд звертає увагу ТзОВ «Імекс Макс» на те, що суддя не вчиняє жодних дій при надходженні процесуальних документів від сторін через «Електронний суд». Документи, що надійшли через «Електронний суд», реєструються відповідним працівником канцелярії суду.

Крім того, за отриманням інформації, щодо службової особи суду, якій доручено здійснення сканування та реєстрацію матеріалів, що надходять до суду, заявнику слід звертатись до керівника апарату суду.

З огляду на викладене вище, а також приймаючи до уваги той факт, що заявником не надано суду доказів, які викликають сумнів у неупередженості судді (відповідно до статей 35, 36, 38), а лише надається оцінка діям судді вчинення яких регламентовано чинним Господарським процесуальним кодексом України (під час розгляду суддею Сухович Ю.О., як головуючим, справи №914/2509/22), що прямо суперечить вимогам пункту 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви ТзОВ «Імекс Макс» (вх. №271/23 від 04.01.2023 про відвід судді Сухович Ю.О. у справі №914/2509/22.

Керуючись статтями 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Макс» про відвід судді Сухович Ю.О. у справі № 914/2509/22.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua.

Ухвали складено

та підписано 05.01.2023

Суддя Сухович Ю.О.