ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
10.01.2023 року м.Дніпро Справа № 904/17/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кузнецова В.О.,
суддів Чередка А.Є., Мороза В.Ф.,
секретар судового засідання Крицька Я.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну допомогу у справі
за позовом акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Марганець, Дніпропетровської області
до акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м.Дніпро
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.12.2022 у даній справі у задоволенні апеляційної скарги акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" відмовлено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2022 залишено без змін.
Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з заявою про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну допомогу у даній справі.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.12.2022 для розгляду заяви визначена колегія суддів у складі головуючого судді Кузнецова В.О., судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.
Ухвалою апеляційного господарського суду від 19.12.2022 призначено заяву до розгляду на 10.01.2023 на 14 годин 05 хвилин.
Розпорядженням керівника апарату суду від 09.01.2023 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Коваль Л.А., за наслідком якого визначено колегію суддів у складі головуючого судді Кузнецова В.О., судді Чередко А.Є., Мороз В.Ф.
10.01.2023 у судове засідання з`явилися представники сторін, які надали відповідні пояснення.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну допомогу у даній справі, колегія суддів враховує таке.
За приписами ч.1-3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Водночас, у частині 5 наведеної правової норми визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Так, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7,9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7,9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/2685/19.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу заявником надано договір №210-ДЕ про надання правової допомоги від 08.01.2021; акт №137 наданих послуг за період з 27.10.2022 по 08.12.2022 за договором про надання правової допомоги №210-ДЕ від 08.01.2021; копію витягу з Єдиного реєстру адвокатів на підтвердження статусу адвоката Козак Т.В.; копію додаткової угоди №4 від 27.04.2021 до договору №210-ДЕ про надання правової допомоги від 08.01.2021; копію додаткової угоди №20 від 31.12.2021 до договору №210-ДЕ про надання правової допомоги від 08.01.2021.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 08.01.2021 між акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі" (надалі-клієнт) та адвокатським об`єднанням "Перший Радник" (надалі - виконавець) укладено договір №210-ДЕ про надання правової допомоги, за умовами якого виконавець зобов`язався надавати клієнтові правову допомогу за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.
У пункті 1.3 договору, з урахуванням додаткової угоди № 4 від 27.04.2021, сторони узгодили, що зміст, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога, та судова інстанція відображається сторонами в акті наданих послуг.
09.12.2022 між сторонами підписано акт №137 наданих послуг за період з 27.10.2022 по 08.12.2022 за договором про надання правової допомоги №210-ДЕ від 08.01.2021, який свідчить про те, що виконавцем надано замовнику професійну правничу допомогу в рамках судової справи №904/17/22; вартість наданих послуг (розмір гонорару) складає 15 000,00 грн.
Відповідно до акту №137 виконавцем були надані наступні послуги: ознайомлення з апеляційною скаргою; вивчення норматично-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів; розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта; підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу; участь у судовому засіданні 08.12.2022; підготовка заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" подані заперечення на заяву відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених до стягнення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції враховує обставини справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, подані відповідачем докази стосовно розміру понесених витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, а також заперечення позивача на заяву відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відносно надання адвокатом таких послуг, як ознайомлення з апеляційною скаргою; вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів; розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта; підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що розмір заявлених до стягнення витрат на ці послуги є надмірним, оскільки позиція відповідача по суті спору не змінювалася протягом розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, відзив на апеляційну скаргу аргументований доводами, подібними до тих, що раніше вже були викладені у відзиві на позовну заяву та поясненнях у справі, наданих суду першої інстанції. Адвокат Козак Т.В., який складав відзив та брав участь у судових засіданнях суду першої інстанції, вже був обізнаний з фактичними обставинами справи та позицією учасників справи щодо суті спору.
Крім того, відповідно до статті 263 Господарського процесуального кодексу України подання відзиву на апеляційну скаргу є правом, а не обов`язком учасника справи, яке використовується ним на власний розсуд.
Встановивши наведені обставини, апеляційний господарський дійшов висновку, що заява відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 7 500,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат відповідає як критерію реальності понесення адвокатських витрат, так і критерію розумної необхідності таких витрат.
Керуючись статтями 129, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Заяву акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну допомогу задовольнити частково.
Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.
В іншій частині заяви акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну допомогу - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.
Додаткова постанова складена у повному обсязі 16.01.2023.
Головуючий суддя В.О. Кузнецов
Суддя В.Ф.Мороз
Суддя А.Є. Чередко