УХВАЛА

16 січня 2023 року

м. Київ

cправа № 906/232/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Пазича Руслана Петровича (далі - ФОП Позич Р.П.)

на рішення господарського суду Житомирської області від 23.12.2021 та

постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022

за позовом фізичної особи-підприємця Манжоли Євгена Валерійовича (далі - ФОП Манжола Є.В.)

до: ФОП Позича Р.П.;

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1)

про стягнення 980 751,14 грн., та

за зустрічним позовом ФОП Позича Р.П.

до: ФОП Манжоли Є.В.;

ОСОБА_1

про визнання недійсним договору від 02.12.2020 № 02/12/20 оренди (найму) автомобіля та застосування двосторонньої реституції,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) ФОП Позич Р.П. звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 23.12.2021 та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 у справі №906/232/21, справу направити на новий розгляд до господарського суду Житомирської області. Також скаржник просить зупинити виконання оскаржуваних судових рішень.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що, обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначає:

суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішення застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 01.06.2022 у справі №914/3293/20, від 17.11.2022 у справі №910/11870/20;

суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи, а суд апеляційної інстанції після призначення у справі експертизи без жодних належних обґрунтувань вирішив справу без отримання результатів експертизи за наявними матеріалами, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваних судових рішень на підставі пункту 3 частини третьої статті 310 ГПК України.

Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Статтею 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

На підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору скаржником надано посвідченням серії від 20.10.2015 НОМЕР_2 та витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.03.2022 №62.

Матеріали касаційної скарги ФОП Позича Р.П. відповідають вимогам статті 290 ГПК України, є достатніми для відкриття касаційного провадження на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

Крім того, ФОП Позич Р.П. просить зупинити виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. В обґрунтування такого клопотання скаржник вказує, що рішення передбачає стягнення з нього коштів у значному розмірі. У випадку виконання оскаржуваного судового рішення та за умов його скасування, буде важко повернутися у попереднє правове становище, яке існувало до ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для такого зупинення, підтверджені належними доказами. У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Проте наведені у заяві доводи скаржника не підтверджені належними доказами, ґрунтуються на його власних припущеннях та не дають підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення касаційного провадження, тому у Касаційного господарського суду відсутні підстави для задоволення зазначеної заяви.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції").

Оскільки зупинення дії судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного рішення Суд відхиляє заяву скаржника про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Керуючись статтями 234, 290, 294 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 906/232/21 за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Пазича Руслана Петровича.

2. Призначити розгляд касаційної скарги у засіданні Касаційного господарського суду на 07 березня 2023 року о 10:30 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. № 302.

3. Явка учасників справи в судове засідання не є обов`язковою.

4. Клопотання фізичної особи-підприємця Пазича Руслана Петровича про зупинення виконання рішення господарського суду Житомирської області від 23.12.2021 та постанови Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 у справі №906/232/21 відхилити.

5. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 10.02.2023 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 або на електронну адресу суду (), через особистий кабінет в системі "Електронний суд".

6. Повідомити учасників справи, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

7. Витребувати матеріали справи № 906/232/21 господарського суду Житомирської області за позовом фізичної особи-підприємця Манжоли Євгена Валерійовича до фізичної особи-підприємця Пазича Руслана Петровича, ОСОБА_1 про стягнення 980 751,14 грн., та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця Позича Руслана Петровича до фізичної особи-підприємця Манжоли Євгена Валерійовича, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору від 02.12.2020 № 02/12/20 оренди (найму) автомобіля та застосування двосторонньої реституції.

8. Копію ухвали надіслати до господарського суду Житомирської області/ Північно-Західного апеляційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова