ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.01.2023м. ДніпроСправа № 904/273/23

Суддя Фещенко Ю.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнітакт" (вулиця Скороводи, будинок 12, квартира 27, м. Хмельницький, 29008; ідентифікаційний код 44556402)

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (вулиця Сухий Острів, будинок 3, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 00168076)

про стягнення заборгованості за договором поставки № 61/96 від 01.11.2021 та договором поставки № 61/101 від 08.11.2021 у загальному розмірі 203 389 грн. 88 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнітакт" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх. суду № 268/23 від 11.01.2023), в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (далі - відповідач) заборгованість за наступними договорами:

1) за договором поставки № 61/96 від 01.11.2021 у сумі 110 700 грн. 00 коп., право вимоги за яким виникло у позивача на підставі договору про відcтуплення права вимоги №12/21-9 від 22.12.2021;

2) за договором поставки № 61/101 від 08.11.2021 у сумі 50 400 грн. 00 коп. Крім того, у зв`язку з порушенням зобов`язання за вказаними договорами поставки, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у загальній сумі 37 855 грн. 76 коп. та 3% річних у загальній сумі 4 404 грн. 12 коп.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- 01.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" (постачальник) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (покупець) був укладений договір поставки № 61/96, за яким постачальником покупцю передано у власність продукцію на загальну суму 110 700 грн. 00 коп.;

- 22.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" (первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнітакт" (новий кредитор) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (боржник) був укладений договір про відступлення права вимоги № 12/21-9, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнітакт" перейшло право вимоги до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про виконання останнім обов`язку щодо сплати грошових коштів у сумі 110 700 грн. 00 коп. за договором поставки № 61/96 від 01.11.2021;

- у подальшому, 08.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнітакт" (постачальник) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (покупець) був укладений договір поставки № 61/101, на виконання якого постачальник поставив покупцю продукцію на загальну суму 50 500 грн. 00 коп.;

- з огляду на поставку відповідачу продукції за договором поставки № 61/96 від 01.11.2021 у сумі 110 700 грн. 00 коп. та за договором поставки № 61/101 від 08.11.2021 у сумі 50 400 грн. 00 коп., загальна сума коштів, яка підлягає до сплати відповідачем на користь позивача, становить 161 000 грн. 00 коп., проте, всупереч положенням вказаних договорів поставки, відповідачем оплата поставленого позивачем товару не здійснена, що і стало причиною звернення позивача до суду;

- також, у зв`язку з порушенням зобов`язання за договором поставки № 61/101 від 08.11.2021 та договором поставки № 61/101 від 08.11.2021, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у загальній сумі 37 855 грн. 76 коп. та 3% річних у загальній сумі 4 404 грн. 12 коп.

Дослідивши подану позовну заяву, господарський суд встановив, що остання підлягає поверненню позивачу без розгляду, виходячи з наступного.

За змістом частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Таким чином, можливість об`єднання позовних вимог обумовлюється виключно існуванням однією з таких умов:

1) вимоги, пов`язаних між собою підставою виникнення;

2) вимоги, пов`язаних між собою поданими доказами;

3) основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, право позивача об`єднати позовні вимоги не є абсолютним.

Суд враховує, що позовні вимоги підлягають об`єднанню й за умови доцільності їх спільного розгляду.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, позивачем об`єднано декілька вимог, які стосуються 2-х окремих договорів, отже фактично, позивач просить стягнути заборгованість, яка утворилась за 2-ма різними господарськими договорами.

У даному випадку за кожним з двох договорів поставки наявний окремий пакет документів, що не є однаковим та не пов`язаний між собою, отже, обсяг доказів по кожному з двох договорів є різним та потребує їх окремого дослідження. Крім того, правовідносини за одним із договорів поставки, а саме № 61/96 від 01.11.2021 виникли між позивачем та відповідачем внаслідок укладення договору про відcтуплення права вимоги №12/21-9 від 22.12.2021.

Отже, заявлені вимоги підтверджуються різними доказами - за кожним договором наявний окремий обсяг доказів.

Таким чином, у даному випадку:

1) вимоги щодо стягнення заборгованості за 1) договором поставки № 61/96 від 01.11.2021 у сумі 110 700 грн. 00 коп. та за 2) за договором поставки № 61/101 від 08.11.2021 у сумі 50 400 грн. 00 коп. не пов`язані між собою підставою виникнення. Правовідносини між сторонами виникли окремо за договором поставки № 61/96 від 01.11.2021 та окремо за договором поставки № 61/101 від 08.11.2021;

2) вимоги, не пов`язаних між собою поданими доказами. Так, за кожним договором поставки наявний свій окремий обсяг доказів (договір, специфікація, видаткові накладні, рахунки на оплату).

3) вимоги щодо стягнення заборгованості за договором поставки № 61/96 від 01.11.2021 у сумі 110 700 грн. 00 коп. та за договором поставки № 61/101 від 08.11.2021 не відносяться одна до іншої як основні та похідні позовні вимоги. Вказані вимоги є окремими, не пов`язаними між собою жодним чином. Спільним є лише склад сторін вказаних правовідносин, чого не достатньо в розумінні норм Господарського процесуального кодексу України для об`єднання таких позовних вимог.

Таким чином, заявлені вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення та всіма поданими доказами, тобто докази, надані на підтвердження вимог за одним договором не є тотожними доказами, наданим на підтвердження вимог за іншим договором; дослідження доказів, що стосуються одного договору, не має значення для з`ясування обґрунтованості вимог заявленими на підставі іншого договору.

Отже, за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню декілька окремих спорів між тими ж сторонами.

Слід також наголосити, що позивачем заявлені до стягнення крім основного боргу за кожним з двох окремих договорів поставки, також інфляційні втрати та 3% річних, які нараховані за порушення відповідачем зобов`язання за кожним договором окремо, при цьому, в процесі розгляду справи обсяг доказів, які підлягатимуть дослідженню, може суттєво збільшиться, що додатково свідчить про недоцільність об`єднання позовних вимог за таких обставин.

Крім того, окремо суд звертає увагу на те, що спільний розгляд вимог за двома різними договорами поставки у даному конкретному випадку буде ускладнений, про що свідчить факт того, що сам позивач у своїй позовній заяві виклав суперечливі відомості та допустив арифметичні помилки під час визначення сум заборгованості.

Так, у прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за двома договорами поставки у загальному розмірі 203 389 грн. 88 коп., проте, в самому тексті позовної заяви зазначає, що заборгованість відповідача складається з наступних сум: 161 100 грн. 00 коп. - основний борг, 37 855 грн. 76 коп. - інфляційні втрати та 4 404 грн. 12 коп. - 3% річних, які за підрахунком суду складають загальну суму у розмірі203 359 грн. 88 коп.

Згідно з частиною 2 статті 173 Господарського процесуального кодексу України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Отже, частина 2 статті 173 Господарського процесуального кодексу України визначає право суду об`єднати вимоги у випадках певного збігу осіб у таких справах, однак, з урахуванням положень частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої підставою об`єднання є - пов`язаність між собою вимог підставою виникнення або поданими доказами, а також заявлення основних та похідних вимог.

Проте, у даному випадку відсутні відповідні умови для об`єднання; заявлені за одним договором вимоги не відносяться до заявлених за іншим як основні та похідні.

Сумісний розгляд відповідних вимог суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки для розгляду таких вимог суду необхідно встановити для кожної вимоги окремо різні юридичні факти, з якими закон пов`язує виникнення у відповідача обов`язку оплатити поставлений товар.

При цьому, сам по собі факт укладення кожного із договорів між тими ж сторонами, не є тієї підставою, яка свідчить про однорідність вимог та наявність підстав для об`єднання даних вимог, оскільки судом має бути надана правова оцінка кожному окремому правочину, мають бути встановлені обставини щодо виконання/невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кожним укладеним договором поставки окремо.

Крім того, у даному випадку, за договором поставки № 61/96 від 01.11.2021 право вимоги у позивача щодо стягнення заборгованості у сумі 110 700 грн. 00 коп. виникло на підставі договору про відтуплення права вимоги №12/21-9 від 22.12.2021, якому, також, судом має бути надана правова оцінка.

Суд також зазначає, що об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постановах від 15.02.2019 по справі № 910/11811/18, від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18.

Таким чином суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог значно утруднить вирішення спору та перешкоджатиме своєчасному, всебічному та повному дослідженню всіх обставин справи.

Слід також звернути увагу, що навіть у випадку коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Отже, господарський суд дійшов висновку про те, що сумісний розгляд позовних вимог, що ґрунтуються на 2-х окремих договорах, які не пов`язані між собою ні підставами виникнення, ні поданими доказами, перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін, суттєво ускладнить вирішення спору в межах строку, визначеного Господарським процесуальним кодексом України, а також може мати негативні наслідки для виконання всіх завдань господарського судочинства, встановлених у статті 2 Господарського процесуального кодексу України, додержання яких превалює над будь-якими іншими доводами учасників судового процесу, зокрема сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи по суті.

Пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За таких обставин, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України позовна заява підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "Юнітакт".

Також, суд звертає увагу позивача, що згідно з вимогами пункту 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, позивачем до позовної заяви додані розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, проте у всіх вказаних розрахунках не зазначений період нарахування, тобто позивачем вказано з якого числа відбувається нарахування інфляційних втрат та 3% річних, проте не вказано яким числом таке нарахування закінчується на кожну суму нарахування окремо (до якої дати здійснюється нарахування).

На підставі викладеного, керуючись статтями 173, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнітакт" до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення заборгованості за договором поставки № 61/96 від 01.11.2021 та договором поставки № 61/101 від 08.11.2021 у загальному розмірі 203 389 грн. 88 коп. і додані до неї документи без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що згідно з частиною 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 17.01.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: позовна заява від 27.12.2022 з доданими до неї документами, в тому числі платіжна інструкція № 31 від 28.12.2022 про сплату судового збору в сумі 3 050 грн. 85 коп.

Суддя Ю.В. Фещенко