ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2023 Справа № 914/2742/22

За позовом: Державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство», м. Бережани Тернопільської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-Біонік», м. Дрогобич Львівської області

про стягнення 221 729, 77 грн.

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Лазаренко С.В.

Представники учасників справи:

від позивача: Мартищук Л.П.- представник;

від відповідача: не з`явився.

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа № 914/2742/22 за позовом Державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-Біонік» про стягнення 221 729, 77 грн.

Ухвалою суду від 07.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 05.12.2022. Ухвалою суду від 05.12.2022 судове засідання відкладено на 26.12.2022. Ухвалою суду від 26.12.2022 судове засідання відкладено на 12.01.2023.

В судове засідання, яке відбулося 12.01.2023 в режимі відеоконференції, представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, на адресу суду поштовий конверт, який був скерований судом відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, не повертався, відтак суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату та час судових засідань.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 12.01.2023 справу розглянуто по суті та проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Державне підприємство «Бережанське лісомисливське господарство» (надалі позивач, продавець) звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-Біонік» (надалі відповідач, покупець) про стягнення 221 729, 77 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на укладені 04 листопада 2021 року та 12 квітня 2022 року між сторонами у справі договір № 293 та договір № 100 купівлі - продажу необробленої деревини, де позивач зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити деревину дров`яну на умовах договорів.

Відповідно до зазначених договорів відповідач отримав товар, що підтверджується товарно-транспортними накладними, копії яких долучено до матеріалів справи. Всього відповідачу відпущено деревної продукції на суму 1 065 868, 24 грн.

В порушення умов договору, відповідачем отримана продукція оплачена частково в розмірі 848 486, 11 грн, що підтверджується виписками з особового рахунку, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Таким чином, заборгованість на момент подачі позовної заяви становить 217 382, 13 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом. Крім стягнення основного боргу, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь штраф в розмірі 4 347, 64 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач участі представника в судових засіданнях не забезпечив, відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не надав, доказів сплати заборгованості не представив, позовні вимоги не заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до висновків про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з таких мотивів.

Згідно з ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що між сторонами у справі були укладені договори від 04 листопада 2021 року № 293 та від 12 квітня 2022 року № 100 купівлі - продажу необробленої деревини.

Пунктами 1.1-1.3. договору від 04.11.2021 № 293 передбачено, що за результатами проведення додаткового аукціону із продажу необробленої деревини заготівлі 4 кварталу 2021 року, який відбувся 04.11.2021, продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах та способом, вказаними в цьому договорі. На підставі регламенту організатора продавець продає, а покупець купує товар для власної переробки. Товаром по цьому договору є необроблена деревина, стандартизована в лоти, та реалізована під час аукціону.

Відповідно до п. 2.1 договору від 04.11.2021 № 293, загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає 862 500,00 грн.

Пунктами 1.1.-1.3 договору від 12.04.2022 № 100 передбачено, що за результатами проведення додаткового аукціону із продажу необробленої деревні заготівлі 2 кварталу 2022 року, який відбувся 12.04.2022, продавець зобов`язуєте передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах та способом вказаними в цьому договорі. На підставі регламенту організатора продавець продає, а покупець купує товар для власної переробки. Товаром по цьому договору є необроблена деревина, стандартизована в лоти.

Відповідно до п. 2.1 договору від 12.04.2022 № 100, загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає 384 000,00 грн.

У відповідності до зазначених договорів відповідач отримав товар, що підтверджується товарно-транспортними накладними: ТРБ 370013 від 10.11.2021 на суму 44 561, 93 грн.; ТРБ З70021 від 13.11.2021 на суму 42 338, 40 грн.; ТРА 357388 від 17.11.2021 на суму 43 540, 74 грн.; ТРА 992430 від 18.11.2021 на суму 43 916, 78 грн.; ТРА 357680 від 21.12.2021 на суму 44 199. 68 грн.; ТРА 357714 від 24.12.2021 на суму 41 653, 58 грн.; ТРА 357761 від 29.12.2021 на суму 41 441,41 грн.; ТРА 912645 від 17.01.2022 на суму 34 660, 43 грн.; ТБА 350368 від 20.01.2022 на суму 36 994, 36 грн.; ТРА 615954 від 21.01.2022 на суму 34 574, 18 грн.; ТРБ 350378 від 21.01.2022 на суму 37 209, 98 грн.; ТРА 357916 від 25.01.2022 на суму 41 046, 38 грн.; ТРА 615970 від 26.01.2022 на суму 41 836, 43 грн.; ТРА 357937 від 27.01.2022 на суму 41 832, 98 грн.; ТРА 357952 від 28.01.2022 на суму 41 046, 38 грн.; ТРА 358459 від 21.04.2022 на суму 48 115, 20 грн.; ТРА З58471 від 27.04.2022 на суму 40 517, 76 грн.; ТРА 358483 від 29.04.2022 на суму 40 721, 28 грн.; ТРА 358520 від 04.05.2022 на суму 44 309, 76 грн.; ТРА 912978 від 05.05.2022 на суму 43 931, 52 грн.; ТРА 691796 від 09.05.2022 на суму 40 435, 20 грн.; ТРА 691799 від 10.05.2022 на суму 39 536, 64 грн.; ТРА 358548 від 11.05.2022 на суму 46 965, 12 грн.

Всього відпущено деревної продукції на суму 1 065 868, 24 грн.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно положень ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п. 2.4 вищевказаних договорів, покупець здійснює оплату (передоплата 100 % вартості) кожної партії товару шлях перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 3 (трьох) банківських днів після дня отримання рахунку (рахунків).

В порушення умов договорів відповідачем отримана продукція оплачена частково в розмірі 848 486, 11 грн, що підтверджується виписками з особового рахунку, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Таким чином, заборгованість відповідача на момент подачі позовної заяви становить 217 382, 13 грн.

У відповідності із ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене суд дійшов висновку висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в розмірі 217 382, 13 грн.

Відповідно до п. 5.2 договорів встановлено, що за несвоєчасну або неповну оплату товару покупець несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 2 відсотка від вартості неоплаченої продукції.

Суд перевіривши розрахунок штрафу, проведений позивачем, вважає його правильним. Відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 4 347, 64 грн підлягають до задоволення.

В позовній заяві позивачем заявлено про стягнення з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000, 00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Стаття 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що відшкодування судових витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

В підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу при його зверненні до господарського суду про стягнення з відповідача заборгованості, представником позивача долучено до матеріалів справи копії договору про надання правової допомоги від 29.09.2022 № 12, платіжного доручення від 03.10.2022 № 1794.

Суд зауважує, що якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, то вона за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

З врахуванням зазначеного в ч. 4 статті 126 ГПК України щодо врахування співмірності витрат на оплату послуг адвоката із ціною позову, складністю справи та наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг, суд вважає підставними до відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 4 000, 00 грн.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 126, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-Біонік» (82200, м. Дрогобич Львівської області, вул. Трускавецька, 64/1, ) на користь Державного підприємства «Бережанське лісомисливське господарство» (47501, м. Бережани Тернопільської області, вул. Замкова, 6, ) суму в розмірі 229 055, 72 грн, з яких:

- 217 382, 13 грн основного боргу;

- 4 347, 64 грн штрафу;

- 4 000, 00 грн витрат на правничу допомогу адвоката;

- 3 325, 95 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 17 січня 2023 року.

Суддя Манюк П.Т.