ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2023 року м.Дніпро Справа № 904/9094/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Покровський арматурний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2022 (повне судове рішення складене 05.08.2022, суддя Юзіков С.Г.) у справі

за позовом державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Покровський арматурний завод"

про стягнення штрафних санкцій за договором поставки від 22.09.2020 №16765/53-124-01-20-12546

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Покровський арматурний завод"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені Відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція"

про стягнення 948 456,44 грн

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст і підстави позовних вимог

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Покровський арматурний завод" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 109 002,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем строків поставки товару за договором поставки від 22.09.2020 №16765/53-124-01-20-12546.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Покровський арматурний завод" подано до господарського суду зустрічну позовну заяву про стягнення з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" 948 456,44 грн.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані посиланням на порушення відповідачем за зустрічним позовом умов договору поставки від 22.09.2020 №16765/53-124-01-20-12546 щодо своєчасної оплати поставленого товару.

ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2022 у даній справі первісний позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Покровський арматурний завод" на користь державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" 27 095,21 грн штрафу, 27406,05 грн пені, 2 270,00 грн судового збору. У решті позову відмовлено. Закрито провадження у справі за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Покровський арматурний завод" до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від ім.відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення 948456,44 грн. Повернуто товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Покровський арматурний завод" з державного бюджету судовий збір в розмірі 14226,85 грн сплаченого згідно з платіжним дорученням № 252 від 07.12.2021.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано посиланням на порушення відповідачем строків оплати товару, що є підставою для нарахування та стягнення з відповідача пені та штрафу. Судом частково задоволено заяву відповідача про зменшення штрафних санкції задоволено частково.

Щодо зустрічного позову судом встановлено, що основний борг у розмірі 948 456,44 грн позивач сплатив після відкриття судом провадження у даній справі за зустрічним позовом, у зв`язку з чим 19.04.2022 від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Покровський арматурний завод", не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати в частині задоволення вимог, ухвалити нове рішення, відповідно до якого стягнення штрафних санкцій із товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Покровський арматурний завод" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" від імені відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" підлягає зменшенню на 99%.

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник вказує, що починаючи з 2020 року за ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в тому числі в особі ВП "Хмельницька атомна електрична станція" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" рахується прострочена кредиторська заборгованість перед ТОВ "НВП "ПАЗ" в мільйони гривень. Позивач не сплачував кошти за поставлений відповідачем товар, що фактично призвело до настання тяжких фінансових труднощів у ТОВ "НВП "ПАЗ", таких як: заборгованість по оплаті інших господарських договорів, порушення строків закупки товару, який підлягав поставкам не тільки позивачу, а й іншим суб`єктам господарської діяльності, затримки в оплаті взятих кредитів, для своєчасної оплати заробітної плати працівникам підприємства, податкових платежів та розрахунку із контрагентами.

Скаржник вважає, що вищенаведені обставини є достатніми та вагомими підставами для відмови у задоволенні позовних вимог у розмірі 109 002,50 грн у повному обсязі, проте, у разі задоволення зазначених позовних вимог (повністю або частково), ТОВ "НВП "ПАЗ" просить суд зменшити суму призначену до стягнення на 99%.

Відповідач просить прийняти до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази, що свідчили б про те, що в результаті дій ТОВ "НВП "ПАЗ", погіршився фінансовий стан, виникли ускладнення в господарській діяльності державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" чи завдано останньому збитки. Позивач систематично не сплачує кредиторську заборгованість, чим ставить під загрозу господарську діяльність відповідача. Стягнення навіть такої незначної суми коштів вже призводить до порушення фінансової стабільності підприємства.

3.2 Доводи інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України).

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.08.2022 відкладено вирішення питання щодо прийняття апеляційним господарським судом певного процесуального рішення з розгляду даної апеляційної скарги після надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.08.2022 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 3405,00 грн, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 29.08.2022, скаржником надано докази усунення недоліків апеляційної скарги.

