ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2023м. ХарківСправа № 922/3303/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

за участю секретаря судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження

за позовом Акціонерне товариство "Укртрансгаз"
до Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз"
про стягнення 8166291,54 грн
за участю :

представника позивача - Жирний О.С., адвокат на підставі доручення;

представника відповідача Юркова Т.С. адвокат на підставі доручення

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення 6363955,31 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 724 133,67 грн пені, 330448,27 грн 3% річних, 747754,29 грн інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.11.2021 у справі №922/3303/21, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 року, відмовлено в задоволенні позову повністю.

Постановою Верховного Суду від 02.08.2022 року, рішення господарського суду Харківської області від 16.11.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 у справі №922/3303/21 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 922/3303/21 призначено до розгляду судді Добрелі Н.С.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.08.2022 року призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження на 04.10.2022 року об 11:30.

Хід розгляду справи викладено в попередніх ухвалах суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.12.2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, в судовому засіданні оголошено перерву до 03.01.2023 року до 11:00.

Представник позивача в судовому засіданні 03.01.2023 року підтримав позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідачем за період травень-грудень 2019 року було перевищено замовлену потужність, у зв`язку з яим просить суд стягнути з відповідача 6363955,31 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 724 133,67 грн пені, 330448,27 грн 3% річних, 747754,29 грн інфляційних втрат.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.01.2023 року проти позову заперечував, посилаючись на те, що умовами договору не врегульовано питання надання права користування потужністю на добу наперед; розподіл потужності на добу введено в дію 01 травня 2019 року постановою НКРЕКП від 22.04.2019 № 580 "Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП", але зміни до договору не вносилися; сторони не підписали додатки 1, 2 та 3 до договору, тому не узгодили умови щодо обсягів та порядку надання послуг та визначення їх вартості; акти наданих послуг, рахунки, звіти Оператора ГТС були направлені на електронну адресу в інформаційні платформі, використання якої не передбачено договором, з порушенням строку, визначеного у пункті 8.4 договору; акти наданих послуг підписані лише Оператором ГТС, а вказана в них інформація не підтверджена жодними доказами. Крім того відповідач вказує на пропуск позивачем шестимісячного строку позовної давності, передбачений частиною п`ятою статті 315 ГК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється Кодексом газотранспортної системи, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, а також положеннями Закону України "Про ринок природного газу", Цивільного та Господарського кодексів України.

Пунктами 7, 45 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497 затверджено типову форму договору транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плату (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Додатком до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 є типовий договір транспортування природного газу та додатки до нього, а саме: додаток 1 - розподіл потужності, додаток 2 - транспортування, додаток 3 - перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

17.12.2015 між ПАТ "Укртрансгаз" (надалі - оператор) та Публічним акціонерним товариством "Харківгаз" (надалі - замовник) укладено договір № транспортування природного газу (надалі - договір).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору транспортування природного газу № від 17.12.2015.

За цим договором Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу (далі - Послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (п.2.1. договору).

Відповідно до п.2.2. договору Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором.

Згідно з п.2.3. договору Послуги, які можуть бути надані Замовнику за цим Договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Відповідно до п.2.4. договору обсяг послуг, що надаються за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього Договору.

Згідно з п.2.5. договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

Відповідно до п.2.6. договору Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у Договорі.

Згідно з п.2.7. договору Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів.

Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього Договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли Замовником Послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (п.2.8. договору).

Відповідно до п.3.2. договору Оператор має право: своєчасно отримувати від Замовника плату за надані Послуги; на безперешкодний та безкоштовний доступ на територію та земельну ділянку Замовника, де розташоване його газове обладнання та/або комерційний вузол обліку газу, для виконання своїх обов`язків, передбачених Кодексом та чинним законодавством; обмежувати або припиняти транспортування природного газу у випадках, передбачених цим Договором та Кодексом: отримувати оперативну інформацію від Замовника на запит своєї диспетчерської служби; стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим Договором; користуватися іншими правами, передбаченими цим Договором та чинним законодавством, України, для забезпечення належного надання Послуг, а також для виконання обов`язків оператора газотранспортної системи.

Згідно з п.4.1. договору Замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому Послуг; надати Оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі та цьому Договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим Договором та Кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби Оператора; вчасно врегульовувати небаланси; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому Договорі; повідомляти Оператора про зміну умов, які стали підставою для укладення цього Договору; забезпечити можливість цілодобового зв`язку Оператора з представниками Замовника, зазначеними в цьому Договорі; здійснити додаткову оплату Оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим Договором.

Відповідно до п.4.2. договору Замовник має право: отримувати від Оператора Послуги належної якості та в обумовлені цим Договором строки; замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям; отримувати від Оператора всю необхідну інформацію щодо роботи газотранспортної системи, від якої залежить належне виконання Замовником своїх зобов`язань за цим Договором; передати права щодо доступу до газотранспортної системи, які він набуває за цим Договором, іншим суб`єктам ринку природного газу за умови повідомлення про це Оператора у порядку і строки, передбачені Кодексом та цим Договором; отримувати плату за недотримання вимог щодо якості газу, який передається Оператором з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим Договором; користуватися іншими правами, передбаченими Договором та чинним законодавством України; у разі фізичного підключення до газотранспортної системи - на безперешкодний та безкоштовний доступ в порядку, визначеному Кодексом, на територію та земельну ділянку Оператора, де розміщені місця відбору проб газу та/або комерційні вузли обліку газу, за якими здійснюється замовлення Послуг.

Згідно з п.5.4. договору окремим додатком 3 до цього Договору між Оператором та Замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/ газовидобувним підприємством/виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного Замовника.

Відповідно до п.5.5. договору на кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (далі - ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (даті - ЗВТ).

Згідно з п.6.1. договору Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього Договору (розподіл потужності).

Відповідно до п.6.2. договору розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу.

Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються Оператором на його офіційному веб-сайті (п.6.3. договору).

Згідно з п.7.1. договору вартість Послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються Регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються Регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Відповідно до п.7.2. договору Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www. utg.ua.

Згідно з п.7.3. договору тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується Сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.8.1. договору величина договірної потужності Замовника визначається згідно з величиною потужностей, визначних у додатку 1 до цього Договору. Величина договірної потужності Замовника визначається відповідно до розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу, та оформлюється додатком 1 до цього Договору.

Згідно з п.11.1. договору Послуги, які надаються за цим Договором, за винятком послуг балансування, оформлюються Оператором і Замовником актами наданих послуг.

Відповідно до п.11.2. договору Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Оператора.

Згідно з п.11.3. договору Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути Оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними Оператора.

Відповідно до п.13.5. договору у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з п.15.5. договору Оператор до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості природного газу та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Цей Договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови Договору застосовуються до відносин Сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року (п.17.1. договору).

Відповідно до п.17.2. договору усі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами Сторін.

У разі внесення та затвердження Регулятором змін до Типового договору транспортування природного газу Сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього Договору (п.17.3. договору).

Будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим Договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому Договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі Сторони або у погоджених Сторонами випадках направлено електронною поштою (п.19.2. договору).

Відповідно до п.19.3. договору повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у пункті 19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання.

Пунктом 19.4 договору визначено уповноважених представників оператора та замовника, що призначені забезпечувати виконання положень цього договору, зокрема вказано номери телефону, факсу, електронні адреси представників.

29.11.2017 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, згідно якої, зокрема п. 8.4 змінено в частині формули розрахунку.

Докази укладення додатків №1, №2 та № 3 до договору в матеріалах справи відсутні.

Позивач зазначає, що 31.05.2019, 30.06.2019, 31.07.2019, 31.08.2019, 30.09.2019, 31.10.2019, 30.11.2019, 31.12.2019 направив відповідачу акти надання послуг, в яких визначено вартість послуги перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за місяць.

Так, в акті від 31.05.2019 №05-2019-/1000519 зазначено, що за травень 2019 року перевищення замовленої (договірної) потужності складає 3695,65443тис.м3/добу, загальна сума з ПДВ 697103,90грн.

Відповідно до акту від 30.06.2019 №06-2019-/1000619 перевищення замовленої (договірної) потужності складає 1 688, 43616тис.м3/добу, загальна сума з ПДВ 318486,34грн.

Також, перевищення замовленої (договірної) потужності та її вартість:

- за актом від 31.07.2019 №07-2019-/1000719 складає 1629,61190 тис. м3/добу, вартість - 307390,43грн;

- за актом від 31.08.2019 №08-2019-/1000819 складає 1370,50523тис. м3/добу, вартість 258515,66грн;

- за актом від 30.09.2019 №09-2019-/1000919 складає 1756,92661тис. м3/добу, вартість 331405,55грн;

- за актом від 31.10.2019 №10-2019-/1001019 складає 3396,76519тис. м3/добу, вартість 640725,02грн;

- за актом від 31.11.2019 №11-2019-/1001119 складає 6883,19813тис. м3/добу, вартість 1298363,89грн;

- за актом від 31.12.2019 №12-2019-/1001219 складає 13317,02891тис. м3/добу, вартість 2511964,52грн.

Позивачем були надіслані відповідачеві через інформаційну платформу рахунки та звіти про використання замовленої потужності АТ ОГС Харківгаз, а саме:

- рахунок від 31.05.2019 № 05-2019- на суму 697103,90грн та звіт про використання замовленої потужності від 31.05.2019;

- рахунок від 30.06.2019 №06-2019-/1000619 на суму 318486,34грн та звіт про використання замовленої потужності від 30.06.2019;

- рахунок від 31.07.2019 №07-2019-/1000719 на суму 307390,43грн та звіт про використання замовленої потужності від 31.07.2019;

- рахунок від 31.08.2019 №08-2019-/1000819 на суму 258515,66грн та звіт про використання замовленої потужності від 31.08.2019;

- рахунок від 30.09.2019 № 09-2019-/1000919 на суму 331405,55грн та звіт про використання замовленої потужності від 30.09.2019;

- рахунок від 31.10.2019 №10-2019-/1001019 на суму 640725,02грн та звіт про використання замовленої потужності від 31.10.2019;

- рахунок від 30.11.2019 №11-2019-/1001119 на суму 1298363,89грн та звіт про використання замовленої потужності від 30.11.2019;

- рахунок від 31.12.2019 №12-2019-/1001219 на суму 2511964,52грн та звіт про використання замовленої потужності від 30.12.2019.

На підтвердження надсилання вказаних вище рахунків та звітів позивач надає реєстр файлів, відправлених з інформаційної платформи філії Оператор ГТС Укртрансгаз.

Також в матеріалах справи наявний акт звірки взаєморозрахунків, підписаний обома сторонами.

АТ Укртрансгаз у зв`язку з неоплатою відповідачем рахунків за травень-грудень 2019 року звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до АТ ОГС Харківгаз про стягнення 6363955,31 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 724133,67 грн пені, 330448,27 грн 3% річних, 747 754,29 грн інфляційних втрат.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує на те, що умовами договору не врегульовано питання надання права користування потужністю на добу наперед; розподіл потужності на добу введено в дію 01 травня 2019 року постановою НКРЕКП від 22.04.2019 № 580 "Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП", але зміни до договору не вносилися; сторони не підписали додатки 1, 2 та 3 до договору, тому не узгодили умови щодо обсягів та порядку надання послуг та визначення їх вартості; акти наданих послуг, рахунки, звіти Оператора ГТС були направлені на електронну адресу в інформаційні платформі, використання якої не передбачено договором, з порушенням строку, визначеного у пункті 8.4 договору; акти наданих послуг підписані лише Оператором ГТС, а вказана в них інформація не підтверджена жодними доказами. Крім того відповідач вказує на пропуск позивачем шестимісячного строку позовної давності, передбачений частиною п`ятою статті 315 ГК України.

Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд надав вказівки щодо необхідності дослідження судом обставин, які є предметом доказування у справі, а саме обставини: документального оформлення приймання-передачі природного газу у спірний період; наявності підтвердженої номінацій у спірний період; забезпечення Оператором гарантованого доступу до потужності точок входу/виходу на добу наперед; використання замовником потужності у спірний період та відображення це у звіті; обґрунтованості відмови замовника від підписання актів приймання-передачі; вчинення фактичний дій щодо розподілу потужності на виконання договору та визначення правових наслідків таких дій; поведінки обох сторін на предмет добросовісності щодо вчинення дій з метою приведення договору у відповідність до змін; вжиття обома сторонами заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням вказівок наданих Верховним Судом, суд виходить із наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина 1 статті 14 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог статей 11, 509 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 628, 629 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 32 Закону "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Згідно матеріалів справи, сторонами у справі підписано договір транспортування природного газу № від 17.12.2015, за умовами якого оператор (позивач) надає замовнику (відповідачу) послуги транспортування природного газу, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Пунктом 5 гл. 1 Загальні засади, терміни та скорочення розділу І Загальні положення Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 N 2493 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N 1378/27823 (надалі Кодекс ГТС) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено:

договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги);

потужність - максимально допустиме перетікання обсягу природного газу, виражене в одиницях енергії до одиниці часу, що надається замовнику послуг транспортування відповідно до договору транспортування;

розподіл потужності - частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику транспортування у визначеній точці входу або точці виходу;

розподілена (договірна) потужність - частина технічної потужності газотранспортної системи, яка розподілена замовнику послуг транспортування згідно з договорами транспортування.

Відповідно до п. 1 глави ІІІ Основні засади доступу до газотранспортної системи розділу І Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Замовник послуг транспортування користується потужністю газотранспортної системи на засадах, визначених Законом України "Про ринок природного газу", цим Кодексом, а також договором транспортування природного газу (п.9 глави 3 Основні засади доступу до газотранспортної системи розділу І Кодексу ГТС ).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 30.09.2015 №2497, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за N1383/27828, затверджено типовий договір транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Відповідно до положень пунктів 1, 9, 10 глави 1 розділу VIII цього Кодексу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. Замовлені величини розподілу потужності визначаються додатком до договору транспортування природного газу.

Згідно з пунктом 2.3. договору, послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Згідно з п.п.1,2,10 глави 1 розділу ІХ Розподіл потужності Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи надає право користування потужністю точок входу/виходу на прозорих та недискримінаційних засадах відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу.

Пунктом 2 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГТС встановлено, що доступ до потужності надається лише замовникам послуг транспортування, які уклали з оператором газотранспортної системи договір транспортування. У договорі транспортування природного газу чи його окремому додатку зазначаються: точки входу та/або виходу; обсяг розподіленої (договірної) потужності; період (річний, квартальний, місячний); тип потужності (гарантована чи переривчаста, потужність з обмеженнями); строк, на який потужність була розподілена.

Розподіл потужності здійснюється за таких умов: у випадку річних періодів - для будь-яких п`ятнадцяти (15) газових років, наступних за газовим роком, у якому відбулося розподілення потужності; у випадку квартальних періодів - для будь-якого кварталу газового року, наступного за газовим роком, у якому відбулося розподілення потужності, або для будь-якого кварталу газового року, наступного за газовим кварталом, у якому відбулося розподілення потужності; у випадку місячних періодів - для газового місяця наступного за газовим місяцем, у якому відбулося розподілення потужності (п.5 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГТС)

Умови укладеного сторонами у даній справі договору транспортування природного газу від 17.12.2015 № не місять таких його обов`язкових положень (умов), як: точки входу та/або виходу; обсяг розподіленої (договірної) потужності; період (річний, квартальний, місячний); тип потужності (гарантована чи переривчаста, потужність з обмеженнями), що в свою чергу позбавляє можливість встановити на який саме період наданий доступ до потужності та в яких точках входу/або виходу, з якими технічними характеристиками цих точок.

За приписами п.п. 1-5 п.1 глави 4 розділу IV Умови взаємодії оператора газотранспортної системи. Порядок присвоєння EIC-кодів та вимоги до інформаційної платформи відповідно до Кодексу ГТС інформаційна платформа має містити такі дані, зокрема: 1) перелік точок входу/виходу до/із газотранспортної системи; 2) інформацію про всіх суб`єктів ринку природного газу, включаючи споживачів, яким в установленому порядку присвоєні ЕІС-коди; 3) інформацію про постачальника "останньої надії"; 4) інформацію про постачальників із спеціальними обов`язками; 5) інформацію про Реєстри споживачів постачальників.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу IV Кодексу газотранспортної системи правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG / оператором газосховища / газовидобувним підприємством / оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2497.

За пунктом 1 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частин 3, 4 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Щодо заперечень відповідача стосовно того, що нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи, у зв`язку з чим підписання додатків 1, 2, їх обов`язковість та невід`ємність до договору визначена чинним законодавством, і тому обставина їх відсутності у зв`язку з не підписанням чи неузгодженням між сторонами, є обставиною, що ставить під сумнів факт узгодження сторонами всіх істотних умов договору щодо кожної послуги, яка має надаватись за таким договором та зміст спірного договору та відсутність підписаних додатків до нього свідчить про неузгодження сторонами всіх суттєвих умов договору щодо кожної послуги, яка має надаватись за таким договором, суд зазначає наступне.

Відсутність відповідних додатків, які самі сторони в договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими що за змістом є обов`язковими, а отже, й істотними в контексті предмета договору, за звичайних обставин мала б свідчити про неукладеність договору. До того ж обов`язковість названих додатків до договору транспортування, виходячи з наведених приписів законодавства, передбачена й безпосередньо законом.

Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Фактичне виконання сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин приписів частини восьмої статті 181 ГК України, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладення господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11.10.2018 зі справи № 922/189/18.

Отже, здійснення господарської діяльності відповідачем як Оператором ГРМ з розподілу природного газу знаходиться у прямій залежності від того, що з газотранспортної системи позивача мають надходити до газорозподільної системи відповідача обсяги природного газу, які останній розподіляє приєднаним до його мережі споживачам. У випадку неукладання додатку 1 відповідачем як замовником послуг транспортування не визначається замовлений обсяг потужності, право користування яким позивач як Оператор газотранспортної системи надає на гарантованій (постійній) та/або переривчастій основі на річний, квартальний або місячний період.

Використання гарантованої та/або переривчастої потужності на добу наперед не обумовлюється підписанням вказаного додатку.

Отже, виходячи зі змісту положень пунктів 2.3, 2.7 договору, у випадку надання доступу до потужності на період однієї газової доби додатки 1 та 2 до Договору не укладаються".

Також, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що сторони вчинялии дії, спрямовані на виконання договору, зокрема: відповідачем надсилались повідомлення з довіреностями на створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи на інформаційній платформі; на виконання пункту 11.2 договору позивачем направлялися відповідачу акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності), які відповідно до умов пункту 11.3 договору відповідач повинен був підписати або надати мотивовану відмову від їх підписання.

Крім того, укладаючи додаткову угоду № 1 до договору, сторони узгодили можливість замовлення відповідачем потужності на одну добу наперед (можливість отримання послуг) та визначили підстави і порядок виникнення обов`язку з оплати у випадку, коли обсяг використаної потужності перевищує обсяг договірної потужності за результатами звітного місяця, а отже, досягли згоди щодо цієї істотної умови.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади.

В даному випадку, зважаючи на положення пункту 2.2 договору, правовідносини щодо надання послуг та їх оплати виникли внаслідок фактичних дій сторін (транспортування Замовником природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, надання Оператором ГРМ послуг користування потужністю на гарантованій основі) та безпосередньо з положень Кодексу, відповідно до якого потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Оператори газорозподільних систем для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, замовляють потужність віртуальної точки виходу до газорозподільної системи відповідно до вимог цього Кодексу (пункт 10 глави 1 розділу IX Кодексу).

Здійснення господарської діяльності відповідачем як Оператором ГРМ з розподілу природного газу знаходиться у прямій залежності від того, що з газотранспортної системи позивача мають надходити до газорозподільної системи відповідача обсяги природного газу, які останній розподіляє приєднаним до його мережі споживачам. У випадку неукладання додатку 1 відповідачем як замовником послуг транспортування не визначається замовлений обсяг потужності, право користування яким позивач як Оператор газотранспортної системи надає на гарантованій (постійній) та/або переривчастій основі на річний, квартальний або місячний період.

Використання гарантованої та/або переривчастої потужності на добу наперед не обумовлюється підписанням вказаного додатку (пункт 8.19 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі № 921/184/21).

Як вже було зазначено вище в матеріалах справи наявні підписані звіти про використання потужностей газорозподільної системи та розрахунки (а.с. 191-225 т. 1), які підписувались та подавались Замовником.

В свою чергу відповідачем не надано доказів у спростування обставин щодо транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат у спірний період, що зумовлює необхідність використання гарантованої та/або переривчастої потужності на добу наперед.

Щодо визначення величини використаної потужності замовником послуг транспортування, суд зазначає наступне.

Об`єднана палата КГС ВС в Постанові від 15.07.2022 у справі № 921/184/21 зазначила наступне:

«8.21. Відповідно до пунктів 17, 18 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГТС величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи оприлюднює на своєму вебсайті перелік точок входу/виходу, обсяг технічної, договірної та вільної потужності. Оператор газотранспортної системи зазначає про точки входу/виходу, для яких з точки зору технічних обмежень обсяг та вид потужності може відрізнятись в окремі періоди газового року.

8.22. Пунктом 8 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГТС передбачено, що якщо замовник послуг з транспортування природного газу не надав номінацію на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу. 8.23. За змістом пункту 2 глави 2 розділу ХV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи вчиняє дії, які дозволяють уникнути можливості виникнення перевантажень, зокрема стягує із замовника послуг транспортування додаткову оплату за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.».

Таким чином, враховуючи, що Відповідач не подавав номінацію на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що Відповідачем було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу, а весь обсяг використаної потужності, є перевищення замовленої потужності, що і є підставою для стягнення додаткової плати за перевищення потужності за тарифами встановленими НКРЕКП.

Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 922/3303/21.

Щодо тарифу на розподіл потужності встановленого Постановою НКРЕКП № 2001 від 21.12.2018, суд приймає до уваги наступні висновки Об`єднаної палати КГС ВС в Постанові від 15.07.2022 у справі № 921/184/21, яка зазначила наступне:

«8.26. Договір містить розділ VII «Тарифи», пункти 7.1, 7.3 якого передбачають, що вартість послуг розраховується, зокрема розподіл потужності, - за тарифами, які встановлюються Регулятором. Тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього Договору.

Постановою НКРЕКП від 21.12.2018 № 2001 встановлено тимчасові тарифи на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і точок виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) на перший рік другого регуляторного періоду для АТ «Укртрансгаз», яка в частині застосування тарифу для точок виходу з фізичним розташуванням до газорозподільних систем набрала чинності з 01.05.2019. На послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок виходу з фізичним розташуванням до газорозподільних систем в/з газотранспортну(ої) систему(и), встановлено тариф у розмірі 157,19 грн. за 1 000 куб. метрів на добу без ПДВ.

Зазначений тариф затверджено відповідно до Методики визначення та розрахунку тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на основі багаторічного стимулюючого регулювання, затвердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2517, згідно з пунктом 4 розділу І якої тариф на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу - виражена у грошовій формі вартість забезпечення у планованому періоді замовнику обсягу замовленої потужності, вираженої в 1000 м-3 (одиницях енергії) до одиниці часу в точках входу в газотранспортну систему та точках виходу з газотранспортної системи.

Таким чином, тариф, який застосував Позивач для розрахунку вартості перевищення замовленої потужності у даній справі, є тарифом, встановленим Регулятором (НКРЕКП) у відповідній точці виходу до АТ «Харківгаз» і саме у Постанові НКРЕКП визначено тариф у грошовій формі до обсягу потужності, вираженої в 1000 м.куб.

Також суд зазначає, що додатковими доказами використання Відповідачем потужності (її обсягів) в точках виходу з ГТС до ГРМ є висновки НКРЕКП, викладені в Акті № 292 від 08.06.2021, та інформація, зазначена Відповідачем у формах звітності № 8в-НКРЕКПгаз-моніторинг (місячна) (копії наявні в матеріалах справи).

Відповідно до п. 8.4. Договору підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені Оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається Замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем

Як вже було зазначено вище, в матеріалах справи містяться Звіти про використання замовленої потужності, які містять розрахунок перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою (договірною потужністю), а також Акти наданих послуг та Рахунки на оплату (додатки № 3, 4, 5 до позовної заяви).

Також в матеріалах справи наявний Реєстр файлів відправлених з Інформаційної платформи АТ «Укртрансгаз» на адресу АТ «Харківгаз» (додаток № 6 до позовної заяви), що підтверджує своєчасне направлення Оператором ГТС на офіційну електронну адресу АТ «Харківгаз» через Інформаційну платформу Звітів про використання договірної потужності з розрахунком перевищення розміру договірних потужностей, Актів наданих послуг та Рахунків на оплату.

Стосовно заперечень відповідача стосовно того, що акти не були підписані останнім з огляду на порушення позивачем п. 8.4 договору в частині не надання на електронну адресу замовника звіту про використання договірних потужностей, розрахунку та рахунку на оплату на підставі п. 11.3 договору, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач 31.05.2019, 30.06.2019, 31.07.2019, 31.08.2019, 30.09.2019, 31.10.2019, 30.11.2019, 31.12.2019 направив відповідачу акти надання послуг, в яких визначено вартість послуги перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за місяць.

Відповідач листами (арк.спр. 81-88) повертав акти позивачу з посиланням на порушення п. 8.4 договору в частині не надання на електронну адресу замовника звіту про використання договірних потужностей, розрахунку та рахунку на оплату на підставі п. 11.3 договору.

В свою чергу, суд зауважує, що положенням пункту 11.3 договору передбачено, що Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути Оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними Оператора.

Тобто, з аналізу вищенаведеного пункту договору вбачається, що відмова замовника від підписання актів має бути мотивованою, проте в даному випадку посилання відповідача на те, що позивачем не було направлено звіти про використання договірних потужностей, розрахунку та рахунку на оплату на підставі п. 11.3 договору не може бути підставою для звільнення останнього від виконання зобов`язань за договором.

Крім того, як вже було зазначено вище, в матеріалах справи наявні докази направлення позивачем Звітів про використання договірної потужності з розрахунком перевищення розміру договірних потужностей, Актів наданих послуг та Рахунків на оплату через Інформаційну платформу.

Таким чином, дійшов висновку, що відповідачем в порушення положень пункту 11.3 договору після отримання Актів не було надано мотивованої відмови від їх підписання, у зв`язку з чим вказані акти є належними доказами наданих позивачем послуг.

Щодо визначення вартості перевищення замовленої потужності, суд приймає до уваги наступне.

Визначення вартості та порядок розрахунків за договірну потужність передбачено розділом VIII Договору транспортування природного газу від 17.12.2015 (в редакції додаткової угоди № 1 від 29.11.2017).

Зокрема, п.8.4. наведено формулу для розрахунку додаткової плати за перевищення Замовником розміру договірних потужностей у точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця.

Підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені Оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається Замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді.

До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку Замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 8.4 цього Договору, визначається за даними Оператора».

Так, кількість замовлених точок входу і точок виходу для Відповідача є фактично однією віртуальною точкою, яка є і точкою входу і точкою виходу, що вказано у Звітах про використання замовленої потужності та у скрінах з Інформаційної платформи.

Відповідно до Тимчасових тарифів на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і точок виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) на перший рік другого регуляторного періоду для АТ «Укртрансгаз», затверджених постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 (Додаток 2) для віртуальних точок виходу з невизначеним фізичним розташуванням до газорозподільних систем, якою є віртуальна точка Відповідача, тариф для точок входу відсутній (перший доданок у формулі дорівнює 0), а тариф для точок виходу (застосовується у другому доданку у формулі) становить 157,19 грн.

Фактично використана потужність для і-тої точки виходу та сума договірних потужностей на добу наперед для і-тої точки виходу - дані, які наведені у Звітах про використану потужність - різниця між поданими обсягами (підтверджується скрінами з Інформаційної платформи та стверджується самим Відповідачем - жодних номінацій на розподіл потужності на добу наперед АТ «Харківгаз» Оператору ГТС не подавав) та фактично відібраними. Усі дані щодо подач/відборів обсягів природного газу завантажуються до Інформаційної платформи самим Відповідачем.

Таким чином, розрахунок вартості перевищення договірної потужності відповідає умовам Договору та тарифу Регулятора.

Щодо заперечень відповідача стосовно відсутності підстав для оплати послуг з тих підстав, що сторони не привели свої договірні відносини у відповідність до вимог Типового договору в редакції постанови від 22.04.2019 № 580 і не внесли відповідні зміни, що є порушенням умов договору, що передбачає, що у разі внесення та затвердження регулятором змін до типового договору транспортування природного газу сторони зобов`язані протягом місяця внести відповідні зміни до цього договору (пункт 17.3 договору), суд зазначає наступне.

В даному випадку, за конкретних обставин справи відсутність факту приведення умов договору транспортування природного газу у відповідність до нових правил ринку природного газу не звільняє учасників такого ринку від обов`язку дотримання правил визначених Кодексом газотранспортної системи у відповідній редакції на момент надання послуг, оскільки у пункті 7 цієї постанови зобов`язано Оператора ГТС здійснити розподіл потужності на добу наперед на 01 травня 2019 року на підставі поданих замовниками послуг транспортування номінацій, урахувавши попередньо розподілену потужність у кожній окремій точці входу/виходу до/із газотранспортної системи.

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем дій щодо приведення договору у відповідність, в той час, як обов`язок привести договір транспортування природного газу покладається на обидві сторони.

Проте, матеріалами справи підтверджується, а також підтверджено самим Відповідачем, що АТ «Укртрансгаз» зверталось до Господарського суду Харківської області з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про визнання укладеним договору про транспортування природного газу в межах справи № 922/2529/18. Запропонована АТ «Укртрансгаз» редакція договору про транспортування природного газу передбачала порядок врегулювання сторонами, в т.ч. послуги замовленої потужності в точках входу та виходу з/до газотранспортної системи, передбаченої розділом ЇХ Кодексу ГТС. Однак, рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.12.2018 у справі №922/2529/18, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 та постановою Верховного Суду від 13.06.2019 у задоволенні позову було відмовлено.

Отже, вказані обставини свідчать, що Позивачем вчинялися залежні від нього дії щодо приведення існуючих між сторонами договірних умов у відповідність до змін, внесених до Кодексу газотранспортної системи.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина перша та друга статті 193 ГК України).

Зазначені вимоги повною мірою вимагають від учасників правовідносин діяти не тільки відповідно до законодавства, а й у необхідних випадках за аналогією права (стаття 8), за звичаями ділового обороту (стаття 7); добросовісно, при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускати дії з наміром завдати шкоди іншій особі, а також дій, що є зловживанням правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства тощо (стаття 13 ЦК України). Водночас особа не може бути примушена до дій, що не є обов`язковими для неї, або дій, що знаходяться поза межами актів цивільного законодавства або договору. При цьому особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (стаття 14 ЦК України).

Норми законодавства, які містять принципи цивільних правовідносин, спрямовують учасників цивільного обороту діяти добросовісно, у межах законодавства та договору, намагаючись використовувати свої права до того ступеня, щоб не порушити права іншої особи. Порушення цього балансу добросовісної поведінки учасників правовідносин та встановлення судами недобросовісної поведінки може мати наслідком відмову в захисті порушеного права або покладання зобов`язань для відновлення права, порушеного недобросовісною поведінкою (див. mutatis mutandis, з урахуванням відповідних відмінностей пункти 6.30 - 6.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.02.2022 у справі у справі № 761/36873/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Як зазначено у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме доведення позивачем перевищення відповідачем замовленої потужності, приймаючи до уваги направлення на адресу відповідача рахунків за травень-грудень 2019 року, а також звітів, які не були оплачені відповідачем та з урахуванням підписаного обома сторонами акту звіряння, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 6363955,31 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 330448,27 грн 3% річних, 747 754,29 грн інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3% річних в сумі 330448,27 грн. та інфляційних втрат в сумі 747754,29 грн. заявлені позивачем обґрунтовано, доведені матеріалами справи, вірно нараховані та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 724 133,67 грн. пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 13.5 договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з наслідків порушення зобов`язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зважаючи на вищевикладене, позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу пеню на суму заборгованості у розмірі 724 133,67 грн., розрахунок пені перевірено судом з урахуванням вимог діючого законодавства, тому суд приходить до висновку щодо її задоволення.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

В даному випадку відповідач вказує на те, що оскільки за умовами Договору діяльність сторін підпадає під визначення перевезення вантажів, позивач є саме перевізником у розумінні положення частини п`ятої статті 315 ГК України, у зв`язку з чим до даних правовідносин підлягає застосуванню спеціальний шестимісячний строк позовної давності, передбачений частиною п`ятою статті 315 ГК України.

Ч. 5 ст. 315 ГК України визначено, що для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Оскільки спір у цій справі стосується суттєвих умов договору транспортування природного газу, то для вирішення цього питання потрібно визначити природу цього договору та норми права, які підлягають застосуванню до регулювання відповідних відносин.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 32 Закону «Про ринок природного газу» (тут і далі застосовується в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Кодекс ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги) (пункт 5 глави 1 розділу I; тут і далі застосовується в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За приписами статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Натомість відповідно до частини першої статті 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Закон «При ринок природного газу» та Кодекс ГТС визначають предмет договору транспортування як надання послуг, які можуть включати:

надання доступу до потужності (розподіл потужності);

послуги транспортування;

послуги балансування.

Кодекс ГТС встановлює, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування (абзац перший пункту 1 глави 1 розділу VIII).

Відповідно до частини сьомої статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Норми ЦК України та ГК України можуть застосовуватися до договору транспортування газу (як загальні норми) лише в частині, в якій вони не змінені спеціальним регулюванням, встановленим законодавством про ринок природного газу.

Отже, суд доходить висновку, що договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені статтею 901 ЦК України та спеціальним законодавством Законом «Про ринок природного газу», Кодексом ГТС, Типовим договором.

В свою чергу, Верховним Судом у п. 9.2 постанови від 15 липня 2022 року та справі № 921/184/21 було викладено наступний висновок:

"За результатами перегляду справи в касаційному порядку об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, враховуючи наведене у розділі 8 цієї постанови, вбачає підстави для відступу від висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.07.2020 зі справи № 920/206/19, від 23.07.2020 зі справи № 920/180/19, від 08.12.2021 зі справи № 904/949/21, про те що договори транспортування природного газу за своєю правовою природою є договорами перевезення вантажу і до правовідносин за ними підлягають застосуванню положення статей 306, 307, 315 ГК України, оскільки зазначені договори за своєю правовою природою є договорами про надання послуг, виходячи зі спеціального регулювання, встановленого законодавством про ринок природного газу.".

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що договір транспортування природного газу, який є предметом даного спору за своєю правовою природою є договором про надання послуг, виходячи зі спеціального регулювання, встановленого законодавством про ринок природного газу, у зв`язку з чим до спірних правовідносин не підлягає застосуванню спеціальний шестимісячний строк позовної давності, передбачений частиною п`ятою статті 315 ГК України.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування шестимісячного строку позовної давності встановленого ч.5 ст. 315 ГК України до даних правовідносин, у зв`язку з чим заява про застосування строку позовної давності не піддягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 73, 74, 86, 129, 183, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ідентифікаційний код 03359500) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 30019,31 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 724 133,67 грн пені, 330448,27 грн 3% річних, 747754,29 грн інфляційних втрат та 122494,37 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "04" січня 2023 р.

Суддя Н.С. Добреля