ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.01.2023 Справа №905/667/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Комунального підприємство «Київський Метрополітен» (03056, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 35; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпроект Плюс» (84190, Донецька область, село Дмитрівка (з), вул. Южна, будинок 7; )

про стягнення 3 048,49 грн.

без виклику сторін

На адресу Господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Комунального підприємство «Київський Метрополітен» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпроект Плюс» про стягнення 3 048,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №22/07/2021 від 22.07.2021 щодо оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою суду від 31.08.2022, після усунення недоліків, було прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено строки відповідачу для подання відзиву на позовну заяву із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Надсилання позивачу вищезазначеної ухвали здійснювалось шляхом електронного листування на електронну пошту та через підсистему «Електронний суд» (, ).

Відповідачу повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання здійснювалось засобами електронного листування на електронну адресу ().

Одночасно, судом вчинялись дії, направлені на передання телефонограми відповідачу за номерами телефонів, що зазначені у позовній заяві, проте встановити зв`язок не вдалось.

Відзив на позовну заяву не був наданий.

16.09.2022 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява з додатками про уточнення позовних вимог, в якій останній підтримує позовні вимоги повністю та просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпроект Плюс» за договором № 22/07/2021 від 22.07.2021 суму основного боргу 2 440,00 грн., інфляційних витрат у розмірі 86, 50 грн., 3% річних у розмірі 26,67 грн., штраф у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за прострочення поставки товару понад 30 днів, що становить 170,80 грн.

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено.

22.07.2021 між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (далі - покупець або позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грандпроект плюс» (далі - постачальник або відповідач) було укладено договір поставки товару № 22/07/2021 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця у встановлений строк візок ручний, код 34910000-9 «Гужові чи ручні вози, інші транспортні засоби з немеханічним приводом, багажні вози та різні запасні частини» за ДК 021:2015 (далі - товар) визначений в кількості та за ціною, які зазначені в специфікації (додаток 1), що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість.

Постачальник повинен поставити покупцю товар, якість якого повинна відповідати чинним нормам якості для товару даного виду, вимогам, зазначеним у технічній специфікації (додаток 2) до договору, що є його невід`ємною частиною (п. 2.1. договору).

Сума договору становить 2 440,00 грн., без ПДВ (п. 3.3. договору).

Згідно з п. 4.1 договору розрахунок за замовлений товар проводиться шляхом перерахування покупцем на поточний рахунок постачальника попередньої оплати в розмірі 100% від вартості товару протягом 10 календарний днів з дня отримання рахунку-фактури від постачальника.

Пунктом 5.1. договору сторони обумовили, що поставка товару здійснюється за письмовим замовленням покупця, виходячи з його фінансових можливостей та виробничих потреб. Замовлення направляється постачальнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Кінцевий строк поставки товару за цим договором 31 грудня 2021 року.

Поставка товару здійснюється протягом 10 календарних днів з дати перерахування покупцем на поточний рахунок постачальника попередньої оплати за товар у відповідності до п. 4.1 договору (п. 5.2. договору).

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором (п. 6.3.1 договору).

Відповідно до п. 6.2.1 договору покупець має право розірвати достроково в односторонньому порядку цей договір, у разі невиконання зобов`язань постачальником, повідомивши про це постачальника за 20 календарних днів до бажаної дати його розірвання.

У разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому Покупцем, відповідно до п. 5.2 договору, постачальник сплачує штраф у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару (п.7.2. договору).

У разі затримки поставки товару більш, як на один місяць понад строку, визначеного п. 5.2 договору, покупець має право в односторонньому порядку припинити дію цього договору (повідомивши про це постачальника письмово) стосовно непоставленого товару без будь-якої компенсації за збитки, які постачальник поніс або може понести в зв`язку з таким розірванням Договору. (п. 7.3. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє виключно до 31.01.2022 (п. 10.1 договору).

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 10.2. договору).

Відповідно до специфікації, Товариство з обмеженою відповідальністю «Грандпроект Плюс» зобов`язувалось поставити Комунальному підприємтсву «Київський метрополітен» візок ручний (модель «тп-1») у кількості 2 шт. на суму 2 440,00 грн. без ПДВ.

Договір та специфікація до нього підписані представниками сторін та засвідчені печатками.

