ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2023 Справа № 904/3392/22
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Інвест», м. Харків

До: Благодійної організації «Благодійний фонд «Збережи українську націю», м. Дніпро

Про: стягнення 753 800,09 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Парк Інвест» (позивач) звернувся з позовом до БО «Благодійний фонд «Збережи українську націю» (відповідач) про стягнення 753 800,09 грн. ( в т.ч.: 663 699,01 грн. - основний борг; 47 912,82 грн. - пеня; 3 938,04 грн. - 3% річних ; 8 113,43 грн. інфляційних втрат ; 30 136,79 грн. - відсотків за користування чужими коштами ) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної та повної оплати поставленого позивачем товару за договором поставки №11358 від 30.06.22р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою суду від 11.10.22р. відкрито провадження у справі №904/3392/22, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

БО «Благодійний фонд «Збережи українську націю» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомлення про направлення ухвали суду на електронну адресу відповідача ( зазначену у витягу із ЄДРПОУ ) засобами електронної пошти.

Відповідно до ч. 2 ст.178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ:

30.06.22 р. між ТОВ «Парк Інвест» (постачальник) та БО «Благодійний фонд «Збережи українську націю» (покупець) укладено договір поставки №11358 , відповідно до умов якого постачальник поставляє покупцю товар , найменування, асортимент, кількість, ціна та вартість якого вказується у накладних на товар , а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його ( п.1.1.) Сторони визнають , що накладна , яка підписана сторонами, є узгодженням асортименту товару , його кількості та ціни ( п.1.2.) Поставка товару здійснюється на склад покупця ( п.2.1.) Оплата за товар продукти харчування, проводиться на протязі 5 календарних днів з моменту отримання товару покупцем ( п.5.2.) У разі порушення терміну оплати покупець сплачує постачальнику за кожен день прострочення пеню у розмірі 0,1% від вартості неоплаченого товару , але не більше подвійної облікової ставки НБУ , діючої в період її нарахування , за кожен день прострочення до дня фактичної оплати . У випадку прострочення оплати товару більше , ніж на 3 календарних дні, покупець зобов`язаний оплатити постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 24 % річних від вартості неоплаченого в установлений термін товару з дня настання терміну оплати товару до дня його фактичної оплати ( п.8.3.) ( а.с.11-12)

Як вказує позивач , на виконання умов договору ним за видатковими накладними було поставлено відповідачу товар ( масло солодко вершкове) на загальну суму 693 262,12 грн. ( а. с. 13-14). Таким чином , позивач виконав свої зобов`язання з поставки товару відповідачу згідно до умов договору . Відповідач , в свою чергу мав сплатити за поставлений товар в повному обсязі, але в порушення умов договору за твердженням позивача здійснив лише часткову оплату товару на загальну суму 29 563,11 грн. , на підтвердження чого позивачем надано копії платіжних доручень ( а.с.15-18 ) Таким чином , сума основного боргу за договором станом на час звернення з цим позовом до суду склала за розрахунками позивача 663 699,01 грн.

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №1 від 08.08.22 р. про сплату на його корись заборгованості (а. с. 19), але відповідач залишив її без реагування, а борг не сплатив до цього часу; що і стало причиною звернення з цим позовом до суду.

В порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором відповідач оплату за поставлений товар в повному обсязі не здійснив; у зв`язку з чим (згідно наданого позивачем розрахунку) у відповідача рахується заборгованість за поставлений товар в загальному розмірі 753 800,09 грн. ( в т.ч.: 663 699,01 грн. - основний борг; 47 912,82 грн. - пеня; 3 938,04грн. - 3% річних ; 8 113,43 грн. інфляційні втрати ; 30 136,79 грн. - відсотки за користування чужими коштами )

За своєю правовою природою договір №11358 від 30.06.22 р. відноситься до договорів поставки. Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1. ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на їх спростування.

За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог стосовно стягнення з відповідача основного боргу, пені, інфляційних та 24 % річних. В той же час, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах ст.625 ЦК України (оскільки умовами договору встановлено інший розмір процентів - 24 %, які і підлягають стягненню). Враховуючи ту обставину, що відповідач є неприбутковою організацією благодійним фондом , суд в резолютивній частині рішення не зазначає про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити частково .

2.Стягнути з відповідача - Благодійної організації «Благодійний фонд «Збережи українську націю» (49000, м. Дніпро , вул. Князя Ярослава Мудрого , буд.68 ; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Інвест» (61145,м. Харків , вул. Новгородська ,буд.3 А ; ): 663 699,01 грн. - основний борг; 47 912,82 грн. - пеня; 8 113,43 грн. інфляційні втрати ; 30 136,79 грн. - 24 % за користування чужими коштами ; 11 247,93 грн. - витрат на сплату судового збору

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити .

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 05.01.23р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.