ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.01.2023 Справа № 908/75/23

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Боєвої О.С., розглянувши матеріали заяви вих. № СН2/22 від 20.12.2022, яка 06.01.2023 надійшла від

заявника: Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411)

до боржника: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу про стягнення суми 10159,14 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 06.01.2023 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/75/23 та визначено її до розгляду судді Боєвій О.С.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1)наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (ч. 2 ст. 12 ГПК України).

За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника (ч.1 ст. 154 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

У поданій заяві про видачу судового наказу боржником зазначено Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Із змісту заяви та доданих до неї документів слідує, що вимоги виникли за договором про надання фінансового кредиту № 005742-ДН1 від 06.02.2019, укладеного ТОВ «Бізнес Позика» (Кредитор, заявник) та ФОП ОСОБА_1 (Позичальник, боржник). В заяві зазначено, що заборгованість Боржника становить 10159,14грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 8689,81 грн., суми прострочених платежів по процентах 1469,33 грн.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Отже при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, в якому боржником вказується фізична особа підприємець, необхідним є підтвердження наявності державної реєстрації боржника як суб`єкта підприємницької діяльності станом на час подачі відповідної заяви до суду.

Частиною 9 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.

Як зазначалося судом вище, боржником у заяві зазначено Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Згідно з електронним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за даними сервісу моніторингу реєстраційних даних Опендатобот (opendatabot.ua) за параметрами пошуку реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_1 отримано відомості про припинення підприємницької діяльності Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ; статус: припинено.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у дачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

В пункті 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.06.2018 року у справі № 338/180/17 господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п.1 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Разом із тим, наказне провадження має чіткі, формальні межі, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України), а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця тощо.

Отже фізична особа, яка мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання заяви про видачу судового наказу втратила такий статус, не може бути боржником в наказному провадженні. Припинення статусу фізичної особи підприємця боржника унеможливлює застосування процедури наказного провадження.

Оскільки станом на час звернення ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» з заявою про видачу судового наказу про стягнення грошової заборгованості з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) припинено підприємницьку діяльність особи, що вказана боржником, як фізичної особи підприємця, суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. 150, п. 4 ч. 1 ст. 152, п. 6 ч. 1 ст. 175, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» у видачі судового наказу за заявою вих. № СН2/22 від 20.12.2022(вхід.№ 73/08-07/23 від 06.01.2023) про стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості у розмірі 10159,14 грн.

Отримати інформацію про стан розгляду справи можливо на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/sud5009. Ознайомитись з процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала підписана 13.01.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання в порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Суддя О.С. Боєва