ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" січня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/1442/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Скогутовський І.П.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 916/1442/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕК Викеркаар

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю СМА Лоджистик

про стягнення 1 492 093, 70 грн.

за участю представників:

від позивача: Машкіна В.М. довіреність від 23.06.2022;

від відповідача: Бриленко К.Б. ордер серія ВН №1139756 від 08.12.2022.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЕК Викеркаар звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю СМА Лоджистик заборгованості у розмірі 1 492 093, 70 грн., з яких 1 254 970, 32 грн. сума боргу, 207 313, 54 грн. інфляційне збільшення, 29 809, 84 грн. штрафні санкції, а також витрат по сплаті судового збору у сумі 22 381, 40 грн.

Разом з позовною заявою, господарським судом одержано заяву про забезпечення позову за вх.2-521/22 від 05.07.2022, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕК Викеркаар» просить суд забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕК Викеркаар» до ТОВ «СМА Лоджистик» про стягнення заборгованості в розмірі 1 492 093 грн. 70 коп., який подано 04.07.2022 року до Господарського суду Одеської області, шляхом накладення арешту на наступне майно ТОВ «СМА Лоджистик»: Транспортний засіб КАМАЗ 53212 (рік випуску 1991р., колір сірий, ДНЗ НОМЕР_1 , Транспортний засіб КАМАЗ 10850 (рік випуску 1984р., колір зелений, ДНЗ НОМЕР_2 , Транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER (рік випуску 2017р., колір білий, ДНЗ НОМЕР_3 , Причіп ГКБ 8352, (рік випуску 1990р., колір зелений, ДНЗ НОМЕР_4 ), Причіп ACKERMANN I-EAF 18, (рік випуску 2000 р., колір червоний, ДНЗ НОМЕР_5 ).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.07.2022 Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕК Викеркаар» відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову за вх.№2-521/22 від 05.07.2022 у справі №916/1442/22.

11.07.2022 Господарським судом Одеської області постановлено ухвалу, якою позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕК Викеркаар» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 10.08.2022 о 14:20 год. Учасникам справи встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи.

19.08.2022 за вх.№2-692/22 господарським судом одержано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕК Викеркаар» до ТОВ «СМА Лоджистик» про стягнення заборгованості в розмірі 1 492 093 грн. 70 коп. у судовій справі № 916/1442/22, який подано 04.07.2022 до Господарського суду Одеської області, шляхом накладення арешту на: Транспортний засіб КАМАЗ 53212 (рік випуску 1991р.,колір сірий, ДНЗ НОМЕР_1 , Транспортний засіб КАМАЗ 10850 (рік випуску 1984р.,колір зелений, ДНЗ НОМЕР_2 , Транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER (рік випуску 2017р., колір білий, ДНЗ НОМЕР_3 , Причіп ГКБ 8352, (рік випуску 1990р.,колір зелений, ДНЗ НОМЕР_4 ), Причіп ACKERMANN I-EAF 18, (рік випуску 2000 р., колір червоний, ДНЗ НОМЕР_5 ).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.08.2022, яку залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 Товариству з обмеженою відповідальністю ЕК Викеркаар відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову за вх.№2-692/22 від 19.08.2022 у справі №916/1442/22.

Під час підготовчого провадження підготовче засідання відкладалось господарським судом та строк підготовчого провадження продовжувався на 30 днів, про що постановлені відповідні ухвали 10.08.2022, 15.09.2022, 05.10.2022, 20.10.2022, які занесені до протоколу судового засідання, про що учасників справи повідомлено під розписку та в порядку ст.120 ГПК України шляхом надіслання відповідної ухвали.

Також у підготовчому провадженні сторони надали до суду:

відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за вх.№16054/22 від 12.08.2022;

відповідь на відзив від 19.08.2022 за вх.№16777/22;

заперечення за вх.№19573/22 від 14.09.2022 та заява відповідача про поновлення строків на подання відповіді на відзив та надання доказів за вх.№19574/22 від 14.09.2022;

додаткові пояснення позивача за вх.№19870/22 від 19.09.2022;

клопотання відповідача про витребування доказів за вх.№21016/21 від 28.09.2022 (вх.№21440/22 від 03.10.2022 пошта);

супровідний лист позивача про залучення до матеріалів справи оригіналу договору купівлі-продажу №1008/21 від 10.08.2021 та оригіналу видаткової накладної ЕВ-0000045 від 30.08.2021 за вх.№22698/22 від 14.10.2022;

клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи за вх..№21.10.2022 від 21.10.2022;

заперечення позивача на клопотання про проведення експертизи за вх.№23539/22 від 24.10.2022.

