УХВАЛА

м. Київ

12.01.2023Справа № 910/279/23
Суддя Господарського суду міста Києва Смирнова Ю.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Винзавод» про забезпечення позову,

Суддя Смирнова Ю.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Винзавод» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Універсал банк», в якому просить суд скасувати рішення відповідача () про відмову від підтримання ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) з позивачем (0).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, всупереч нормам чинного законодавства України, прийняв незаконне рішення щодо відмови від підтримання ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) з позивачем, незаконно припинив зобов`язання за договором банківського обслуговування/банківського рахунку, що призвело до порушення прав позивача та створення штучних перешкод у провадженні Товариством з обмеженою відповідальністю «Винзавод» своєї господарської діяльності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2023 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Винзавод» було залишено без руху.

Разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «Винзавод» подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- зобов`язати Акціонерне товариство «Універсал банк» () вчинити дії по виконанню зобов`язань за договором банківського обслуговування /банківского рахунку та розблокувати поточний рахунок № НОМЕР_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Винзавод» (0);

- зобов`язати Акціонерне товариство «Універсал банк» () провести фінансові операції по оригіналах 15 платіжних доручень Товариства з обмеженою відповідальністю «Винзавод» за № від 22 до № 36 від 22.12.2022 до Акціонерного товариства «Універсал банк» щодо сплати податків державі, заробітної плати працівникам.

В обґрунтування поданої заяви заявник вказує на те, що Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» не надано право банкам, у тому числі відповідачу, блокувати поточний рахунок клієнта, у зв`язку з чим позивач просить суд вжити відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.4 ст.139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень ч.4 ст.139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд відзначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому, господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам, а також оцінивши додані до неї докази, суд прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення.

Так, на переконання суду, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову за своїм змістом фактично є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, направлені на негайне досягнення інтересу позивача, тоді як спір не вирішується по суті і судом не надається оцінка підстав та доказам у справі в їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів існування обставин, які в розумінні ст.ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Винзавод» задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.136 - 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Винзавод» про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя Ю.М. Смирнова