ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" січня 2023 р. м. Черкаси Справа № 925/69/23

Суддя Господарського суду Черкаської області Зарічанська З.В.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", ідентифікаційний код 14360570, вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ, 01001,

про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ

09.01.2023 до Господарського суду Черкаської області надійшла заява від 29.12.2022 про видачу судового наказу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" з вимогою - стягнути з Боржника - Фізичної особи - підприємця Мінакової Анастасії Олександрівни, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.12.2021 в розмірі 161 195,64 грн.

Дослідивши подану заяву, суддя доходить висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

18.12.2021 між Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та фізичною особою - підприємцем Мінаковою Анастасією Олександрівною укладено кредитний договір № б/н, який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається з Анкети-заяви про приєднання та Умов та правил надання послуг "КУБ".

З вищенаведеного випливає, що боржником не виконані договірні зобов`язання - як суб`єктом господарювання, оскільки стороною у договорі такий виступав в якості фізичної особи-підприємця.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Положеннями ст. 148 ГПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо ФОП Мінакової Анастасії Олександрівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), статус: припинено.

Отже, що боржником у даному наказному провадженні є громадянка Мінакова Анастасія Олександрівна, яка втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності станом на дату звернення із заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Ч. 1 ст. 128 ГК України визначено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

У п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. (абз. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань")

Приписами ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Виходячи з вищенаведеного, фізична особа-підприємець Мінакова Анастасія Олександрівна втратила статус підприємця.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до ГПК України.

Відповідно до вказаних змін, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Разом з тим, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Як досліджено вище, у ч. 3 ст. 147 ГПК України визначено, що заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Звертаючись із заявою про видачу наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, та наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.

Враховуючи припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Мінаковою А.О., заявлені вимоги АТ КБ "Приватбанк" про стягнення заборгованості не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

У п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України передбачена підстава - заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відтак, оскільки нормами ГПК України (п. 16 ч. 1 ст. 20, ч. 3 ст. 147) чітко визначене коло можливих учасників (заявника (стягувача) та боржника) в наказному провадженні і громадянин без статусу фізичної особи - підприємця не входить в таке коло осіб, то дана заява не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, а тому суддя відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. (ч. 2 ст. 152 ГПК України)

Необхідно наголосити, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Роз`яснюючи дану норму закону, суддя звертає увагу заявника, що для захисту своїх законних прав та інтересів щодо стягнення заборгованості з громадянки Мінакової А.О., яка припинила свою підприємницьку діяльність, АТ КБ "Приватбанк" має право звернутись до Господарського суду Черкаської області в позовному провадженні, адже заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. (ч. 2 ст. 151 ГПК України)

Керуючись ст. 148, 152-154 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу про стягнення з Боржника - Фізичної особи - підприємця (громадянки) ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.12.2021 в розмірі 161 195,64 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Копії ухвали направити Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" на адресу для листування та громадянці Мінаковій Анастасії Олександрівні.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА