ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2023 р. Справа№ 927/850/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зубець Л.П.

Гаврилюка О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги керівника Ніжинської окружної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області

від 17.10.2022

у справі №927/850/22 (суддя - Шморгун В.В.

за позовом: Керівника Ніжинської окружної прокуратури,

в інтересах держави в особі:

1. Північного офісу Держаудитслужби,

2. Бахмацької міської ради,

3. Комунального некомерційного підприємства "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацької міської ради Чернігівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут"

про визнання додаткової угоди недійсною та стягнення 6856,88 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.10.2022 позовну заяву прокурора в частині представництва інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацікої міської ради Чернігівської області повернуто прокурору. Позовну заяву прокурора в частині представництва інтересів держави в особі Північного офісу Держаудитслужби та Бахмацької міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки КНП «Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бахмацької міської ради Чернігівської області як комунальне підприємство не є суб`єктом владних повноважень, прокурор не може звертатися з позовом в інтересах держави в особі позивача-3, а позивач-3, у свою чергу, не позбавлений права самостійно звертатися з позовом за захистом порушених прав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, керівник Ніжинської окружної прокуратури подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.10.2022, в якій просить суд поновити строк на апеляційне провадження п.1 ухвали Господарського суду Чернігівської області від 17.10.2022 у справі № 927/850/22 як такий, що пропущений з поважних причин. Прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити провадження у справі. Скасувати п.1 ухвали Господарського суду Чернігівської області від 17.10.2022 у справі № 927/850/22 і направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Чернігівської області" в іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновок суду першої інстанції в частині повернення позову без розгляду щодо представництва інтересів держави в особі КНП «Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бахмацької міської ради не відповідає обстави нам справи. Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали від 17.10.2022, яка перешкоджає подальшому розгляду справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської обласної прокуратури у справі № 927/850/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Б.О. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Зубець Л.П., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 витребувано у Господарського суду Чернігівської області справу №927/850/22. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2022 поновлено строк керівнику Ніжинської окружної прокуратури на подачу апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.10.2022. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Ніжинської окружної прокуратури на подачу апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.10.2022. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Ніжинської окружної прокуратури на подачу апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.10.2022 у справі № 927/850/22 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Керівник Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби, Бахмацької міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бахмацької міської ради Чернігівської області звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут», у якому прокурор просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду №1 від 08.02.2021 до Договору № 41АВ147-1451-20 02.02.2021, укладену між Комунальним некомерційним підприємством «Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бахмацької міської ради Чернігівської області (код 38765198) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» (код 39576385);

- стягнути з відповідача на користь Комунального некомерційного підприємства «Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бахмацької міської ради Чернігівської області (код 38765198) безпідставно отримані кошти в сумі 6856,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при укладанні між позивачем-3 та відповідачем додаткової угоди №1 від 08.02.2021 до Договору № 41АВ147-1451-20 02.02.2021 було порушено вимоги Закону України «Про публічні закупівлі», а саме змінено ціну за одиницю товару у бік збільшення за відсутності відповідного коливання ціни такого товару на ринку, внаслідок чого безпідставно зменшено обсяги закупівлі, відтак ця додаткова угода підлягає визнанню її недійсною. Оскільки позивач-3 сплатив кошти за поставлений природний газ відповідно до ціни, вказаній у спірній додатковій угоді, тобто за збільшеною ціною, прокурор на підставі ст. 670 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача 6856,88 грн переплачених позивачем-3 коштів.

Повертаючи позовну заяву прокурора в частині представництва інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацікої міської ради Чернігівської області, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки КНП «Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Бахмацької міської ради Чернігівської області як комунальне підприємство не є суб`єктом владних повноважень, прокурор не може звертатися з позовом в інтересах держави в особі позивача-3, а позивач-3, у свою чергу, не позбавлений права самостійно звертатися з позовом за захистом порушених прав.

Однак колегія суддів не погоджується із даним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Законом України "Про прокуратуру" визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 3 цієї норми прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Аналіз положень частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність захисту" може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 923/129/17, від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 02.10.2018 у справі № 4/166«б», від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі №910/4345/18, від 30.01.2019 року у справі №47/66-08, у справі № 923/35/19 від 31.10.2019, у справі № 925/383/18 від 23.07.2020.

Крім того, необхідно враховувати рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді №3-рп/99 від 08.04.1999).

Так, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорон землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 1311 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва. Доведення цих підстав здійснюється відповідно до вимог статей 74, 76, 77, 79 ГПК України шляхом подання належних, допустимих та достатніх доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Зокрема, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку звернення визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значущість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Крім того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №922/901/17, від 31.10.2018 у справі №910/6814/17 та від 06.02.2019 у справі №927/246/18.

Водночас, колегією суддів встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацької міської ради Чернігівської області є закладом охорони здоров`я комунальної власності і функціонує як унітарне некомерційне підприємство, що надає первинну медичну допомогу будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та статутом, а також вживає заходів із профілактики захворювань населення та підтримання громадського здоров`я, підпорядковане, підзвітне та підконтрольне засновнику.

Як вбачається із матеріалів справи, Комунальне некомерційне підприємство "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацької міської ради Чернігівської області є стороною договору та одержувачем бюджетних коштів. Вказана закупівля здійснювалась за бюджетні кошти.

Як зазначає прокурор у своїй позовній заяві, за час дії договору, постачальником поставлено значно меншу кількість товару, що створило перешкоди в реалізації закладом охорони здоров`я своїх завдань та функцій, що не відповідає державному інтересу.

Також, як вбачається зі змісту позовної заяви, незважаючи на те, що відповідачем в повному обсязі не виконано зобов`язання за договором, по теперішній час заходи щодо відновлення порушеного права, а саме щодо стягнення безпідставно утриманих коштів, Комунальним некомерційним підприємством "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацької міської ради Чернігівської області не вживаються.

Водночас, колегією суддів встановлено, що на адресу Комунального некомерційного підприємства "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацької міської ради Чернігівської області прокуратурою скеровувався лист від 24.12.2021 щодо вжиття заходів задля усунення порушень вимог чинного законодавства, проте будь-які заходи закладом охорони здоров`я не вживались.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується із прокурором, що останнім дотримано встановлений статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" порядок щодо звернення до органів, уповноважених на захист майнових інтересів держави, з повідомленням про виявлені порушення вимог законодавства при використанні бюджетних коштів в сфері здійснення публічних закупівель. Водночас обставин здійснення належного реагування компетентним суб`єктом, в даному випадку Комунальним некомерційним підприємством "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацької міської ради Чернігівської області на вказані прокурором порушення протягом розумного строку, колегією суддів не встановлено.

Вказане вище спростовує висновки суду першої інстанції про те, що прокурор не дотримався процедури визначеної статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", не обґрунтував в чому полягає порушення інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацької міської ради Чернігівської області.

Поряд з цим, колегія суддів враховує, що при поданні цього позову прокурор не замінює позивача та не є його альтернативою, а виконує субсидіарну роль, щоб інтереси держави, які в цьому випадку збігаються із публічним інтересом, не були незахищені. Участь прокурора в цій справі, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є виправданою, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає у захисті прав великої кількості громадян.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до переконання, що висновок суду першої інстанції в частині повернення позовної заяви прокурора в частині представництва інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацької міської ради Чернігівської області не відповідає обставинам справи та є передчасним.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на встановлене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому ухвала Господарського суду Чернігівської області від 17.10.2022 у справі № 927/850/22 підлягає скасуванню на підставі п.1-4 ч. 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України в частині повернення позовної заяви прокурора щодо представництва інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацької міської ради Чернігівської області.

Також, оскільки судом апеляційної інстанції скасована ухвала суду першої інстанції в частині повернення позовної заяви прокурора щодо представництва інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацької міської ради Чернігівської області, керуючись правами, наданими ч. 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, справа підлягає передачі на розгляд до суду першої інстанції в скасованій частині для вирішення питання про відкриття провадження у відповідній частині.

Розподіл судових витрат

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 240, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу керівника Ніжинської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.10.2022 у справі №927/850/22 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 17.10.2022 у справі №927/850/22 в частині повернення позовної заяви прокурора щодо представництва інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Бахмацький міський центр первинної медико-санітарної допомоги" Бахмацької міської ради Чернігівської області - скасувати.

3. Матеріали справи №927/850/22 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді Л.П. Зубець

О.М. Гаврилюк