РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.01.2023Справа № 910/10983/22

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/10983/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК КИЇВ"
до проТовариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬПО-ФУД" стягнення 696 104,43 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЛК КИЇВ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬПО-ФУД" про стягнення 696 104,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 7055Р від 25.06.2019, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 696 104,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 року відкрито провадження у справі №910/10983/22, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

11.11.2022 на електронну пошту суду від представника відповідача надійшла заява про продовження строків для подання відзиву на позов. Вказана заява мотивована тим, що встановлений судом процесуальний строк для подання відзиву на позов є недостатнім для підготовки відповідачем обґрунтованого відзиву, у зв`язку з постійними перебоями в електропостачанні, що ускладнює збір необхідної документації для підготовки відзиву на позов у встановлений законом строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬПО-ФУД" про продовження строків для подання відзиву на позов задоволено, продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "СІЛЬПО-ФУД" строк на подання відзиву на позов до 25.11.2022.

29.11.2022 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує.

12.12.2022 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

28.12.2022 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від відповідача надійшли заперечення.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, заперечення та додані до них докази.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

25.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МЛК КИЇВ" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІЛЬПО-ФУД" (Покупець) було укладено договір поставки №7055Р, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору та замовлення. (п. 1.1 Договору).

Згідно з п.2.10 Договору, обов`язковою умовою для оплати поставленого Товару є наявність у Покупця оформлених у встановленому чинним законодавством України та цим Договором порядку накладної за кількістю, зареєстрованої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та інших документів, передбачених Розділом 4 Договору, а також належне виконання Постачальником вимог пп.12.1 Додатку 3 до даного Договору та п. 4.7 даного Договору.

При відсутності одного із зазначених документів, погодження EDI - документів, а також в разі їх неналежного оформлення, наявності розбіжностей у відомостях чи даних, Постачальник повинен надати відсутні документи або привести документи у відповідність до вимог чинного законодавства України та вимог цього Договору, пп. 12.1 Додатку 3 до даного Договору протягом 7 (семи) календарних днів з дати поставки.

Відповідно до п.2.11 договору, оплата за Товар здійснюється протягом 60 календарних днів від дати поставки (дати поставки/дати реалізації Товару Покупцем) за умови, що Постачальник належним чином виконав вимоги п.п 2.10, пп. 12.1 Додатку 3 до даного Договору та п.п. 4.7 даного Договору. Якщо Постачальник виконав вимоги п.п. 2.10 та п.п. 4.7 даного Договору, пп. 12.1 Додатку 3 до даного Договору пізніше 7-денного (семиденного) строку, термін відстрочення платежу рахується від дати належного виконання Постачальником всіх вказаних вимог.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє протягом одного року, а в частині зобов`язань, що залишились не виконаними на вказану дату - до повного виконання таких зобов`язань Сторонами. У тому випадку, якщо Сторони, у строк не менш ніж за 20 (двадцять) календарних днів до закінчення строку дії даного Договору, не повідомлять одна одну про бажання розірвати Договір або укласти новий договір, то Договір вважаться продовженим строком на один рік на тих самих умовах. (п.11.1 договору)

Згідно з пп.12.1 Додатку 3 до договору, Сторони погодили, що не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дати приймання Покупцем Товару за кількістю, Сторонами в системі EDI здійснюється звірка найменування, артикула (фоззі-код), кількості, ціни переданого Постачальником та фактично прийнятого Покупцем Товару, що вказані в повідомленні Постачальника про відвантаження Товару - DESADV та в повідомлені Покупця про приймання Товару - RECADV, в якому міститься відомості про фактично прийнятий Товар. За результатами звірки Постачальних погоджує повідомлення Покупця про приймання товару - RECADV в електронному вигляді. Постачальник погоджується, що вказані повідомлення Сторін з цінами складаються в електронному вигляді виключно для зручності Сторін з методо звірки цін та не підписуються Сторонами в паперовому вигляді і не є документами про перехід права власності на Товар.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки №7055Р від 25.06.2019 позивач у період з 21.10.2021 по 04.12.2021 передав товар, а відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується накладними за кількістю, товарно-транспортними накладними на загальну суму в розмірі 702487,21 грн. та здійснив часткову оплату за отриманий у розмірі 6382,78 грн.

12.07.2022 позивач надіслав на адресу відповідача претензію з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 1839122,89 грн., що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист, накладної.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач не здійснив оплату за отриманий товар у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "МЛК КИЇВ" становить 696104,43 грн.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що спірні накладні не містять обов`язкових реквізитів, передбачених законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також позивач всупереч умов договору не здійснив реєстрацію податкових накладних, а тому відповідачем було застосовано положення про відстрочку оплати товару.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК КИЇВ" підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки №22/06-20 від 30.06.2020 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки №7055Р від 25.06.2019 позивач у період з 21.10.2021 по 04.12.2021 передав товар, а відповідач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується накладними за кількістю, товарно-транспортними накладними на загальну суму в розмірі 702487,21 грн., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку та здійснив часткову оплату у розмірі 6382,78 грн.

Згідно із положеннями статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на час оформлення відповідної накладної) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд, дослідивши додані до позовної заяви накладні за кількістю та товарно-транспортні накладні, дійшов висновку, що вони відповідають вимогам щодо первинних документів, визначених статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому суд не приймає заперечення відповідача в цій частині.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що позивач всупереч умов договору не здійснив реєстрацію податкових накладних, а тому відповідачем було застосовано положення про відстрочку оплати товару.

Згідно з п.2.10 Договору обов`язковою умовою для оплати поставленого Товару є наявність у Покупця оформлених у встановленому чинним законодавством України та цим Договором порядку накладної за кількістю, зареєстрованої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та інших документів, передбачених Розділом 4 Договору, а також належне виконання Постачальником вимог пп.12.1 Додатку 3 до даного Договору та п. 4.7 даного Договору.

При відсутності одного із зазначених документів, погодження EDI -документів, а також в разі їх неналежного оформлення, наявності розбіжностей у відомостях чи даних, Постачальник повинен надати відсутні документи або привести документи у відповідність до вимог чинного законодавства України та вимог цього Договору, пп. 12.1 Додатку 3 до даного Договору протягом 7 (семи) календарних днів з дати поставки.

Згідно з пп.12.1 Додатку 3 до договору Сторони погодили, що не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дати приймання Покупцем Товару за кількістю, Сторонами в системі EDI здійснюється звірка найменування, артикула (фоззі-код), кількості, ціни переданого Постачальником та фактично прийнятого Покупцем Товару, що вказані в повідомленні Постачальника про відвантаження Товару - DESADV та в повідомлені Покупця про приймання Товару - RECADV, в якому міститься відомості про фактично прийнятий Товар. За результатами звірки Постачальних погоджує повідомлення Покупця про приймання товару - RECADV в електронному вигляді. Постачальник погоджується, що вказані повідомлення Сторін з цінами складаються в електронному вигляді виключно для зручності Сторін з методо звірки цін та не підписуються Сторонами в паперовому вигляді і не є документами про перехід права власності на Товар.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

На виконання умов договору поставки №7055Р від 25.06.2019 та на підтвердження своїх вимог позивачем було додано до матеріалів справи копії зареєстрованих електронних податкових накладних за період з 21.10.2021 по 04.12.2021, що складені ним на спірні господарські операції. Рішеннями про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних.

Відповідно до п. 15.1 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.16.1.4 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.178. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно зі статтею 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

201.10. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Враховуючи вищенаведене, Судом встановлено, що зі спірних господарських операцій позивачем виписано відповідачу податкові накладні та сплачено податок на додану вартість в доход Державного бюджету України, а відповідачем сформовано податковий кредит. Копії податкових накладних з розшифровками податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів наявні в матеріалах справи.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що ним подавались уточнюючі декларації щодо безпідставного нарахування податкового кредиту продавцем (позивачем) за оспорюваними накладними.

Відповідно до п.2.11 договору оплата за Товар здійснюється протягом 60 календарних днів від дати поставки (дати поставки/дати реалізації Товару Покупцем) за умови, що Постачальник належним чином виконав вимоги п.п 2.10, пп. 12.1 Додатку 3 до даного Договору та п.п. 4.7 даного Договору. Якщо Постачальник виконав вимоги п.п. 2.10 та п.п. 4.7 даного Договору, пп. 12.1 Додатку 3 до даного Договору пізніше 7-денного (семиденного) строку, термін відстрочення платежу рахується від дати належного виконання Постачальником всіх вказаних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України продавець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що, за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено іншого строку оплати.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, відповідно до умов договору поставки №7055Р від 25.06.2019 та норм частини 1 статті 530 ЦК України обов`язок відповідача з оплати отриманого товару на момент розгляду даної справи настав.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬПО-ФУД" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "МЛК КИЇВ" за договором поставки №7055Р від 25.06.2019 становить 696104,43 грн.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів товариству з обмеженою відповідальністю "МЛК КИЇВ" в розмірі 696 104,43 грн.

Отже, суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату отриманого товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 696 104,43 грн. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені судом обставини, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів належного виконання відповідачем грошового зобов`язання за Договором, що фактично призвело до його прострочення, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬПО-ФУД" (вул. Бутлерова, буд. 1, м. Київ, 02090, ідентифікаційний код юридичної особи 40720198) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛК КИЇВ" (вул. І. Мазепи, 10, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код юридичної особи 41191611) заборгованість у розмірі 696 104 грн 43 коп. та судовий збір у розмірі 10 441 грн 57 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано: 16.01.2023.

Суддя А.І. Привалов