ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2023м. ДніпроСправа № 904/4034/22

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дніпропетровський трубопрокатний завод", м. Дніпро

про стягнення 533 271,00 грн

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дніпропетровський трубопрокатний завод" на свою користь 533 271,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дніпропетровський трубопрокатний завод" зобов`язань за договором купівлі-продажу № 09/03/701-МТР від 06.05.2019 та додатком № 1 до договору № 09/03/701-МТР від 06.05.2019 в частині поставки товару, у зв`язку з чим позивач просить повернути суму попередньої оплати за договором.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/4034/22, визнано справу малозначною та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2022 у справі №904/4034/22 направлена Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дніпропетровський трубопрокатний завод" на адресу: м. Дніпро, вул. Маяковського, буд. 31, яка повернулась на адресу Господарського суду із відміткою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з інформацією зЄдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дніпропетровський трубопрокатний завод" є: м. Дніпро, вул. Маяковського, буд. 31.

Тобто, поштову кореспонденцію було направлено судом за місцем державної реєстрації.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився, від відповідача відзиву на позов чи клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов до господарського суду не надходило.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Враховуючи, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

06.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дніпропетровський трубопрокатний завод" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 09/03/701-МТР, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язується передати продукцію (товар) у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму.

Згідно з пунктом 2.1.1. договору продавець зобов`язаний забезпечити передачу товару у строки, встановлені цим договором.

Пунктом 2.3.1 договору визначено, що покупець зобов`язаний здійснити оплату за поставлений товар на умовах та у строки, передбачені цим договором.

Згідно з пунктом 5.1 договору продавець зобов`язується передати покупцеві товар у строк та на умовах, визначених цим договором та відповідними додатками до нього.

Відповідно до додатку № 1 до договору купівлі-продажу № 09/03/701-МТР від 06.05.2019 продавець зобов`язався поставити наступний товар: труби сталеві безшовні гарячеформовані, групи В, сталь 20, не коротше 9м, фаска, ГОСТ 8732-78, ГОСТ 8732-74, з катаної або юезперервно литої заготовки, ударна в`язкість не менше 29,4 дж/см2 з контролем при температурі -400С, 100% контроль неруйнуючими методами, гарантія гідровипробування, ізольовані у кількості 52,9 тон та загальною вартістю 2 133 084,00 грн, в тому числі ПДВ.

Згідно з пунктом 3 додатку до договору умови оплати: 25% передоплата, 75% по факту поставки всього товару протягом 30 календарних днів.

Згідно з пунктом 6 додатку до договору термін поставки товару: протягом 55 календарних днів з моменту попередньої оплати.

Згідно з пунктами 3.2, 3.3 договору оплата вартості товару здійснюється на умовах, визначених додатками, після отримання покупцем примірника, належним чином підписаного сторонами оригіналу договору. Усі суми, що підлягають сплаті за цим договором, сплачуються в безготівковій формі на рахунки, що зазначені у цьому договорі.

Відповідно до пункту 5.3 договору датою постачання товару вважається дата передачі його покупцю у місці призначення без зауважень по кількості, комплектності та якості, якщо інше не встановлено додатками до договору та/або додатковими угодами. Факт передачі товару підтверджується підписаною сторонами без зауважень видатковою накладною та/або відповідним актом приймання-передачі товару. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з дати підписання сторонами без зауважень видаткової накладноїта/або акту приймання-передачі товару.

Згідно з пунктом 6.1 договору за невиконання або неналежне виконання цього договору сторони несуть відповідальність у порядку та на умовах, що передбачені чинним законодавством України та цим договором.

Згідно з пунктом 11.1 договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом 1 року, але у будь-якому разі до повного виконання взаємних зобов`язань сторонами.

Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" було здійснено на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дніпропетровський трубопрокатний завод" передоплату у сумі 533 271,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 13703-П19 від 23.09.2019.

Як зазначає позивач, відповідач на момент подачі позову поставку товару не здійснив.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 533 271,00 грн передоплати товару за договором купівлі-продажу № 09/03/701-МТР та додатком № 1 до договору купівлі-продажу № 09/03/701-МТР від 06.05.2019.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору купівлі-продажу товару № 09/03/701-МТР та додатка № 1 до договору купівлі-продажу № 09/03/701-МТР від 06.05.2019, строк поставки товару за договором, строк дії договору, наявність прострочення передачі товару за договором.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі статтею 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3 додатку до договору умовою оплати є 25% передоплата за товар, а решта по факту поставки всього товару протягом 30 календарних днів, а згідно з пунктом 6 додатку до договору термін поставки товару - протягом 55 календарних днів з моменту попередньої оплати.

Матеріалами справи підтверджується, що Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" було здійснено на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дніпропетровський трубопрокатний завод" передоплату у сумі 533 271,00 грн, згідно з платіжним дорученням № 13703-П19 від 23.09.2019.

Таким чином, строк поставки товару за договором є таким, що настав 17.11.2019.

Стаття 693 Цивільного кодексу України регулює питання "попередньої оплати" товару, з якої вбачається, що "попередньою оплатою" визначається встановлений договором обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем.

Відповідно до частин другої та третьої статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки, законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №922/2131/19, від 27.11.2019 у справі №924/277/19, від 20.02.2019 у справі № 912/2275/17, від 30.07.2019 у справі № 904/4899/18.

Відповідач доказів поставки товару за договором купівлі-продажу № 09/03/701-МТР та додатком № 1 до договору купівлі-продажу № 09/03/701-МТР від 06.05.2019 та / або повернення суми передоплати у розмірі 533 271,00 грн до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову не спростував.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин є правомірними та підлягають задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 533 271,00 грн суми попередньої оплати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дніпропетровський трубопрокатний завод" про стягнення 533 271,00 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дніпропетровський трубопрокатний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд. 31, ідентифікаційний код 39879565) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, 3-5, ідентифікаційний код 00135390) 533 271,00 грн попередньої оплати, 7 999,07 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.01.2023

Суддя Ю.А. Бажанова