У підготовчому засіданні 15.09.2022 за участю представників сторін, судом постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання відповідача за вх.№19574/22 від 14.09.2022 та останньому продовжено строк для подання заперечень та додаткових доказів з метою забезпечення принципу змагальності сторін, а також враховуючи, що в Україні діє воєнний стан та ведуться бойові дії на території Миколаївської області.

У підготовчому засіданні 05.10.2022, за участю представника позивача у режимі відеоконференції, судом постановлені ухвали, які занесені до протоколу судового засідання:

- про задоволення клопотання позивача про поновлення строку на подання додаткових доказів та долучення до матеріалів справи письмових пояснень за вх.№19870/22 від 19.09.2022;

- про задоволення клопотання відповідача про поновлення строку на звернення з клопотанням про витребування доказів за вх.№21016/21 від 28.09.2022 (вх.№21440/22 від 03.10.2022 пошта)

- про відмову відповідачу у задоволенні клопотання про витребування доказів за вх.№21016/21 від 28.09.2022 (вх.№21440/22 від 03.10.2022 пошта)

- про зобов`язання позивача надати суду оригінали договору купівлі продажу між ТОВ ЕК Викеркаар та ТОВ СМА Лоджистик №1008/21 від 10.08.2021 та видаткової накладної між ТОВ ЕК Викеркаар та ТОВ СМА Лоджистик №ЕВ-0000045 від 30.08.2021 на підставі ст.91 ГПК України.

- про задоволення заяви відповідача про відкладення судового засідання за вх.№ 21340/22 від 03.10.2022

У підготовчому засіданні 27.10.2022, за участю представників сторін, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи за вх..№21.10.2022 від 21.10.2022, оскільки відповідачем не надано доказів, що є підставами для призначення експертизи та не доведено необхідності з`ясування обставин щодо відмінності підпису колишнього директора товариства. Також судом закрито підготовче провадження та призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті на 10.11.2022 р.

У судовому засіданні 10.11.2022, за участю представника позивача у режимі відеоконференції, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання та якою задоволено заяву відповідача про відкладення судового засідання за вх.№ 25515/22 від 10.11.2022 та судове засідання відкладено на 23.11.2022 о 12:20, із викликом учасників справи у судове засідання.

Під час розгляду справи по суті сторонами надано до суду:

- клопотання відповідача про поновлення строків для надання доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (заяви свідка ОСОБА_1 ) за вх.№26626/22 від 22.11.2022

- клопотання відповідача про поновлення строків для надання доказів та приєднання доказів до матеріалів справи (протокол допиту свідка ОСОБА_1 від 01.12.2022) за вх.№27843/22 від 08.12.2022 (за вх.№27829/22 від 08.12.2022 електронна пошта)

- клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи за вх.№27828/22 від 08.12.2022

- заперечення позивача на клопотання відповідача про приєднання доказів за вх.№27872/22 від 08.12.2022

- письмові пояснення позивача щодо реєстрації податкових накладних за вх.№452/23 від 05.01.2023

У судовому засіданні 08.12.2022, за участю представників сторін, судом постановлені ухвали, які занесені до протоколу судового засідання:

- про залишення без розгляду клопотання відповідача за вх.№26626/22 від 22.11.2022, оскільки останнім не доведено наявності поважних причин пропуску строку на подання доказів;

- про задоволення клопотання відповідача за вх.№27843/22 від 08.12.2022 (за вх.№27829/22 від 08.12.2022 електронна пошта) та приєднання до справи №916/1442/22 протокол допиту свідка ОСОБА_1 від 01.12.2022, оскільки відповідачем обґрунтовано неможливість подання таких доказів у підготовчому провадженні;

- про відмову у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи за вх.№27828/22 від 08.12.2022, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справ не надано належних доказів, які є підставою для призначення експертизи, зокрема заяви свідка колишнього директора, а також не доведено необхідності з`ясування обставин щодо особи, якою підписані договір і накладна;

- про оголошення перерви у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 12.01.2023 р. об 12 год. 00 хв.

