ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" січня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3490/16

Господарський суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого судді Цісельського О.В., судді Нікітенко С.В., судді Щавинської Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Лінник І.А.,

за участю представників:

від заявника: не з`явився,

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши заяву Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу - Одеської митниці (вх. № 2-1224/22 від 22.12.2022) про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 916/3490/16

за позовом: Одеської митниці ДФС (65078, м. Одеса, вул Гайдара, будинок 21, корпус А, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «РА ЛОДЖИСТІК» (65049, м. Одеса, пр-т. Адміральський, буд. №7 кв. №1 А, )

про стягнення 7 096 899,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа № 916/3490/16 за позовом Одеської митниці ДФС до Товариства з обмеженою відповідальністю «РА ЛОДЖИСТІК» про стягнення 7 096 899,65 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.04.2017 позовні вимоги Одеської митниці ДФС задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «РА ЛОДЖИСТІК» на користь Одеської митниці ДФС збитки в сумі 7 096 899 грн 65 коп та витрати на оплату судового збору в сумі 106 453 грн 50 коп.

14.06.2017 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.04.2017 у справі № 916/3490/16 виданий відповідний наказ..

22.12.2022 до суду від Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці надійшла заява (вх.№2-1224/22), відповідно до якої останній просить суд замінити сторону виконавчого провадження щодо виконання наказу Господарського суду Одеської області від 14.06.2017 у справі № 916/3490/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РА ЛОДЖИСТІК» на користь Одеської митниці ДФС збитків у розмірі 7 096 899 грн 65 коп та витрат на оплату судового збору в сумі 106 453 грн 50 коп її правонаступником - Державною митною службою України в особі відокремленого підрозділу - Одеської митниці.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2022, заяву Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу - Одеської митниці (вх.№2-1224/22 від 22.12.2022) про заміну сторони виконавчого провадження, було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., судді Щавинська Ю.М., Нікітенко С.В.

26.12.2022 ухвалою Господарського суду одеської області прийнято заяву Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу - Одеської митниці (вх.№ 2-1224/22 від 22.12.2022) про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 916/3490/16 до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., суддя Нікітенко С.В., суддя Щавинська Ю.М., та призначити розгляд заяви на "10" січня 2023 року о 12:40 год.

Відповідно до ч. 3 ст.334 ГПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

При цьому, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX - затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Цей Закон негайно оголошується через засоби масової інформації та набирає чинності з дня його опублікування. Воєнний стан запроваджено з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та наразі був продовжений.

Згідно ст. 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст.3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

З огляду на викладене, ухвалою суду від 26.12.2022 було прийнято до розгляду заяву Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці про заміну сторони у виконавчому провадженні, із призначенням її до розгляду в судовому засіданні на 10.01.2023, з урахуванням ст. 114 ГПК України.

В судове засідання, призначене на 10.01.2023, представники сторін не з`явилися, заявник надав до суду заяву (вх. № 868/23 від 10.01.2023) про розгляд справи без участі представника, відповідач про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви, при цьому, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Також, відповідач (боржник) не скористався своїм правом на надання пояснень щодо заяви Державної митної служби України в особі Одеської митниці про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 916/3490/16.

В обґрунтування своєї заяви Державна митна служба України в особі Одеської митниці зазначає, що на адресу Одеської митниці ДФС надійшла постанова відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 916/3490/16 (ВП № 54306330).

23.01.2018 на адресу Одеської митниці ДФС надійшла постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від 14.12.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП № 54306330).

В подальшому, 25.01.2018 позивачем направлено до Першого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області заяву про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.04.2017 у справі № 916/3490/16. Проте, 28.01.2019 до Одеської митниці ДФС надійшла постанова головного державного виконавця Першого Київського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області від 16.01.2019 про повернення виконавчого документа стягувану (ВП № 55673327).

Заявник вказує, що 05.02.2019 Одеською митницею ДФС направлено до Першого Київського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області заяву про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.04.2017 у справі № 916/3490/16, та 13.07.2020 на адресу Одеської митниці Держмитслужби надійшла постанова Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 916/3490/16.

Окрім того, 19.08.2022 Одеською митницею, як правонаступником, направлено запит до Першого Київського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про надання інформації про хід виконавчого провадження.

07.11.2022 на адресу Одеської митниці надійшла відповідь Першого Київського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.08.2022 на лист Одеської митниці (вих. № 7.10-1/10-01/8.19/14117 від 19.08.2022) відповідно до якої перевіркою даних АСВП встановлено, що станом на теперішній час на виконанні в Другому Київському відділі ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження відносно боржника ТОВ «РА ЛОДЖИСТІК».

За ствердженням заявника, 10.11.2022 Одеською митницею направлено запит до Другого Київського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про надання інформації про хід виконавчого провадження.

Водночас, за результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП встановлено, що Другим Київським ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №62357657 від 18.06.2020 про стягнення з ТОВ «РА ЛОДЖИСТІК» на користь Одеської митниці Держмитслужби збитків в сумі 7 096 899,65 грн та судового збору в сумі 106 453,50 грн. Загальна сума 7 203 353,15 грн. Стан виконавчого провадження відкрито.

При цьому, заявник зазначає, що відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» Одеську митницю ДФС реорганізовано шляхом приєднання до Одеської митниці Держмитслужби України (згідно Додатку 2).

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1217-р, Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 08.12.2019 Державною митною службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій та повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики в сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Відповідно до акту прийому-передачі від 28.12.2019 та вимог постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2019 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» та внаслідок реорганізації Одеської митниці ДФС правонаступником всього майна, майнових та немайнових прав та фінансових зобов`язань за цими актами є Одеська митниця Держмитслужби України ().

Додатково заявник наголошує, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби України» та наказами Держмитслужби від 19.10.2020 №460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби як відокремлених підрозділів», від 27.10.2020 №480 «Про реорганізацію територіальних органів Держмитслужби» реорганізовано Одеську митницю Держмитслужби.

В процесі реорганізації утворено відокремлений підрозділ Державної митної служби України Одеську митницю. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.12.2020 проведено державну реєстрацію Одеської митниці, як відокремленого підрозділу юридичної особи - Державної митної служби України ().

У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Одеська митниця Держмитслужби () перебуває у стані припинення з 05.11.2020.

Згідно Передавального акту від 28.12.2021 та вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №895, та внаслідок реорганізації, правонаступником всього майна, майнових прав та обов`язків за цими актами є Державна митна служба України в особі Одеської митниці.

При цьому, пунктом 1 Положення про Одеську митницю, затвердженого наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 №489, встановлено, що Одеська митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності безпосередньо здійснює митну справу, забезпечує виконання завдань покладених на митні органи, а також реалізацію делегованих повноважень Державної митної служби України як її відокремлений підрозділ.

На підставі зазначеного, керуючись ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.52, 334 ГПК України заявник просить замінити сторону виконавчого провадження щодо виконання наказу Господарського суду Одеської області від 14.06.2017 у справі № 916/3490/16, зокрема, стягувача - Одеську митницю ДФС, на його правонаступника Державну митну службу України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці.

Дослідивши заяву Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці про заміну сторони правонаступником у справі № 916/3490/16, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» (далі - постанова КМУ №858) утворені, як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби, реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби та установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснення своїх повноважень до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби.

Згідно з додатком 1 до вказаної постанови КМУ №858 серед переліку територіальних органів Державної митної служби утворюється - Одеська митниця Держмитслужби.

Відповідно до додатку 2 цієї ж постанови КМУ №858 серед переліку територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізовуються, зокрема, Одеська митниця ДФС шляхом її приєднання до Одеської митниці Держмитслужби.

06 листопада 2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0072181 про проведення державної реєстрації юридичної особи - Одеської митниці Держмитслужби (). Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дані про розпорядчий акт, на підставі якого створено юридичну особу постанова Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» №858.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1217-р «Питання Державної митної служби» Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 08.12.2019 Державною митною службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Таким чином, з 08.12.2019 Державна митна служба розпочала здійснювати покладені на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функції і повноваження Державної фіскальної служби з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Крім того, за Актом прийому-передачі № 1 від 28.12.2019 Одеська митниця ДФС передала правонаступнику - Одеській митниці Держмитслужби все майно, яке обліковується на балансі та поза балансом Одеської митниці ДФС, всі майнові та немайнові права та фінансові зобов`язання, у тому числі зобов`язання, що оспорюються сторонами, а Одеська митниця Держмитслужби прийняла зазначене майно.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Одеської митниці Державної фіскальної служби України перебуває у стані припинення відповідно запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи №9053786 від 27.11.2019.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» реорганізовано територіальні органи Державної митної служби шляхом їх приєднання до Державної митної служби, у тому числі Одеську митницю Держмитслужби ().

Також, абз.2 ч.2 зазначеної Постанови визначено, що територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до п.1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим п.3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються.

Відповідно до абз. 4 ч.3 зазначеної Постанови, Державній митній службі постановлено забезпечити утворення територіальних органів Державної митної служби відповідно до статті 211 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

Разом з цим, наказом Державної митної служби України від 19.10.2020 № 460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів», відповідно до статті 211 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», статті 546 Митного кодексу України та на виконання абзацу третього завдання 2 Плану заходів з реформування та розвитку системи органів, що реалізують митну політику, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 №569-р «Деякі питання реалізації концептуальних напрямів реформування системи органів, що реалізують державну митну політику», з метою забезпечення належного здійснення митної політики в частині реалізації концепції єдиної юридичної особи та визначення умов її належного функціонування, наказано утворити територіальні органи як відокремлені підрозділи Державної митної служби України, зокрема, Одеську митницю.

Наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 №489 затверджені положення про територіальні органи Держмитслужби, зокрема Положення про Одеську митницю.

Згідно п.1 Положення про Одеську митницю, визначено, що Одеська митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності безпосередньо здійснює митну справу, забезпечує виконання завдань, покладених на митний орган, а також реалізацію делегованих повноважень Державної митної служби України, як її відокремлений підрозділ.

Водночас, п. 16 Положення про Одеську митницю, затвердженого наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 №489 визначено, що митниця утворюється як територіальний орган Держмитслужби без статусу юридичної особи, має окремий баланс, майно, печатку та бланк із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та банках.

