ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04.01.2023 р. Справа № 914/3299/22

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Щигельської О.І., розглянувши матеріали позовної заяви: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів

до відповідача: Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго», м. Львів

про стягнення 2624279,10 грн

встановив:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» про стягнення 2624279,10 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позову немайнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позову майнового характеру, встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги, що предметом позову є стягнення заборгованості в розмірі 2624279,10 грн (майновий позов) та враховуючи положення п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання позовної заяви повинен становити 39364,19 грн.

Доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі до позовної заяви не долучено, однак позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Необхідність відстрочення сплати судового збору позивач обґрунтовує тим, що АТ «Львівгаз» як єдиний Оператор ГРМ на території Львівської області забезпечує безпечну експлуатацію близько 25 тисяч км газорозподільних мереж, безпечне та безперебійне транспортування природного газу всім споживачам регіону. У поточному році аварійно-диспетчерською службою Товариства ліквідовано витоків природного газу, усунуто аварійних ситуацій у понад 17,7 тис. абонентів. Тільки у зимовий період таких випадків стається більше 2 тисяч щомісячно.

Таким чином, на думку АТ «Львівгаз» відсутність достатнього матеріального забезпечення функціонування Оператора ГРМ на території Львівської області може негативно вплинути на функціонування газотранспортної системи у Львівської області, зокрема, під час опалювального сезону та негативно вплинути на права та інтереси усіх без винятку споживачів природного газу у Львівській області

В клопотанні зазначено, що на даний АТ «Львівгаз» час позбавлений можливості внести судовий збір за подання цього позову. Неможливість АТ «Львівгаз» сплачувати судовий збір унеможливлює стягнення заборгованості із боржників за послуги з розподілу природного газу, яка виникла станом на грудень 2022 та інші порушення.

Наведені обставини, під час опалювального сезону, ставить під загрозу подальше функціонування АТ «Львівгаз» як єдиного Оператора ГРМ на території Львівської області та належне виконання ним функцій, передбачених Законом України «Про ринок природного газу».

У зв`язку з наведеним АТ «Львівгаз» просить відстрочити сплату судового збору за подання позову до ухвалення рішення у даній справі.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає таке.

Підстави відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати передбачені статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Так, частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може...», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Відтак, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Така правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021р. у справі №0940/2276/18

Разом з тим, за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Така правова позиція викладена в постановах КГС ВС від 25.03.2021р. у справі №912/3514/20, від 18.05.2021р. у справі №925/677/20.

Таким чином, розглянувши вказане клопотання суд приходить до висновку, що склад сторін у даній справі та предмет позову не свідчать про наявність умов, визначених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», для задоволення клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 164, 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання АТ «Львівгаз» про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» - залишити без руху.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали шляхом подання заяви про усунення недоліків, до якої долучити докази сплати судового збору за подачу позовної заяви, відповідно до вимог ст. 162, 163, 164 ГПК України;

4. Попередити позивача, що відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

6. Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua/fair/sud5015.

Суддя Щигельська О.І.