ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року Черкаси справа №925/874/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І.

без виклику учасників справи, розглянув справу

за позовом Керівника Золотоніської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі: Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 40135,98 грн,

Керівник Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області звернувся у Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 26.11.2010 у розмірі 40135,98 грн, з яких: 32552,66 грн основна заборгованість за період з 01.03.2020 до 31.07.2022, 290,89 грн пеня за прострочений період, 6072,38 грн втрати від інфляції, 1220,05 грн 3% річних від простроченої суми та відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2481 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після винесення Господарським судом Черкаської області рішення від 10.06.2020 у справі №925/527/20, яким було стягнуто з відповідача заборгованість за договором оренди від 10.09.2010 № 16 з орендної плати за період з 15.05.2017 до 29.02.2020, останній продовжує систематично не сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого станом на момент пред`явлення прокурором позову у відповідача наявна заборгованість з орендної плати за договором за період з 01.03.2020 до 31.07.2022 у розмірі 32552,66 грн, яку прокурор просить суд стягнути у примусовому порядку разом із нарахованому на цю заборгованість пенею, інфляційними витратами та 3% річними.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 09.09.2022 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов та усіх доказів, якими обґрунтовує свої заперечення та клопотання щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановив строк для подання заперечень на відповідь на відзив (у разі їх наявності) не пізніше 24.10.2022, позивачу встановлено строк на подачу відповіді на відзив відповідача на позов не пізніше 12.10.2022.

Відповідач у встановлений судом строк, відзив на позов чи клопотання про розгляд справи з викликом сторін суду не надав. Ухвала Господарського суду Черкаської області від 09.09.2022 про відкриття провадження у справі направлена відповідачу 09.09.2022 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу вказану у позовній заяві та яка є адресою місцезнаходження фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (судом був замовлений витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), проте вручена відповідачу не була та повернулась до суду із відміткою УДППЗ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання».

Наведена у поштовому повідомленні Укрпошти причина повернення ухвали Господарського суду Черкаської області від 09.09.2022, не може бути належним доказом направлення відповідачу ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, відтак, суд дійшов висновку про необхідність повторного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

18.11.2022 судом повторно повідомлено відповідача про розгляд справи шляхом направлення на адресу відповідача ухвали суду від 17.11.2022, ухвала повернулась до суду із відміткою УДППЗ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

Про розгляд Господарським судом Черкаської області справи №925/874/22 відповідача також було повідомлено шляхом оприлюднення 25.11.2022 Господарським судом Черкаської області на офіційному сайті суду оголошення про повідомлення учасника справи у порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі. Згідно з частиною 1 статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцем реєстрації відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , є адреса, яка зазначена прокурором у позові та, на яку суд направляв ухвалу про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, судом вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, але останній не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

З огляду на положення частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.06.2020 у справі №925/527/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, повністю задоволено позов першого заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Золотоніської районної державної адміністрації, Черкаської обласної державної адміністрації та Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 44372,52 грн та стягнуто з останнього на користь Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області 38564,16 грн орендної плати за землю, 1178,99 грн пені, 1634,98 грн як 3% річних, 2994,39 грн інфляційних втрат на підставі договору оренди від 10.09.2010 №16. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Прокуратури Черкаської області 2102,00 грн судового збору.

Вказаним рішенням були встановлені такі факти:

10 вересня 2010 року Золотоніська районна державна адміністрація, в особі голови районної державної адміністрації Криницької Оксани Юріївни, яка діє відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (орендодавець, перший позивач у справі) та фізична особа підприємець ОСОБА_1 (орендар, відповідач у справі) уклали між собою договір оренди землі (далі договір), відповідно до якого орендодавець на підставі розпорядження Золотоніської РДА від 07 вересня 2010 року за №382 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання (під об`єктом незавершеного будівництва АЗС), в адміністративних межах Вознесенської сільської ради за межами населеного пункту (пункт 1 договору).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,11 га, в тому числі 0,11 га забудовані землі (землі, що використовуються в комерційних цілях) рахунок земель державної власності (землі запасу) (пункт 2 договору).

На земельній ділянці знаходиться один об`єкт нерухомого майна (пункт 3 договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (з урахуванням коефіцієнту індексації 3,2) складає 59785,00 грн (пункт 4 договору).

Договір укладено терміном на 49 років з 01.01.2010 до 31.12.2048. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 7 договору).

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12,0% від нормативної грошової оцінки землі і складає 7174,20 грн в рік (пункт 8 договору).

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінету Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (пункт 9 договору).

Орендна плата вноситься щомісячно рівними частками до 15 числа поточного місяця, на розрахунковий рахунок Вознесенської сільської ради 0136 ККД 13050200 ГУДКУ в Черкаській області (пункт 10 договору).

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення (пункт 12 договору).

26 листопада 2010 року договір був зареєстрований у Золотоніському міськрайонному відділі Черкаської регіональної філії «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.11.2010 за № 16.

На виконання договору орендодавець за актом приймання-передачі від 27.11.2010 передав орендарю, а останній прийняв земельну ділянку площею 0,1100 га земель державної власності, забудовані землі (землі, що використовуються в комерційних цілях), терміном на 49 років з 01.01.2010 по 31.12.2048, для комерційного використання, в адмінмежах Вознесенської сільської ради в належному стані згідно із схемою розміщення земельної ділянки.

Господарський суд Черкаської області у рішенні від 09.06.2020 дійшов висновку, що за період з 15.05.2017 до 29.02.2020 відповідач не сплачував орендодавцю плату за користування земельною ділянкою. Сума заборгованості, яка була присуджена до стягнення з відповідача становить 38564,16 грн орендної плати за землю, 1178,99 грн пені, 1634,98 грн як 3% річних, 2994,39 грн інфляційних втрат.

Згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» №1423-IX від 28.04.2021, який набрав чинності 27.05.2021, розділ X Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №728-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Черкаської області» визначено адміністративні центри та затверджені території територіальних громад Черкаської області. Згідно із додатком до цього розпорядження до Вознесенської територіальної громади увійшли Вознесенська, Богуславецька, Привітненська, Синьооківська територіальні громади.

30.07.2021 зареєстровано право комунальної власності Вознесенської територіальної громади на земельну ділянку кадастровий номер 1:01:003:0002, площею 0,11 га

За доводами прокурора, після винесення Господарським судом Черкаської області рішення від 09.06.2020 у справі №925/527/20, відповідач продовжує систематично не сплачувати орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою.

За розрахунком прокурора заборгованість відповідача за користування земельною ділянкою за період з 01.03.2020 до 31.07.2022 становить 32552,66 грн основної заборгованості, що стало підставою для нарахування на цю заборгованість пені у розмірі 290,89 грн, 6072,38 грн втрат від інфляції та 1220,05 грн 3% річних.

Несплата відповідачем орендної плати стала підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення заборгованості з орендної плати разом із штрафними санкціями з відповідача.

Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з відповідача орендної плати за користування земельною ділянкою, на підставі укладеного договору оренди. Відносини, які виникли між сторонами за договором оренди є відносинами з оренди земельної ділянки, які врегульовано положеннями Земельного кодексу України, Податкового кодексу України в частині внесення орендної плати за землю, Законом України «Про оренду землі».

Згідно з частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У статті 289 Податкового кодексу України встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок (пункт 289.1 Податкового кодексу України).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року (пункт 289.2 Податкового кодексу України).

Крім того, індексація розміру орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнтів інфляції передбачена статтями 15 та 21 Закону України «Про оренду землі» і є однією із істотних умов договору оренди.

Прокурором у позовній заяві наведено з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативно-грошову оцінку земельної ділянки у період з 2016 року до 2021 року: 107 004,00 грн за 2016 рік; 113424,00 грн за 2017-2020 роки та 124 766,40 грн за 2021 рік.

У договорі сторони визначили порядок, строки та розмір орендної плати (12%), яку зобов`язаний сплачувати відповідач. За умовами договору орендна плата за землю вноситься орендарем щомісячно до 15 числа поточного місяця, на розрахунковий рахунок Вознесенської сільської ради.

За розрахунками прокурора за період з 01.03.2020 до 31.07.2022 відповідач заборгував Вознесенській сільській раді орендну плату у розмірі 32552,66 грн, що підтверджується належними та допустимим доказами, наявними у матеріалах справи. Зокрема, з березня до грудня 2020 року 10208,16 грн, за 2021 рік 13610,88 грн, з січня до липня 2022 року 8733,62 грн.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на зобов`язання відповідача вносити плату за користування орендованою земельною ділянкою у строки та у розмірі, які визначені у договорі та встановлення судом порушення відповідачем цього зобов`язання, суд дійшов висновку, що вимога прокурора про стягнення з відповідача боргу за користування орендованою земельною ділянкою є обґрунтованою. Розмір заборгованості не заперечений відповідачем. а тому вимога про його стягнення підлягає до задоволення у розмірі 32552,66 грн за період, який визначений прокурором.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (стаття 216 Господарського Кодексу України).

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (статті 217, 218 Господарського Кодексу України).

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до пункту 12 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Статтями 1, 3 Закону «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Положення ж Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» не встановлюють обмежень щодо визначення розміру пені, а передбачають обмеження розміру пені, що підлягає стягненню.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За розрахунками прокурора розмір пені становить 290,89 грн, яка обчислена за один місяць прострочення (з розрахунку щомісячних платежів відповідача за користування земельною ділянкою), починаючи з першого числа кожного місяця з 01.07.2021 до 31.07.2022).

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що право на нарахування за період за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу починаючи з 16 числа кожного місяця і протягом шести місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом було перевірено розрахунок пені прокурора та встановлено, що розмір пені, яку нарахував прокурор не перевищує розмір можливого стягнення, а оскільки суд розглядає позовні вимоги в межах заявлених прокурором вимог, то суд задовольняє вимогу про стягнення пені саме у такому розмірі 290,89 грн.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 625 Цивільного Кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Прокурор нарахував відповідачу за період за кожним з прострочених щомісячних платежів 1220,05 грн 3% річних та 6072,38 грн інфляційних витрат, які також просить стягнути з останнього.

Суд перевірив розрахунок прокурора з врахуванням наведених вище положень законодавства, вихідних даних та строку їх нарахування та встановив, що розмір 3% річних за період прострочення оплати за орендну плату за період з 16.04.2020 до 16.08.2022 становить 1220,05 грн річних, а розмір інфляційних витрат за період з березня 2020 року до серпня 2022 року становить 6072,38 грн, отже вимога про їх стягнення підлягає до задоволення у повному розмірі.

Прокурором при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги Керівника Золотоніської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги прокурора задоволені повністю, сплачена сума судового збору підлягає відшкодуванню Черкаській обласній прокуратурі за рахунок відповідача у сумі 2481,00 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на рахунок Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області (UA0023729, ККД 18010900, код банку 37930566, ГУК у Черк. обл./тг с.Вознесен/180010900, Казначейство Украни) орендну плату у сумі 32552,66 грн, пені у сумі 290,89 грн, 3% річних у сумі 1220,05 грн та інфляційні витрати у сумі 6072,38 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Черкаської обласної прокуратури () суму судового збору у сумі 2481,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко