ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" січня 2023 р. Справа № 924/1012/22

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 , с.Великі Юначки, Хмельницького району, Хмельницької області

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

28.12.2022р. фізична особа ОСОБА_1 , с.Великі Юначки, Хмельницького району, Хмельницької області звернувся до Господарського суду Хмельницької облаcті із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 03.01.2023р. заяву ОСОБА_1 від 28.12.2022р. про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи залишено без руху.

Встановлено фізичній особі ОСОБА_1 с.Великі Юначки, Хмельницького району, Хмельницької області строк на усунення недоліків заяви - не пізніше 7 днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Встановлено фізичній особі ОСОБА_1 с.Великі Юначки, Хмельницького району, Хмельницької області спосіб усунення недоліків заяви шляхом:

- подання до суду доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

- подання доказів за рахунок яких коштів боржником буде погашатись кредиторська заборгованість в сумі 216 979,52 грн., конкретних сум доходів (джерела їх отримання), які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації;

- подання доказів того, що боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

На адресу суду 05.01.2023р. від заявника надійшла заява про усунення недоліків в додаток із проектом плану реструктуризації боргів боржника.

Суд зазначає, що пунктом 12 ч. 3 ст. 116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Згідно з ч. 2 ст.30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

За умовами ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 грудня 2022 року становить 2684,00 гривні.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про неплатоспроможність 28.12.2022р., то розмір винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, що підлягає авансуванню боржником на депозитний рахунок суду, становить 40 260,00 грн. (2684,00 грн х 5 х 3).

В той же час заявник не додав доказів здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 40 260,00 грн.

У поданій заяві про усунення недоліків заявник посилається на позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 19.11.2020р. у справі № 910/726/20, та додав до заяви про неплатоспроможність боржника, зокрема, заяву про затвердження кандидатури Хомича Романа Володимировича та призначення його керуючим реструктуризацією; заяву арбітражного керуючого Хомича Романа Володимировича про участь у справі про неплатоспроможність відносно ОСОБА_1 , договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 21.11.2022р.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КУзПБ кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

Разом з тим, пунктом 2-1 Прикінцевих та Перехідних положень КУзПБ передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про неплатоспроможність здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, яким передбачено, що заява боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, крім відомостей, передбачених ч.2 ст.116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією.

Боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абз. 2 цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим ч. 3 ст. 28 цього Кодексу.

У разі якщо заява боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених ч.3 ст.28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено керуючим реструктуризацією, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

Згідно з ч. 1 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 ст. 30 КУзПБ передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Також положеннями ч. 2 ст. 34 та ч. 3 ст. 116 КУзПБ встановлено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність.

Отже, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особою з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому чинним законодавством України не передбачено.

Суд зауважує, що законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 43 Конституції України.

Однак, зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи. Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.11.2020 у справі №910/726/20

Розглянувши подані заявником документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Приписами ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України).

Як вбачається із змісту договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 21.11.2022р., останній підписаний лише стороною 1 - арбітражним керуючим Хомичем Р.В. та скріплений відтиском його печатки. Підпису сторони 2 - ОСОБА_1 вказаний договір не містить.

З огляду на викладене, долучений до матеріалів заяви договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 21.11.2022р. не може вважатись належним доказом на підтвердження досягнення домовленостей із арбітражним керуючим щодо мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому.

Додатково суд зауважує, що у пунктах 3.1, 3.3 вищевказаного договору зазначено, що оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 39 000,00 грн. за весь строк виконання повноважень сторони 1, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією. Сторона 2 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 3 900 грн., щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

При цьому, суд звертає увагу, що заявником у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначено про здійснення оплати 3 900 грн. на виконання повноважень арбітражного керуючого згідно квитанції №ЗРВМ-46А9-5МСС-ТЕЕО від 13.12.2022р., однак в матеріалах справи вказана квитанція відсутня.

В той же час як було встановлено судом вище, розмір винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, що підлягає авансуванню боржником на депозитний рахунок суду, становить 40 260,00 грн (2684,00 грн х 5 х 3), а розмір щомісячної оплати - 4 026,00 грн.

Суд звертає увагу, що, виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення (розстрочка, відстрочка) заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання у повному розмірі винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Отже, обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою ч. 3 ст. 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 910/2629/20, від 23.11.2020 у справі № 922/1734/20, від 19.11.2020 у справі №927/203/20, від 17.02.2021 у справі № 927/166/20).

З огляду на вищезазначене, враховуючи основні засади господарського судочинства, суд вважає, що надані заявником документи щодо врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому не можуть бути прийняті як належні та допустимі докази здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Судом встановлено, що заявником не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 03.01.2023р.

Згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вище викладене, оскільки заявником не усунуто недоліків, зазначених в ухвалі суду від 03.01.2023р., суд дійшов висновку, що відповідна заява вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із заявою.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч.8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ч.4 ст.174, ст.ст. 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву фізичної особи ОСОБА_1 , с.Великі Юначки, Хмельницького району, Хмельницької області про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність вважати неподаною та повернути заявникові.

Додаток: заява про відкриття провадження у справі від 28.12.2022р. та додані до неї документи.

Ухвала набрала законної сили 06.01.2023р. та може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст. ст. 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддруковано 2 прим.:

1- до справи,

2- заявнику - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1)