У судовому засіданні 12.01.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні 12.01.2023 заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі та надав до суду письмову промову до судових дебатів за вх.№1052/23 від 12.01.2023

У судовому засіданні 12.01.2023, за участю представників сторін на підставі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Стислий виклад позиції позивача:

- на виконання умов укладеного між сторонами договору №1008/21 купівлі-продажу від 10.08.2021 позивач передав відповідачеві товар на суму 1 356 724, 67 грн., що підтверджується видатковою накладною №ЕВ-0000045 від 30.08.2021, за який відповідач здійснив часткову оплату на суму 101 754, 35 грн. Заборгованість у сумі 1 254 970, 32 грн. не оплачена відповідачем;

- в матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу № 1008/21 від 10.08.2021, який містить всі належні реквізити сторін, а саме підписи та печатки товариств;

- відповідачем не надано будь-яких доказів про те, що підпис директора ТОВ «СМА Лоджистик» Романюка В.А. був підробленим, а також не додано будь-яких матеріалів службового розслідування з приводу хто саме заволодів печаткою товариства та підробив підпис директора товариства;

- дії позивача щодо реєстрації податкових накладних, що в свою чергу надає право на податковий кредит відповідачеві, в сукупності з іншими доказами, свідчать про здійснення поставки. В свою чергу відповідачем не надаються докази, які б спростовували докази, надані позивачем.

Стислий виклад позиції відповідача:

- 16.09.2021 на підставі усної домовленості з представником TOB "ЕК Викеркаар", ТОВ "СМА Лоджистик" здійснено передплату за поставку товару відповідно до платіжного доручення №176 від 16.09.2021. Проте, незважаючи на отримання передплати, станом на момент подання відзиву на позовну заяву між TOB "ЕК Викеркаар" та ТОВ "СМА Лоджистик" не було підписано ніяких договорів, або інших документів, які б підтверджували господарські взаємовідносини між вказаними підприємствами;

- докази, які надані до позовної заяви позивачем, а саме: договір купівлі продажу №1008/21 від 10.08.2021 у графі "Покупець" та видаткова накладна №ЕВ-0000045 від 30.08.2021 у графі "Отримав(ла)" містять підписи невідомої особи, так як підпис відрізняється від підпису колишнього директора ТОВ "СМА Лоджистик" Романюка В.А., який перебував на посаді директора в той час. Вказане, зокрема, підтверджується копією паспорта зі зразком підпису ОСОБА_2 ;

- у позовній заяві позивач зазначає що товар було продано, проте не зазначає яким чином відбувалась передача товарно-матеріальних цінностей та чи була вона взагалі, зокрема: дата, час, місце, відповідальні особи які здійснювали передачу товарно-матеріальних цінностей;

- станом на момент направлення заперечення на відповідь на відзив Слідчим відділом поліції №1 Миколаївського районного управління ГУ НП в Миколаївській області розпочато досудове розслідування №0001104 від 14.09.2022 за фактом заволодіння грошовими коштами ТОВ «СМА Лоджистик», за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Вказане досудове розслідування розпочато на підставі повідомлення про вчинення злочину від ОСОБА_2 ;

- виготовлення печатки будь-якого підприємства, або організації, не є проблемою. Виготовленням печаток у наш час займаються як спеціалізовані підприємства, так і невеликі магазинні та фізичні особи-підприємці в яких можливо замовити будь-яку печатку підприємства;

Обставини справи встановлені судом.

10.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕР Викеркаар» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СМА Лоджистик» (Покупець) укладено договір №1008/21 купівлі-продажу, оригінал якого наявний у матеріалах справи, та згідно з яким Продавець зобов`язується передати у власність Покупця матеріальні цінності (Товар), а Покупець зобов`язується оплатити і прийняти товар на умовах цього договору.

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 договору оплата в розмірі 100 % вартості товару здійснюється шляхом перерахування Покупцем коштів на поточний рахунок Продавця згідно виставленого рахунку-фактури.

Згідно з п.п. 3.1. п. 3 3.1. договору доставка Товару зі складу Продавця здійснюється за домовленістю сторін, а саме перевезення організовує або Покупець або Продавець.

У п.п. 3.2. п. 3 договору сторони погодили, що разом з Товаром надаються такі документи: рахунок-фактура; видаткова накладна; податкова накладна (надається в електронному вигляді через програму звітності). Право власності на Товар переходить до Покупця з моменту підписання ним накладної.

Відповідно до п. 8.1. договору договір набирає чинності з дня підписання його обома Сторонами і діє по 31.12.2021 року.

Вказаний договір з боку ТОВ «СМА Лоджистик» підписаний директором останнього ОСОБА_2 , із засвідченням підпису печаткою товариства.

На виконання умов договору позивач 30.08.2021 поставив відповідачу товар вартістю 1 356 724, 67 грн. з ПДВ, про що свідчить підписана між сторонами та скріплена печатками видаткова накладна №ЕВ-0000045 від 30.08.2021, оригінал якої наявний у матеріалах справи (т. 1 а.с. 200-202).

Також, позивач виставив відповідачу рахунок-фактура №ЕВ-0000045 від 30.08.2021 на оплату поставленого товару, який відповідач оплатив частково в сумі в сумі 101754,35 грн., про що свідчить платіжне доручення №176 від 16.09.2021, у графі «призначення платежу» якого зазначено: «оплата за запчастини згідно рах.45 від 30.08.2021 у тому числі ПДВ 20 % - 16959,06 грн.».

Окрім того, позивачем надано до суду податкові накладні, а саме: №17 від 30.08.2021 з квитанцією про її реєстрацію; №18 від 30.08.2021 з квитанцією про її реєстрацію; №19 від 31.08.2021 на суму 556 472, 87 грн. з квитанцією про її реєстрацію.

Відповідачем, серед іншого, надано до суду:

- витяг з паспорта ОСОБА_2 ;

- скриншоти листів щодо направлення рахунку -фактури на 1 356 724,67 грн. та проханням здійснити його часткову оплату 101754.35 грн.

- витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження 0001104 від 14.09.2022, згідно з яким 13.09.2022 до ЧЧ ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 16.09.2021 не встановлені особи ТОВ «ЕК Викеркаар» зловживаючи довірою заволоділи грошовими коштами ТОВ «СМА Лоджистик», заподіявши при цьому матеріальний збиток, сума якого встановлюється

- протокол допиту свідка ОСОБА_1 від 01.12.2022;

Висновки суду.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За вимогами ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір купівлі-продажу №1008/21 від 10.08.2021, яким між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних мов, встановлених законом для даного виду договорів, договір підписаний уповноваженими представниками сторін, підпис відповідача скріплений печаткою юридичної особи, а відтак, з урахуванням презумпції правомірності правочину згідно ст. 204 ЦК України, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання.

Як встановлено господарським судом, на виконання умов цього договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 356 724, 67 грн., що підтверджується видатковою накладною №ЕВ-0000045 від 30.08.2021, яка підписана та засвідчена печатками сторін, та виставлено рахунок-фактуру №ЕВ-0000045 від 30.08.2021 на оплату поставленого товару, який відповідачем оплачений частково в сумі 101754,35 грн.

Окрім того, про факт постачання товару відповідачу свідчать складені позивачем податкові накладні, а саме: №17 від 30.08.2021 з квитанцією про її реєстрацію; №18 від 30.08.2021 з квитанцією про її реєстрацію; №19 від 31.08.2021 на суму 556 472, 87 грн. з квитанцією про її реєстрацію, які відображають фактичні дії сторін в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, для реалізації зазначеного стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту ст. 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (зазначену правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Отже, в контексті розглядуваних правовідносин та обставин справи, господарський суд погоджується із твердженням позивача про те, що сукупність наявних в матеріалах справи доказів щодо поставки відповідачу товару та дії відповідача щодо часткової оплати поставленого позивачем товару свідчать про реальність договору та отримання товару відповідачем.

Доводи відповідача щодо підпису договору купівлі-продажу та видаткової накладної невідомою особою, не приймаються до уваги господарським судом, з огляду на правовий висновок, який наявний у постанові Верховного Суду від 29.01.2020р. по справі №916/922/19, та згідно з яким суд, встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа. З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за даних обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій (тобто чи співпадає така особа з відповідачем у даній справі, чи ні).

Між тим, відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження факту вибуття печатки з володіння товариства після подання позовної заяви, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що печатка відповідача використовувалася проти його волі. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду 03.02.2020 у справі № 909/1073/17).

Отже, оцінка судом зібраних у справі доказів дозволяє дійти висновку про більшу вірогідність факту саме вчинення (укладання) відповідачем договору №1008/21 купівлі-продажу від 10.08.2021, та отримання товару відповідачем, ніж того факту, що такий правочин відповідачем не вчинявся та відповідний товар не отримувався.

Вказане, із урахуванням перерахованих відповідачем грошових коштів на виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу, і було враховано судом при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справ не надано належних доказів, які є підставою для призначення експертизи, зокрема заяви свідка колишнього директора ТОВ «СМА Лоджистик», а також не доведено необхідності з`ясування обставин щодо особи, якою підписані договір і накладна. Тобто, судова експертиза повинна призначатися у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування.

Надані відповідачем докази досудового розслідування, яке проводиться слідчим відділом поліції №1 Миколаївського районного управління ГУ НП в Миколаївській області за №0001104 від 14.09.2022 за фактом заволодіння грошовими коштами ТОВ «СМА Лоджистик», та протокол допиту свідка ОСОБА_1 у досудовому розслідуванні від 01.12.2022, не приймаються до уваги господарським судом, оскільки відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, у ч.6 ст.75 ГПК України зазначено, що обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.. Тобто, належним і допустим доказом встановлення і підтвердження обставин є обвинувальний вирок суду у кримінальному провадженні.

Посилання відповідача на ненадання позивачем доказів перевезення товару, не спростовують обставин прийняття відповідного товару відповідачем, про що свідчить видаткова накладна №ЕВ-0000045 від 30.08.2021р., яка відповідно до умов п.3.2. договору купівлі-продажу №1008/21 від 10.08.2021р. є підставою переходу власності від позивача до відповідача. Більш того, із врахуванням умов п.3.1. договору, якими передбачено, що перевезення товару організовує або позивач або відповідач, останнім не доведено суду, що докази перевезення товару маються у наявності саме у позивача. Клопотання про витребування відповідних доказів судом, як то передбачено вимогами ст.81 ГПК України, відповідачем до суду також не надано.

Поряд з цим, суд не приймає до уваги як належний доказ скріншоти листування сторін, оскільки згідно з практикою Верховного Суду, зокрема, постановою від 19.01.2022 у справі №202/2965/21, роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копією електронного документа) в розумінні положень ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто не може вважатись доказом, бо не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, оскільки в такому разі неможливо ідентифікувати відправника повідомлення і зміст такого документа на захищений від внесення правок і викривлення.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено господарським судом, умовами п.2.1. укладеного між сторонами договору встановлено зобов`язання відповідача здійснити оплату вартості товару шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача згідно виставленого рахунку-фактури.

В силу вимог ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Між тим, товар, який позивач поставив відповідачу, останній оплатив частково в сумі 101754,35 грн. Заборгованість в сумі 1254970,32 грн. не сплачена відповідачем позивачу, як у строк, що встановлений умовами договору, так і в подальшому.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем на прострочену заборгованість з 17.09.2021 по 02.07.2022, та інфляційних втрат, що нараховані позивачем на прострочену заборгованість за період жовтень 2021 - травень 2022, господарським судом встановлено відповідність цих розрахунків обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Окрім того, господарський суд звертає увагу на те, що 29809,84 грн., які зазначені позивачем у прохальній частині позову, як штрафні санкції, фактично є 3% річних, що нараховані позивачу на підставі ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог, а отже і їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.129 ГПК України судові витрати позивача щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЕК Викеркаар до Товариства з обмеженою відповідальністю СМА Лоджистик про стягнення 1 492 093, 70 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СМА Лоджистик (54051, м. Миколаїв, вул. Ленінградська, 113, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕК Викеркаар (54000, м. Миколаїв, вул. Приозерна, 251, ) заборгованість у розмірі 1 492 093 (один мільйон чотириста дев`яносто дві тисячі дев`яносто три) грн. 70 коп., з яких 1 254 970 (один мільйон двісті п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сімдесят) грн. 32 коп. сума боргу, 207 313 (двісті сім тисяч триста тринадцять) грн. 54 коп. інфляційне збільшення, 29 809 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`ять) грн. 84 коп. штрафні санкції, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 22 381 (двадцять дві тисячі триста вісімдесят одна) грн. 40 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 16 січня 2023 р.

Суддя Г.Є. Смелянець