При цьому, згідно п. 7 Положення про Державну митну службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, Держмитслужба здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи. До територіальних органів Держмитслужби належать митниці та спеціалізовані органи.

Наказом Державної митної служби України від 30.06.2021 № 472 розпочато роботу митниць як відокремлених підрозділів Державної митної служби України з 00 год. 00 хв. 01 липня 2021 року.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Одеська митниця (код ЄДРПОУ ВП - 44005631) є відокремленим підрозділом Державної митної служби України ().

Згідно п.1 передавального акту від 28.12.2021, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» та унаслідок реорганізації шляхом приєднання Одеської митниці Держмитслужби (), правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом, зокрема за зобов`язаннями ТОВ «РА ЛОДЖИСТІК», є Державна митна служба України ().

Як вбачається з матеріалів справи, з 18.06.2020 у Другому Київському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №62357657 з примусового виконання судового наказу Господарського суду Одеської області №916/3490/16 від 14.06.2017 про стягнення з ТОВ «РА ЛОДЖИСТІК» на користь Одеської митниці ДФС збитків в сумі 7096899,65 грн та судового збору в сумі 106453,50 грн.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

За змістом ч.5 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Згідно зі ст.106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

У ч.2 ст.107 Цивільного кодексу України унормовано, що в разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.5 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства та інші центральні органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються та ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України. Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно із ч.8 ст.5 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» актом Кабінету Міністрів України про ліквідацію міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади визначається орган виконавчої влади, якому передаються повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що ліквідується.

Механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією центральних органів виконавчої влади та їхніх територіальних органів визначений Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074 (далі - Порядок 1074 від 20.10.2011).

Відповідно до п.2 Порядку №1074 органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються або ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України.

За змістом п.п. 4, 5 Порядку №1074 орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади. Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно з п.6 Порядку №1074 права та обов`язки органів виконавчої влади переходять, зокрема, у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.7 Порядку №1074 майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом. У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс. Кабінет Міністрів України приймає рішення щодо подальшого використання нерухомого майна органу виконавчої влади, що ліквідується, та визначає суб`єкта управління підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління такого органу.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що мав місце перехід функцій і повноважень від Одеської митниці Державної фіскальної служби України до Одеської митниці Держмитслужби.

За приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 516 Цивільного кодексу України).

Реорганізація, шляхом приєднання не суперечить вимогам діючого законодавства, а саме ст. ст. 104, 512, 514 ЦК України, де вказано, що: юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників; кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок правонаступництва; до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу вищевикладеного слідує, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 Цивільного кодексу України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування поданої заяви, заявник вказує, що Одеська митниця Держмитслужби, код ЄДРПОУ - 43333459, з 05.11.2020 перебуває у стані припинення, про що до реєстру внесено запис №11072181.

При цьому, суд зазначає, що відсутність в матеріалах справи відомостей про припинення Одеської митниці Держмитслужби шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не є визначальною підставою для заміни стягувача у виконавчому документі. Так, з дати початку виконання Одеською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України, покладених на неї функцій і повноважень, а також підписання передавального акту, має місце фактичне (компетенційне) правонаступництво, а, отже, факт припинення (ліквідації) юридичної особи не є вирішальним.

Таким чином, в результаті переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) має місце публічне правонаступництво, що свідчить про обґрунтованість доводів заявника про перехід до нього прав та обов`язків стягувача. Позиція господарського суду із даного питання відповідає висновкам, до яких дійшов Верховний Суд у постанові від 30.11.2020 по справі №260/453/19.

На підставі вищенаведеного, враховуючи перехід прав та обов`язків від Одеської митниці ДФС до Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці в порядку публічного правонаступництва, суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження №62357657 стягувача Одеської митниці ДФС, його правонаступником Державною митною службою України в особі відокремленого підрозділу Одеської митниці.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу - Одеської митниці про заміну сторони виконавчого провадження шляхом здійснення заміни стягувача під час виконання наказу Господарського суду Одеської області від 14.06.2017 у справі № 916/3490/16 його правонаступником.

Керуючись ст.cт. 52, 234, 235, 255, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Державної митної служби України в особі відокремленого підрозділу - Одеської митниці (вх. № 2-1224/22 від 22.12.2022) про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 916/3490/16 - задовольнити.

2. Замінити сторону виконавчого провадження щодо виконання наказу Господарського суду Одеської області від 14.06.2017 у справі № 916/3490/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РА ЛОДЖИСТІК» на користь Одеської митниці ДФС збитків в сумі 7 096 899 грн 65 коп та витрат на оплату судового збору в сумі 106 453 грн 50 коп, Одеську митницю ДФС (65078, м. Одеса, вул. Гайдара, буд. 21, корпус А, ) її правонаступником - Державною митною службою України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11 Г, ) в особі відокремленого підрозділу - Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21 А, ).

Ухвала набирає законної сили 16.01.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено 16.01.2023.

Головуючий суддя Цісельський Олег Володимирович

Суддя Нікітенко Сергій Валерійович

Суддя Щавинська Юлія Михайлівна