ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2023 р. Справа №926/991/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді В.М. Гриців

І.Б. Малех,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернівецької міської ради за № 01/02-18-8142/1 від 16.11.2022 року (вх. № 01-05/2866/22 від 24.11.2022 року)

на додаткове рішення господарського суду Чернівецької області від 17.10.2022 року (суддя О.С. Тинок; повний текст додаткового рішення складено 21.10.2022 року)

за заявою Колективного проектно-кошторисного бюро побуту (вх. №2873 від 13.07.2021 року) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

у справі № 926/991/21

за позовом: Колективного проектно-кошторисного бюро побуту

до відповідача: Чернівецької міської ради

про визнання незаконними та скасування п. 2, 3 рішення 84 сесії VII скликання від 15.10.2020 року № 2436 та рішення 2 сесії VIIІ скликання від 28.01.2021року № 49 Чернівецької міської ради,

за участю:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

16.03.2021 року Колективне проектно-кошторисне бюро побуту звернулось до господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецької міської ради про визнання незаконними та скасування пунктів 2, 3 рішення 84 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 15.10.2020 року № 2436 та рішення 2 сесії VIIІ скликання Чернівецької міської ради від 28.01.2021року № 49.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 02 липня 2021 року у справі №926/991/21 (суддя О.С. Тинок), яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 12 квітня 2022 року, в повному обсязі задоволено позовні вимоги Колективного проектно-кошторисного бюро побуту. Визнано незаконним та скасовано рішення 84 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 15.10.2020 року №2436 Про розгляд звернення Колективного проектно-кошторисного бюро побуту щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою вул. Шептицького Андрея Митрополита, 7 в частині надання дозволу на поділ земельної ділянки за адресою вул. Шептицького Андрея Митрополита, 7, площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017), для обслуговування багатофункціональної будівлі з підземним паркінгом (код 03.07) на 2 (дві) земельні ділянки, №1 - площею 0,1487 га та №2 - площею 0,1045 га у зв`язку із намірами вилучення частини земельної ділянки для відновлення спортивного майданчика, який необхідний для трьох шкіл (пункт 2 рішення від 15.10.2020 року №2436) та доручення Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради виступити замовником з виготовлення технічної документації із поділу земельної ділянки за адресою вул. Шептицького Андрея Митрополита, 7, площею 0,2532 га (кадастровий номер :04:003:0017) (пункт 3 рішення від 15.10.2020 року №2436 в редакції, викладеній п. 25 рішення Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №62). Визнано незаконним та скасовано рішення 2 сесії VIII скликання Чернівецької міської ради від 28.01.2021 року №49 Про скасування рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 11.12.2020 року № 615/27 Про схвалення проекту Додаткового договору № 1 до Договору №2183-юр про забудову на вул. Шептицького, 7 місті Чернівцях від 25 вересня 2007 року. Стягнуто з Чернівецької міської ради на користь Колективного проектно-кошторисного бюро побуту судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4540,00 грн.

13 липня 2021 року позивач звернувся до господарського суду Чернівецької області з заявою (вх. № 2873), в якій заявник просить стягнути з Чернівецької міської ради на користь Колективного проектно-кошторисного бюро побуту витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.

Відповідач не надавав письмового заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.

Додатковим рішенням господарського суду Чернівецької області від 17.10.2022 року у справі № 926/991/21 (суддя О.С. Тинок) частково задоволено заяву Колективного проектно-кошторисного бюро побуту (вх. №2873 від 13 липня 2021 року) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Чернівецької міської ради на користь Колективного проектно-кошторисного бюро побуту судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19890,00 грн. Відмовлено в іншій частині клопотання Колективного проектно-кошторисного бюро побуту (вх. №2873 від 13 липня 2021 року) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду мотивоване тим, що позивач підтвердив належними та допустимими доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 19890,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу

Чернівецька міська рада подала апеляційну скаргу на додаткове рішення господарського суду Чернівецької області від 17.10.2022 року у справі № 926/991/21. Просить скасувати зазначене додаткове судове рішення, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Покликається на відсутність доказів про понесення позивачем заявлених до стягнення витрат на правову допомогу, а саме докази про фактичне перерахування заявленої суми (платіжне доручення, квитанція, прибутковий касовий ордер тощо). Крім того, звертає увагу на неспівмірність вартості виконаних адвокатом робіт із їх складністю.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони не делегували своїх представників у судове засідання.

10.01.2023 року представник скаржрника М-Д. Манчул, яка діє в порядку самопредставництва юридичної особи, надіслала на електронну адресу суду клопотання (вх. № 01-04/127/23 від 10.01.2023 року) про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

За наслідками розгляду клопотання суд відмовив у його задоволенні, оскільки таке не підтверджене документально, а зазначені заявником обставини не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.

Позивач не повідомив про причини неявки в судове засідання. Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №869, належним чином ознайомлений з датою, часом та місцем розгляду справи.

Враховуючи те, що явка сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності позивача та відповідача.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У відповідності до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

У даній справі відповідач не заявив клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вище зазначено, що за результатами розгляду справи, рішенням суду першої інстанції, яке залишив без змін апеляційний господарський суд, задоволено позов Колективного проектно-кошторисного бюро побуту.

На підтвердження понесення Колективним проектно-кошторисним бюро побуту витрат на послуги адвоката в суді першої інстанції позивач подав наступні документи: ордер серія ВХ №1001613 від 17.12.2019 року на надання правничої (правової) допомоги Підприємству адвокатом Керницькою І.Р., копії договору про надання правової допомоги № 2 від 17.12.2019 року (з наступними змінами та доповненнями), додатку №3 від 01.03.2021 року до договору про надання правової допомоги № 2 від 17.12.2019 року, акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.07.2021 року до договору про надання правової допомоги № 2 від 17.12.2019 року (а.с.83-89, т.1; 169, т.4).

Відповідно до п. 1 договору про надання правової допомоги № 2 від 17.12.2019 року (з наступними змінами та доповненнями), укладеного між адвокатом Керницькою І.Р. (адвокат) та Колективним проектно-кошторисним бюро побуту (клієнт), адвокат зобов`язується усіма законними методами та способами надавати необхідну правову допомогу клієнту у всіх справах, що пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язався сплатити адвокату гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з пунктом 3.2 договору № 2 від 17.12.2019 року сторони погодили, що вартість правової допомоги адвоката (гонорар) обчислюється виходячи із фактично затрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата) та розраховується виходячи із вартості години роботи адвоката, яка встановлюється сторонами у додатку до цього договору.

В пункті 3.3 договору № 2 від 17.12.2019 року передбачено, що у будь-якому випадку вартість правової допомоги адвоката (гонорар) не може бути меншою фіксованого розміру гонорару, який встановлюється сторонами у додатку до цього договору.

В додатку №3 від 01 березня 2021 року до договору про надання правової допомоги № 2 від 17.12.2019 року (з наступними змінами та доповненнями) сторони погодили, що гонорар адвоката відповідно до пункту 3.3 договору за оскарження в судовому порядку рішення 84 сесії VII скликання від 15.10.2020 року № 2436 в частині та рішення 2 сесії VIIІ скликання від 28.01.2021року № 49 Чернівецької міської ради не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який становить 20000,00 грн.

Відповідно до умов договору у про надання правової допомоги № 2 від 17.12.2019 року (з наступними змінами та доповненнями) та акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.07.2021 року адвокат надав Колективному проектно-кошторисному бюро побуту правничу допомогу на загальну суму 19890,00 грн.

Зазначена сума винагороди охоплює наступний перелік юридичних послуг адвоката:

- зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи та надання консультації 1 год -1300,00 грн;

- підготовка та подання позовної заяви від 11 березня 2021 року у справі №926/991/21 7 год - 9100,00 грн;

- підготовка та подання відповіді на відзив від 18 квітня 2021 року 2,5 год - 3250,00 грн;

- підготовка та подання заяви про зміну предмета позову від 01 червня 2021 року 1 год -1300,00 грн;

- представництво інтересів Колективного проектно-кошторисно бюро побуту у судових засіданнях господарського суду Чернівецької області 3,8 год - 4940,00 грн. Усього адвокатом витрачено 15,3 год., вартість 19890,00 грн.

При цьому позивач просить стягнути з відповідача 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, покликаючись на встановлений в договорі фіксований розмір винагороди адвоката.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість вимоги позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за надані адвокатом послуги на суму 19890,00 грн., враховуючи ступінь складності справи, характер та обсяг наданих адвокатом послуг, написання та подання письмових заяв по суті спору; участь у судових засіданнях, та беручи до уваги відсутність заперечень іншої сторони відносно поданої заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 19890,00 грн. є доведеними і необхідними.

Суд першої інстанції відхилив твердження позивача про встановлений сторонами в договорі фіксований розмір винагороди адвоката з тих підстав, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Позивач не подавав апеляційної скарги на додаткове рішення господарського суду Чернівецької області від 17.10.2022 року у справі № 926/991/21.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У даній справі колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про те, що відсутність доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу, а саме доказів про фактичне перерахування заявленої суми (платіжне доручення, квитанція, прибутковий касовий ордер тощо), є підставою для відмови в їх стягненні.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

За приписами частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

У господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

З врахуванням вищеописаних правових норм та досліджених судом матеріалів даної справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції підставно та обґрунтовано частково задоволив заяву позивача та стягнув з відповідача 19890,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в додатковому рішенні господарського суду Чернівецької області від 17.10.2022 року у справі № 926/991/21, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 86, 126, 129, 244, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецької міської ради за № 01/02-18-8142/1 від 16.11.2022 року (вх. № 01-05/2866/22 від 24.11.2022 року) залишити без задоволення, додаткове рішення господарського суду Чернівецької області від 17.10.2022 року у справі №926/991/21 без змін.

Справу повернути в господарський суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех