ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

13.01.2023 м. Дніпро Справа № 904/2641/21

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Парусніков Ю.Б. (доповідач), розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 по справі № 904/2641/21 (суддя Євстигнеєва Н.М.), повний текст рішення складено 06.12.2022

за позовом ОСОБА_1 , м. Полайм-Хаузен Німеччина

до ОСОБА_2 , м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , м. Дніпро

про повернення корпоративних прав власності на товариство, визнання недійсним рішення учасника товариства, скасування реєстраційного запису, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 по справі № 904/2641/21 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 про повернення корпоративних прав власності на товариство, визнання недійсним рішення учасника товариства, скасування реєстраційного запису - відмовлено.

Судові витрати віднесено на позивача.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване обґрунтованістю позовних вимог ОСОБА_1 про повернення корпоративних прав власності на Товариство, визнання недійсним рішення учасника Товариства, скасування реєстраційного запису, проте судом відмовлено у їх задоволенні з огляду на пропущений позивачем строк позовної давності, звернення з позовною заявою до суду за захистом порушеного права.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить: скасувати оскаржуване ним рішення місцевого господарського суду та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя- доповідач дійшов висновку про їх невідповідність вимогам Глави 1 Розділу ІV ГПК України з наступних підстав.

Порядок подання апеляційної скарги, її форма та зміст визначені, зокрема, статтями 257-259 ГПК України.

1. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру заявник має сплатити 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", з 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2270,00 грн.

Як зазначалося вище, позивач просить апеляційний господарський суд скасувати оскаржуване рішення у справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Отже, відповідач оскаржує судове рішення та фактично просить переглянути його в апеляційному порядку в повному обсязі, а тому мав сплатити судовий збір у наступному розмірі: 13795,00 грн. (судовий збір сплачений за подачу позовної заяви) х 150 % ставки, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду = 20692,50 грн.

В порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України апелянтом взагалі не надано суду доказів на підтвердження сплати і зарахування до Державного бюджету судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому законом розмірі та порядку.

2. Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги апелянтом не надано до апеляційної скарги доказів надсилання іншій стороні учасникам справи копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення

3. Окрім зазначеного, вжиття заходів для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою покладається на особу-апелянта.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

Згідно матеріалів справи, вступна та резолютивна частини рішення суду першої інстанції оголошені в судовому засіданні 28.11.2022, а його повний текст складено 06.12.2022. Відповідно, кінцевою датою для подачі апеляційної скарги було 26.12.2022, тоді як позивач апеляційну скаргу направив на адресу Центрального апеляційного господарського суду лише 12.01.2023 без відповідного клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення.

Тобто, апеляційна скарга на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 подана у справі з пропуском встановленого ст. 256 ГПК України строку на оскарження рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частинами 2 та 3 ст. 256 ГПК України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Натомість, в апеляційній скарзі заявником не порушується питання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 у даній справі.

Законодавцем не передбачено обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за відсутності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Згідно з ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення встановлених строків і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог статей 256, 258 ГПК України, а саме: без долучення до матеріалів апеляційної скарги доказів сплати судового збору, направлення її копії з додатками іншим учасникам справи та з пропуском строку на апеляційне оскарження за відсутності мотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 у справі № 904/2641/21 слід залишити без руху на підставі ст. 260 ГПК України та встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 по справі № 904/2641/21 залишити без руху.

Надати скаржнику строк - протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали на усунення виявлених судом та зазначених в цій ухвалі недоліків апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту ї підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю.Б. Парусніков