РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.01.2023Справа № 910/10751/22
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал", м. Київ

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровська набережна 19А", м. Київ

про стягнення 47 110,29 грн, -

vQXh7VH0HD4AbОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.06.2022 року Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дніпровська набережна 19А" (відповідач) суми заборгованості в розмірі 43 505,89 грн, суми пені в розмірі 239,30 грн, суми 3% річних в розмірі 46,06 грн та суми інфляційних втрат в розмірі 3 319,04 грн за невиконанням відповідачем умов Договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) №01477/7-02 від 12.01.2021 року в частині оплати наданих позивачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2022 року, матеріали справи №910/10751/22 передано на розгляд судді Морозову С.М.

Згідно з п. 1 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та запропоновано сторонам у встановлені судом строки подати відповідні заяви по суті.

22.11.2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що по особовому рахунку №02-128-103 позивачем неправомірно відкрито вузол обліку №200662107, оскільки споживання води за цим вузлом здійснюють ФОП Коновець В.Л., ФОП Забавко Т.І., ФОП Філіпович К.О. та ФОП Ярош Н.П. Таким чином відповідач не споживає воду за вводом 02-128-103. Окрім того, позивачем здійснено оплату спожитої води на суму 28 443,11 грн, що значно перевищує суму спожитих послуг.

05.12.2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що особовий рахунок 128-103 закритий вереснем 2021 року. Проте, оскільки нарахування до вересня 2021 року позивачем проводились відповідач зобов'язаний їх оплатити. Позивач також зазначив, що наданий відповідачем контррозрахунок не заслуговує на увагу, оскільки не відображає дійсні нарахування по всім особовим рахункам.

22.12.2022 рок від відповідача до суду надійшли заперечення, в яких зазначено, що акт приймання-передачі загальнобудинкових засобів обліку водопостачання не містить в собі лічильника №200662107. Окрім того, відповідач звернув увагу суду на те, що позивач у відповіді на відзив вказав про нарахування відповідачу обсягів споживання за споживачів, з якими позивач не уклав договори.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Питання щодо винесення рішення в справі відбувається з перевищенням встановленого строку у зв'язку з введенням на території України воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а в подальшому, продовженням строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб відповідно до Закону України про затвердження Указу президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №2119-ІХ (реєстр. №7168). Надалі строк дії воєнного стану в Україні, згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 №7300, продовжено з 05:30 години 25 квітня 2022 року строком на 30 діб до 25 травня 2022 року. В подальшому, 22 травня 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 година 25 травня 2022 року строком на 90 діб, - до 23 серпня 2022 року. В наступному, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 №573/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, - до 21 листопада 2022 року. Законом України №8189 «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

vQXh7VH0HD4AbВСТАНОВИВ:

12.01.2021 року позивачем (виконавець) та відповідачем (споживач) укладено Договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньобудинкових систем) №01477/7-02 (надалі - Договір), відповідно до п. 1. якого виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а споживач зобов'язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки і на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до пункту 2. Договору межі експлуатаційної відповідальності щодо зовнішніх водопровідних та каналізаційних мереж оформлюються сторонами «Актами розмежування балансової належності водопровідних та каналізаційних мереж» за формою, встановленою виконавцем.

Пунктом 4 договору передбачено, що інформація про споживача, який є власником нежитлового приміщення, про адресу (-си) об'єкту (-ів) водоспоживання та/або водовідведення, абонентський номер та характеристика вузлів розподільного облікку води, зазначається у додатку №1 «Характеристика об'єкту водоспоживання та вузлів розподільного обліку води», який є невід'ємною частиною цього Договору.

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено Договором. Розрахунки на оплату послуг формуються виконавцем на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільчого обліку відповідно до ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». (пункт 18 Договору).

Договір укладається строком на один рік. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про припинення його дії або перегляд його умов. (п. 57 Договору).

В Додаткку №1 до Договору зазначено характеристику вузлів розподільного обліку води, зокрема, абонентські номери споживача (коди вводу): 02-128-488 (заводський номер 200519637А), 02-128-214 (заводський номер 200519652А), 02-128-103 (заводський номер 200662107), 02-128-102 (заводський номер 11), 02-128-393 (заводський номер ), 02-128-392 (заводський номер 60), 02-128-391 (заводський номер 26), 02-128-394 (заводський номер 21).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем спожито послуг в період з 01.02.2021 року по 31.10.2021 року на суму в розмірі 31 784,81 грн, з яких відповідачем сплачено 33 728,04 грн, проте позивачем проведено перерахунок за березень 2021 року на суму 45 449,72 грн, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість на суму 43 505,89 грн.

В обгрунтування причин здійснення перерахунку вартості послуг за березень 2021 року на суму 45 449,72 грн позивач зазначив, що їх здійснено за період від дати остаточних розрахунків із попереднім абонентом КП «Житло-сервіс» (10.02.2020) і прийняття будинкових засобів обліку на баланс відповідача до дати початку проведення розрахунків із відповідачем (11.01.2021).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 43 505,89 грн, у зв'язку з чим йому нараховано до стягнення також суму пені в розмірі 239,30 грн, суму 3% річних в розмірі 46,06 грн та суму інфляційних втрат в розмірі 3 319,04 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що позивач нараховує споживання послуг по вузлу обліку, який використовується іншими споживачами. Окрім того, всі оплати за визначений період відповідачем проведені в повному обсязі.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

Водовідведення визначено приписами вказаного Закону господарська діяльність із відведення та очищення стічних вод за допомогою системи централізованого водовідведення.

При цьому, вода питна - вода, призначена для споживання людиною (водопровідна, фасована, з бюветів, пунктів розливу, шахтних колодязів та каптажів джерел), для використання споживачами для задоволення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб, а також для виробництва продукції, що потребує її використання, склад якої за органолептичними, мікробіологічними, паразитологічними, хімічними, фізичними та радіаційними показниками відповідає гігієнічним вимогам. Питна вода не вважається харчовим продуктом в системі питного водопостачання та в пунктах відповідності якості питної води.

Підприємство питного водопостачання - суб'єкт господарювання, що здійснює експлуатацію об'єктів централізованого питного водопостачання, забезпечує населення питною водою за допомогою пунктів розливу (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв) підготовки питної води та/або виробництво фасованої питної води;

підприємство централізованого водовідведення - суб'єкт господарювання, що здійснює експлуатацію об'єктів/систем централізованого водовідведення;

споживач питної води - юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення питних фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Таким чином, ПрАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" є виробником та постачальником послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а ОСББ "Дніпровська набережна 19А" - споживачем таких послуг.

Правила користування системами водопостачання та водовідведення в містах і селищах України №65, затверджені 01.07.1994 Державним комітетом по житлово-комунальному господарству, втратили чинність з прийняттям Міністерством з питань житлово-комунального господарства України наказу № 190 від 27.06.2008, яким затверджено Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (далі - Правила)

У відповідності до пункту 2.1 Правил договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги", яким, згідно пункту 2.2 Правил, визначаються істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності; індивідуальними і колективними споживачами житлово-комунальних послуг, визначеними Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно із ч. 2 ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води зобов`язані, зокрема своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Так, згідно пунктами 3.1., 5.2. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 (в редакції станом на виникнення правовідносин), розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на підставі показів приладів обліку; вузли обліку повинні розташовуватися на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.

Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору (п. 3.7. Правил №190 (в редакції станом на виникнення правовідносин)).

Позивачем до позовної заяви, на підтвердження обставин надання відповідачу послуг з централізованого водопостачання та водовідведення надано акти обстеження та зняття показань з вузла обліку, а саме:

- акт №2-128-394 за жовтень 2021 року - попередні показання 214, поточні показання 219;

- акт №2-128-391 за жовтень 2021 року - попередні показання 192, поточні показання 290;

- акт №2-128-102 за жовтень 2021 року - попередні показання 1354, поточні показання 1389;

- акт №2-128-214 за жовтень 2021 року - попередні показання 13, поточні показання 13;

- акт №2-128-394 за вересень 2021 року - попередні показання 208, поточні показання 214;

- акт №2-128-393 за вересень 2021 року - попередні показання 44, поточні показання 45;

- акт №2-128-392 за вересень 2021 року - попередні показання 223, поточні показання 224;

- акт №2-128-391 за вересень 2021 року - попередні показання 183, поточні показання 192;

- акт №2-128-103 за вересень 2021 року - попередні показання 1668, поточні показання 1830;

- акт №2-128-102 за вересень 2021 року - попередні показання 1282, поточні показання 1354;

- акт №2-128-103 за жовтень 2021 року - попередні показання 1830, поточні показання 2037;

- акт №2-128-394 за серпень 2021 року - попередні показання 197, поточні показання 208;

- акт №2-128-393 за серпень 2021 року - попередні показання 38, поточні показання 44;

- акт №2-128-392 за серпень 2021 року - попередні показання 217, поточні показання 223;

- акт №2-128-391 за серпень 2021 року - попередні показання 167, поточні показання 183;

- акт №2-128-103 за серпень 2021 року - попередні показання 1556, поточні показання 1668;

- акт №2-128-102 за серпень 2021 року - попередні показання 1019, поточні показання 1282;

- акт №2-128-394 за червень 2021 року - попередні показання 191, поточні показання 197;

- акт №2-128-391 за червень 2021 року - попередні показання 160, поточні показання 167;

- акт №2-128-103 за червень 2021 року - попередні показання 1241, поточні показання 1395;

- акт №2-128-102 за червень 2021 року - попередні показання 1004, поточні показання 1019;

- акт №2-128-399 за травень 2021 року - попередні показання 214, поточні показання 217;

- акт №2-128-391 за травень 2021 року - попередні показання 153, поточні показання 180;

- акт №2-128-393 за травень 2021 року - попередні показання 33, поточні показання 38;

- акт №2-128-103 за травень 2021 року - попередні показання 1159, поточні показання 1241;

- акт №2-128-214 за травень 2021 року - попередні показання 12, поточні показання 13;

- акт №2-128-394 за травень 2021 року - попередні показання 186, поточні показання 194;

- акт №2-128-488 за травень 2021 року - попередні показання 2, поточні показання -;

- акт №2-128-102 за травень 2021 року - попередні показання 991, поточні показання 1004.

При цьому, позивач зазначив, що відповідачем спожито послуг в період з 01.02.2021 року по 31.10.2021 року на суму в розмірі 31 784,81 грн, з яких відповідачем сплачено 33 728,04 грн. Проте, позивачем проведено перерахунок за березень 2021 року на суму 45 449,72 грн (за період від дати остаточних розрахунків із попереднім абонентом КП «Житло-сервіс» (10.02.2020) і прийняття будинкових засобів обліку на баланс відповідача до дати початку проведення розрахунків із відповідачем (11.01.2021)), у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість на суму 43 505,89 грн.

Однак, доказів утворення такої заборгованості позивач до матеріалів справи не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять обгрунтованих доказів на підтвердження обставин нарахування саме позивачу суми в розмірі 45 449,79 грн, враховуючи, що абонент КП «Житло-сервіс» не є стороною укладеного між сторонами Договору.

Окрім того, матеріали справи не містять розрахунків на оплату послуг, сформованих виконавцем на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільчого обліку відповідно до ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», що передбачено пунктом 18 Договору, за період дії Договору між позивачем та відповідачем, що в свою чергу свідчить про необгрунтовність тверджень та вимог позивача про споживання відповідачем у спірний період послуг на суму 45 449,79 грн.

За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи обгрунтованих та первинних доказів на підтвердження отримання відповідачем послуг із водопостачання та водовідведження на заявлену позивачем суму, суд приходить до висновку про відсутність обгрунтованих підстав для задоволення позовних вимог.

Окрім того, Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач вказував на ту обставину, що вузол комерційного обліку №2-128-103 використовується іншими абонтентами, з якими позивачем укладено окремі договори за наступними особовими рахунками: ФОП Коновець В.Л. (о/р 02-128-504), ФОП Забавко Т.І. (о/р 02-128-495), ФОП Філіповтч К.О. (о/р 02-128-516, 02-128-515), ФОП Ярош Н.П. (о/р 02-128-117), у зв'язку з чим відповідач звертався неодноразово до позивача про закриття вказаного особовогорахунку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся до позивача листом №24/05/21-1 від 24.05.2021 року з вимогою уточнення схеми споживання, у зв'язку із споживання води за вузлом комерційного обліку з о/р 02-128-103 іншими особами, що призвело до невірних розрахунків.

10.08.2021 року позивачем, в особі інженера-інспектора Шарудило С.В., складено Акт обстеження водоспоживання та водовідведення об'єкту №269183, в якому зазначено, що до вводу о/р 128-103 приєднані приміщення, що належать особам та комерційним підприємствам, що мають договори з ПАТ «АК «Київводоканал» о/р 128-504 та о/р 128-495.

Таким чином, позивачем встановлено, що до вводу о/р 128-103, який рахується за відповідачем, приєднані приміщення, що належать особам та комерційним підприємствам, що мають договори з ПАТ «АК «Київводоканал» о/р 128-504 та о/р 128-495, тобто ФОП Коновець В.Л. та ФОП Забавко Т.І., проте, нарахування по вказаному особому рахунку позивач продовжував здійснювати саме позивачу, враховуючи наявність укладених із зазначеними особами Договорів на водопостачання та водовідведення.

Окрім того, відповідно до Акту приймання-передачі загально-будинкових засобів обліку водопостачнання житлового будинку №19-А на вул. Дніпровська набережна в м. Києві лічильник із заводським номером 200662107 не числиться, що свідчить про відсутність обгрунтованих підстав для занесення даного засобу обліку до переліку засобів обліку відповідача.

Отже, враховуючи свідому обізнаність про нарахування плати за одну і ту ж послугу із водопостачання та водовідведення одначасно різним абонентам, позивач звернувся до суду із даним позовом не наводячи відповідних обгрунтованих доводів підстав здійснення таких нарахувань.

В подальшому, відповідач звернувся до позивача із листом №25/08-24 від 25.08.2021 року із вимогою виключення о/р коду вводу 02-128-103 зі схеми відповідача.

Листом №13299/8/8/02-21 від 20.10.2021 року позивач повідомив відповідача, що особовий рахунок №02-128-103 закритий.

Листом №22/12-61 від 22.12.2021 року відповідач звернувся до позивача із вимогою провести перерахунок виставлених сум до оплат, враховуючи виявлення обставин споживання води за особовим рахунком 02-128-103 іншими абонентами та включення цих сум витрат на рахунок відповідача.

У відповідь позивач листом №239/8/8/02-22 від 18.01.2022 року повідомив відповідачу, що перерахунок здійснюватись не буде, а справа буде передана на вирішення до Господарського суду міста Києва.

Таким чином, з аналізу викладеного вбачається, що позивачем не здійснено перерахунок спожитих відповідачем послуг, не здійснено перерозподіл схем споживання та не надано суду відповідних доводів щодо обгрунтованості пред'явлених позовних вимог.

Більше того, у відповіді на відзив позивачем зазначено, що нарахування ОСББ «Дніпровська набережна 19А» проводились за обсяги спожиті власниками нежитлових приміщень які не мали договорів з ПАТ «АК «Київводоканал» та їх витрати не контролювались позивачем.

Суд критично ставиться до означеної позиції позивача, враховуючи пред'явленні до вирішення в даному провадженні позовні вимоги.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, у зв'язку з чим відсутні підстави для їх задоволення.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн, у зв'язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, залишити за позивачем.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

vQXh7VH0HD4AbВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Залишити за Приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" судовий збір, сплачений до державного бюджету.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

vQXh7VH0HD4AbСуддя С.М. Морозов

vQXh7VH0HD4Ab