Розпорядженням керівника апарату суду від 12.09.2022 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Коваль Л.А., за наслідком якого визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Чередко А.Є., Мороз В.Ф.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 12.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Покровський арматурний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022; призначено справу до розгляду на 20.10.2022 на 11 годин 30 хвилин.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 17.10.2022 постановлено провести судове засідання у справі призначене на 20.10.2022 на 11:30 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засіданні №415а) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon» (https://vkz.court.gov.ua/).

Розпорядженням керівника апарату суду від 19.10.2022 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили заміну судді Коваль Л.А., за наслідком якого визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 20.10.2022 розгляд справи відкладено до 01.12.2022 на 11:00 годин; постановлено провести судове засідання у справі призначене на 01.12.2022 на 11:00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засіданні №415а) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon» (https://vkz.court.gov.ua/).

У зв`язку із аварійними/екстренними відключеннями енергопостачання у м. Дніпрі в Центральному апеляційному господарському суді була відсутня електроенергія, що унеможливило проведення судового засідання 01.12.2022 та розгляд апеляційної скарги у даній справі не відбувся.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 01.12.2022, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.12.2022 призначено справу до розгляду на 10.01.2023 на 14 годин 40 хвилин в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засіданні №415а) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon» (https://vkz.court.gov.ua/)".

Розпорядженням керівника апарату суду від 09.01.2023 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чередка А.Є., за наслідком якого визначено колегію суддів у складі головуючого судді Кузнецов В.О., судді Чередко А.Є., Мороз В.Ф.

10.01.2023 у судове засідання (поза межами приміщення суду) з`явилися представники сторін, які надали відповідні пояснення.

10.01.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

22.09.2020 між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) укладено договір № 16765/53-124-01-20-12546, за умовами п.1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити даний товар згідно з найменуванням, виробником, кількістю, ціною та по коду УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (додаток № 1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.

Якість і кількість товару повинні відповідати технічним характеристикам, вказаним в специфікації № 1 до договору (додаток № 1 до договору), технічній специфікації до предмета закупівлі № 0.ЦР.0923.ТС-20 (додаток № 2 до договору), технічній документації, якою встановлені вимоги щодо його якості, умовами договору та підтверджується паспортом, сертифікатом якості виробника з відміткою ВТК виробника згідно з діючою програмою забезпечення якості підприємства (п. 2.1. договору).

У разі поставки неякісного (дефектного) товару, товару, що не відповідає умовам договору, а також при недопоставці товару, покупець письмово повідомляє постачальника про виявлені недоліки товару (п. 2.2. договору).

Строк поставки товару становить протягом 45 календарних днів з дати укладення сторонами договору (п. 3.1. договору).

Постачальник гарантує, що товар буде поставлений в строки та в повному обсязі відповідно до умов цього договору (п. 3.5. договору).

Ціна товару по договору становить 1 046 166,00 грн, крім того ПДВ 20 % 209 233,20 грн.

Всього ціна договору 1 255 399,20 грн (п. 4.1 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 06.04.2021).

Оплата за поставлений товар покупцеві здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки всього обсягу товару по договору на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору щодо його кількості та якості (п. 5.1. договору в редакції додаткової угоди № 1 від 06.04.2021).

Постачальник зобов`язаний надати покупцю електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановленому чинним законодавством України порядку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (п. 5.2. договору).

У випадку ненадання постачальником покупцю відповідно до п.5.2. договору електронної податкової накладної, зареєстрованої в ЄРПН, покупець має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору на суму ПДВ, на яку не було надано податкову накладну (п. 5.3. договору).

Приймання товару за якістю та кількістю здійснюється на складі вантажоотримувача у відповідності з Інструкціями №П-6 (1965) та №П-7 (1966), затвердженими постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР, з наступними змінами і доповненнями та відповідно до Стандарту державного підприємства "НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2017 (даний Стандарт є загальнодоступним в електронному вигляді і знаходиться на офіційному сайті ДП "НАЕК "Енергоатом" в розділі Стандарти НАЕК "Енергоатом" за адресою: http://www.energoatom.com.ua/ua/about-6/company_strandards-82 (п. 6.1. договору).

Перехід права власності на товар за договором відбувається з дати поставки товару на склад вантажоотримувача за умови відповідності поставленого товару вимогам договору (п. 6.2. договору).

Датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної та/або накладної (п. 6.3. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством України (п. 8.1. договору).

За порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф в розмірі 7% від вказаної вартості (п. 8.2. договору).

28.10.2020 відповідач поставив позивачеві товар на суму 42 038,40 грн, що підтверджується видатковою накладною № 57 від 28.10.2020.

28.10.2020 відповідач поставив позивачеві, а останній прийняв товар на суму 11 351,52 грн, а саме товар, наведений в п. 9, 10, 12 видаткової накладної від 28.10.2020 №58. Водночас, товар наведений в п.1-8, 11, 13 - 21 видаткової накладної не прийнятий, оскільки в ході приймання товару і проведення ВК-1 встановлено факт невідповідності якості товару умовам договору, про що складено довідки про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 30.10.2020 №52/7-2020, від 04.11.2020 №52/7-1-2020 та опис зауважень та невідповідностей від 02.11.2020, які разом з супровідними листами надіслані відповідачеві на електронну адресу.

На зазначені листи відповідач надав відповідь № 301020/2 від 30.10.2020 та №101120/1 від 10.11.2020, з поясненнями щодо виявлених недоліків.

27.11.2020 постачальник усунув недоліки товару зазначеного в п.1-2, 4-8, 11, 13-17, 20 видаткової накладної № 57 від 28.10.2020 на загальну суму 238 691,88 грн.

04.11.2020 відповідач поставив позивачеві, а останній прийняв товар на суму 71 255,52 грн, а саме товар, наведений у п. 10, 12, 16, 22, 23 видаткової накладної від 04.11.2020 № 61. Водночас, товар наведений у п. 1-9, 11, 13-15, 17-21, 24-29 видаткової накладної не прийняв, оскільки в ході приймання товару і проведення ВК-1 встановлено факт невідповідності якості товару умовам договору, про що складено довідку про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 10.11.2020 № 54/7-2020 та опис зауважень та невідповідностей від 11.11.2020. З супровідним листом на електрону адресу відповідача направлено довідку від 10.11.2020 №54/7-2020.

У видатковій накладній № 61 від 04.11.2020 також міститься напис, що 08.12.2020 зауваження по п. 1-6, 8, 9, 11, 13-15, 18, 20 усунуто, та покупцем прийнятий товар на 512 891,88 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 47 від 12.10.2020 покупець не прийняв товар зазначений в п. 1-5, оскільки в ході приймання товару і проведення ВК-1 встановив факт невідповідності якості товару умовам договору, про що складено довідку про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 20.10.2020 № 47/7-2020ХЦ та опис зауважень та невідповідностей від 22.10.2020. З супровідним листом на електрону адресу відповідача направлено довідку від 20.10.2020 № 47/7-2020ХЦ.

На зазначені листи відповідач надав відповідь № 231020/1 від 23.10.2020 з поясненнями щодо виявлених недоліків.

11.11.2020 постачальник усунув недоліки товару зазначені в п. 1, 2, 4 видаткової накладної № 47 від 12.10.2020 на загальну суму 59 185, 68 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 48 від 12.10.2020 покупець не прийняв товар зазначений в п. 1-9, оскільки в ході приймання товару і проведення ВК-1 встановлено факт невідповідності якості товару умовам договору, про що складено довідку про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 19.10.2020 № 47/7-2020 та опис зауважень та невідповідностей від 19.10.2020. З супровідним листом на електрону адресу відповідача направлено довідку від 19.10.2020 № 47/7-2020.

16.11.2020 постачальник усунув недоліки товару зазначені в п. 1-5, 8, 9 видаткової накладної № 48 від 12.10.2020 на загальну суму 179 133,00 грн.

06.11.2020 відповідач поставив позивачеві, а останній прийняв товар на суму 4 083,72 грн, а саме товар, наведений в п. 1-4 видаткової накладної від 06.11.2020 №64. Водночас, товар наведений в п.5 видаткової накладної не прийнятий, оскільки в ході приймання товару і проведення ВК-1 встановлено факт невідповідності якості товару умовам договору, про що складено довідку про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 25.11.2020 № 59/7-1-2020, та опис зауважень та невідповідностей від 26.11.2020. З супровідним листом на електрону адресу Відповідача направлено довідку від 25.11.2020 №59/7-1-2020.

18.12.2020 постачальник усунув недоліки товару зазначені в п.5 видаткової накладної №64 від 06.11.2020 на загальну суму 27 408,36 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 66 від 16.11.2020 покупець не прийняв товар зазначений в пунктах 1-5, оскільки в ході приймання товару і проведення ВК-1 встановлено факт невідповідності якості товару умовам договору, про що складено довідку про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 від 25.11.2020 № 59/7-2020 та опис зауважень та невідповідностей від 26.11.2020. З супровідним листом на електрону адресу відповідача направлено довідку від 25.11.2020 № 59/7-2020.

У видатковій накладній №66 від 16.11.2020 також міститься напис, що 18.12.2020 зауваження по п. 1, 2, 4 усунені, покупцем прийнятий товар на 23 099,52 грн.

23.12.2020 відповідач поставив позивачеві, а останній прийняв товар на суму 13 870,20 грн, а саме товар, наведений в п. 1, 3 видаткової накладної №68 від 23.12.2020. Водночас, товар наведений в п.2 видаткової накладної не прийнятий, оскільки в ході приймання товару і проведення ВК-1 встановлено факт невідповідності якості товару умовам договору, про що складено довідку про виявлені невідповідності на етапі ВК-1 № 63/7-2020 від 24.12.2020 та опис зауважень та невідповідностей від 24.12.2020.

На зазначені зауваження відповідач надав відповідь №050121/1 від 05.01.2021 з поясненнями щодо виявлених недоліків.

06.04.2021 відповідач поставив позивачеві товар на суму 72 389,52 грн, що підтверджується видатковою накладною № 7 від 06.04.2021.

Позивач частково сплатив за поставлений товар у розмірі 103 871,20 грн без ПДВ, що підтверджується платіжними дорученнями № 2224 від 22.03.2021 на суму 35 032,00 грн, № 2225 від 22.03.2021 на суму 1 866,60 грн, № 2226 від 22.03.2021 на суму 3 267,00 грн, № 2227 від 22.03.2021 на суму 4 326,00 грн, № 2228 від 22.03.2021 на суму 9 736,00 грн, № 2229 від 22.03.2021 на суму 41 257,40 грн, № 2230 від 22.03.2021 на суму 8 386,20 грн.

08.06.2021 позивач направив відповідачеві претензію № 45-30-917/6605 від 19.05.2021 щодо виконання умов договору № 16765/53-124-01-20-12546 від 22.09.2020, у якій просив у строк не пізніше 7 днів з моменту отримання претензії сплатити штрафні санкції (пеню і штраф) в сумі 109 002,50 грн за неналежне виконання умов договору поставки №16765/53-124-01-20-12546 від 22.09.2020 .

Відповідач надав відповідь на претензію, у якій зазначив, що постачальник у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, в той же час покупцем в повній мірі не сплачено вартість поставленого товару.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша ст.509 Цивільного кодексу України).

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (ст.174 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини першої ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Спірні правовідносини сторін виникли за договором №16765/53-124-01-20-12546 від 22.09.2020, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею ст.655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Частинами 1,2 статті 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з частиною першою ст.193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.6.3 договору датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної та/або накладної.

За умовами п.3.1 договору відповідач мав поставити товар протягом 45 календарних днів з дати укладання сторонами договору, тобто по 06.11.2020.

Постачальник гарантує, що товар буде поставлений в строки та в повному обсязі відповідно до умов цього договору (п.3.5 договору).

Відповідно до частини другої ст.193, частини першої 1 ст.216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У п.8.2. договору сторони погодили, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф в розмірі 7% від вказаної вартості.

У зв`язку із порушенням відповідачем строку поставки товару позивач нарахував та заявив до стягнення 54 812,09 грн пені та 54 190,41 грн штрафу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, суд апеляційної інстанції вважає, що цей розрахунок відповідає передбаченим законодавством порядку та способу нарахування, є обґрунтованим та арифметично вірним.

Відповідач не заперечує факт несвоєчасної поставки товару, водночас звернувся до суду першої інстанції із клопотанням, в якому просить зменшити розмір штрафних санкцій на 99%. Вказане клопотання мотивовано тим, що позивач систематично не сплачує кредиторську заборгованість, чим ставить під загрозу господарську діяльність відповідача, такі дії позивача, можуть призвести до повної зупинки діяльності ТОВ ТОВ "Науково виробниче підприємство "Покровський арматурний завод". Крім того, відповідач вказує, що борги позивача за поставлену продукцію впливали на строки виконання договору, а також на те, що відповідач вживав заходів заміни неякісного товару. Крім того, відповідач зазначив, що знаходиться в несприятливих економічних умовах, у зв`язку з військовою агресією російської федерації на території України, відповідач несе дуже великі фінансові збитки, оскільки військові дії суттєво обмежили діяльність ТОВ "Науково виробниче підприємство "Покровський арматурний завод".

Відповідно до ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, зменшення неустойки (зокрема, пені) є протидією необґрунтованого збагачення однією із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення пені направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Отже, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а не обов`язком, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Колегія суддів враховує, що право суду щодо зменшення розміру пені має реалізовуватись з огляду на конкретні обставини справи та з урахуванням наявних у ній доказів (аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №910/8698/19).

У постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 922/2141/21 міститься висновок, що, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Апеляційний господарський суд також зауважує, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №923/536/18; від 10.04.2019 у справі №905/1005/18; від 06.09.2019 у справі у справі №914/2252/18; від 30.09.2019 у справі №905/1742/18; від 14.07.2021 у справі №916/878/20 та інші).

Стаття 86 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для зменшення пені, місцевим господарським судом прийнято до уваги, що відповідач повністю здійснив поставку товару, прострочення позивачем строків оплати за поставлений товар, забезпечуючи майновий баланс інтересів сторін.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо зменшення пені на 50 %, оскільки наведене є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань, проявом балансу між інтересами кредитора і боржника, узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення, та є засобом недопущення використання неустойки ані як інструменту позивача для отримання безпідставних доходів, ані як способу відповідача уникнути відповідальності.

З урахуванням наведеного місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про часткове задоволення заяви відповідача про зменшення штрафних санкцій та зменшення розміру пені до 27 406,05 грн, розміру штрафу до 27 095,21 грн.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на судову практику щодо зменшення штрафних санкції, оскільки аналіз висновків Верховного Суду дає підстави стверджувати, що з них не можна виокремити умови їх застосування окремо від специфічних обставин вказаних справ і застосувати у цій справі. У питаннях підстав для зменшення розміру неустойки не може бути однакових умов, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій: Верховний Суд не надавав висновків, які б певним чином додатково обмежували умови здійснення розсуду суду у питаннях зменшення розміру штрафних санкцій так, щоб тільки один варіант реалізації розсуду суду можна було вважати правильним. Тому відсутні підстави вважати, що у тих випадках, коли Верховний Суд дійшов висновку про відсутність порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права при застосуванні судами власної дискреції Верховний Суд зробив висновок про те, що тільки такий варіант реалізації дискреції слід вважати законним. Близька за змістом позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.10.2021 у справі №910/6471/20.

Апеляційний господарський суд звертає увагу скаржника, що відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 27.01.2021 у справі № 910/17876/19, кожна сторона при укладенні правочину має поводити себе добросовісно, обачливо і розумно, об`єктивно оцінювати ситуацію. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини.

У разі здійснення підприємницької діяльності особа (у даному випадку, відповідач) має усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій (аналогічна правова позиція викладена у пункті 6.42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17).

Відтак, відповідач не був позбавлений можливості погодити з позивачем у договорі поставки більш тривалі строки розрахунків за товар чи застосувати інші юридичні запобіжники майбутнім втратам.

В решті рішення місцевого господарського суду не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не переглядається.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновку Європейського Суду з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції має бути залишене без змін.

4.5 Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Покровський арматурний завод" відмовити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2022 у справі №904/9094/21 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 16.01.2023

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді В.Ф.Мороз

А.Є.Чередко