УХВАЛА

09 січня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/2116/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022

(головуючий - Ткаченко Б.О., судді Алданова С.О., Гаврилюк О.М.)

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022

( суддя - Борисенко І.І.)

у справі № 910/2116/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Тавріда електрик Україна»

до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»

про стягнення 822 874,98 грн,

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда електрик Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про стягнення 822 874,98 грн у зв`язку із простроченням АТ КБ «ПриватБанк» виконання грошового зобов`язання, яке встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 у справі №910/8059/17.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі № 910/2116/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда електрик Україна" задоволено частково, стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда електрик Україна" 3% річних у розмірі 9 384, 52 грн та інфляційні втрати у розмірі 13 029, 75 грн та судовий збір у розмірі 370 , 39 грн, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

13.12.2022 АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі №910/2116/22 разом з клопотанням про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 20.12.2022 у справі №910/2116/22 касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі №910/2116/22 повернуто на підставі пункту 1 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

28.12.2022 АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі №910/2116/22 разом з клопотанням про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку та клопотанням про прийняття касаційної скарги до розгляду.

29.12.2022 до Верховного Суду надійшли запереченння Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда електрик Україна" проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі №910/2116/22. У вказаних запереченнях заявник просить відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на те, що наведені у касаційній скарзі доводи та аналіз судових рішень не дають підстав дійти висновку, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника.

Перевіривши матеріали касаційної скарги АТ КБ «ПриватБанк», розглянувши доводи, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Тавріда електрик Україна" у запереченні проти відкриття касаційного провадження, Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2481,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору в справі №910/2116/22 є стягнення грошових коштів у сумі 822 874,98 грн, тобто ціна позову є меншою за п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2022 рік - 1 240 500,00 грн), тому в розумінні ГПК України судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Скаржник у касаційній скарзі зазначає про наявність підстав для перегляду в касаційному порядку оскаржуваних судових рішень у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які передбачені пп. "а", "в" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України. Необхідність відкриття касаційного провадження у справі АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовує тим, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, визначені ст. 287 ГПК України для відкриття касаційного провадження та оскільки зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається ймовірність неправильного застосування судами норм матеріального права на які посилається скаржник та порушення норм процесуального права та наявна необхідність належної перевірки Верховним Судом як доводів касаційної скарги так і матеріалів справи. Окрім того зазначає, що скаржник висловлював свої категоричні заперечення стосовно розгляду справи №910/2116/22 за правилами спрощеного провадження та вказував в заяві проти розгляду справи в спрощеному порядку з огляду на те, що дана справа має виключне значення для скаржника, оскільки фактично боржником за договором, який є предметом спору, є інша особа, як і належним відповідачем у даній справі та характеру доказів у справі, оскільки відповідач надав докази на підтвердження переведення боргу (грошових коштів позивача) на рахунок іншої особи.

Розглянувши наведені підстави, колегія суддів дійшла висновку про відсутність обставин для відкриття касаційного провадження, оскільки доводи скаржника, що розгляд касаційної скарги у справі №910/2116/22 стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не є достатньо обґрунтованими.

Посилання скаржника на те, що справа №910/2116/22 має виняткове значення для скаржника визнаються необґрунтованим, оскільки вищевказані доводи не підтверджені жодними доказами та зводяться до незгоди із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій і в цілому до заперечення результату розгляду справи, що не може свідчити про винятковість справи для скаржника.

Суд зазначає, що незгода із рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цих рішень, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судових рішень не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Отже, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №910/2116/22 є стягнення грошової суми, що є меншою, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в касаційній скарзі не наведено іншого обґрунтування щодо наявності підстав, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі №910/2116/22 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України.

Крім того, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаржника, то клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку та клопотання про прийняття касаційної скарги до розгляду не розглядаються.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі №910/2116/22.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді О.М. Баранець

В.І. Студенець