Покупцем рекомендованим листом шляхом користування послуг ПАТ «Укрпошта» (трек- номер 809) на вказану в договорі юридичну адресу направлене письмове замовлення № 38/10-1494 від 29.07.2021, яке було вручене за довіреністю 03.08.2021.

06.08.2021 відповідачем було виставлено рахунок-фактуру № 1 на оплату товару у розмірі 2 440,00 грн. без ПДВ.

10.08.2021 позивачем перераховано передплату за поставку товара у розмірі 2 440,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7240.

Тобто, кінцевий строк поставки товару за договором № 22/07/2021 від 22.07.2021 - до 20.08.2021.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Оцінивши зміст даного договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у власність у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

За приписами частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

В узгоджений сторонами строк поставка товару відповідачем здійснена не була.

У зв`язку з тим, що в строки, передбачені умовами договору, відповідач свої зобов`язання з поставки товару не виконав, 26.08.2021 Комунальним підприємством «Київський Метрополітен» було направлено відповідачу лист № 38/10-1674 про необхідність виконання умов договору, відповідь на який не отримано.

З огляду на те, що станом на 20.09.2021 відповідачем не було поставлено товар у строк, визначений договором, позивач направив на адресу відповідача вимогу № 38/10-1871 про повернення попередньої оплати за договором від 22/07/2021, яка повернулась з позначкою, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

22.10.2021 позивачем було направлено відповідачу претензію № 12/04-657 про сплату штрафних санкцій за договором.

Враховуючи невиконання відповідачем умов договору та повне ігнорування звернень позивача щодо поставки товару, Комунальним підприємством «Київський Метрополітен» було направлено постачальнику засобами поштового зв`язку повідомлення № 38/10-2567 від 14.12.2021 про дострокове розірвання договору № 22/07/2021 від 22.07.2021 в односторонньому порядку з 04.01.2022 та необхідність повернення попередньої оплати за договором.

Вказане зобов`язання, відповідно до положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами у п. 5.2 договору строку поставки, який виходячи із суті зобов`язання сторін є тим строком, після настання якого постачальник усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів.

Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати у розмірі 2 440,00 грн. відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 20.08.2021.

Зважаючи на те, що сума боргу відповідача підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, а також, останнім не надано суду доказів поставки товару у повному обсязі або повернення авансового платежу, у зв`язку з чим, позовна вимога про стягнення 2 440,00 підлягає задоволенню.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення становить місяць.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 86,50 грн. та 3% річних у розмірі 26,67 грн. за період з 21.08.2021 по 31.12.2021 на суму 2 440,00 грн.

Судом перевірено арифметичний розрахунок інфляційних втрат та встановлено розмір інфляційних витрат у розмірі 86,50 грн., що не суперечить нормам чинного законодавства та підлягає задоволенню.

Арифметичний розрахунок 3% річних є вірним та підлягає задоволенню в розмірі, заявленому позивачем.

Щодо заявленої позивачем суми штрафу, суд зазначає наступне.

У ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом ч. 1 ст.5 49 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (ч.ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

У п. 7.2. договору вказано, що у разі порушення строків виконання зобов`язань з поставки товару, постачальник сплачує штраф в розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Однак, виходячи з системного аналізу вищезазначених норм, суд дійшов до висновку, що сторонами в укладеному договорі, в частині стягнення 0,1 % від вартості непоставленого товару за кожен день затримки, було погоджено саме пеню, так як остання визначається у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Наразі, з огляду на невиконання відповідачем свого обов`язку з поставки товару, позивачем було нараховано пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день затримки поставки (133 днів прострочення) на загальну суму 324,52 грн., а також штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару в сумі 170,80 грн.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку, суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Всупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпроект Плюс» про стягнення 3 048,49 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Київський Метрополітен» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпроект Плюс» про стягнення 3 048,49 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грандпроект Плюс» (84190, Донецька обл., Слов`янський р-н, село Дмитрівка, вулиця Южна, будинок 7, ) на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 35, ) попередню оплату у розмірі 2440,00 грн., 3 % річних в сумі 26,67 грн., інфляційні витрати в сумі 86,50 грн., штраф у сумі 170,80 грн., пеню у розмірі 324,52 грн. та витрати на оплату судового збору у сумі 2 481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано - 18.01.2023

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя О.М. Сковородіна