ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1795/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Соловйова Д.В.

представники учасників справи в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду Одеської області від 04.10.2022, ухвалене суддею Рогою Н.В., м. Одеса, повний текст складено 10.10.2022

у справі № 916/1795/22

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»

до відповідача: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про: стягнення 381249,80 грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (далі ПАТ «Запоріжсталь») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі АТ «Українська залізниця»), в якому просило суд стягнути з останнього 381249,80 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажів.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив про відсутність підстав для стягнення штрафу у розмірі 17204,80 грн. по шести накладних, посилаючись на те, що у цьому випадку у нього виникло право на збільшення термінів доставки вантажів.

Також відповідач просив суд зменшити розмір штрафу на 95 %.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.10.2022 у справі № 916/1795/22 позов ПАТ «Запоріжсталь» задоволено повністю.

Місцевий господарський суд виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а також відсутності підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, зменшивши розмір задоволених позовних вимог до 19062,49 грн. (тобто на 95%).

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового та необґрунтованого висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу.

Зокрема, скаржник зазначає, що: в матеріалах даної справи відсутні докази на підтвердження понесення позивачем збитків внаслідок прострочення відповідача; суд не надав належної оцінки доводам відповідача про виконання ним у повному обсязі основного зобов`язання з перевезення вантажів; відповідач є стратегічним підприємством залізничного транспорту, яке після початку повномасштабної збройної агресії виконує евакуаційні рейси, які є безкоштовними. Комерційне перевезення вантажів, що є основним джерелом доходу відповідача, значно скоротилось, а в деяких регіонах України повністю припинилось; суд помилково не встановив загальновідомість обставин систематичного завдання збитків відповідачу у зв`язку з збройною агресією проти України, та дійшов помилкового висновку про недоведеність цієї обставини.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2022 за апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Одеської області від 04.10.2022 у справі № 916/1795/22 відкрито апеляційне провадження, встановлено ПАТ «Запоріжсталь» строк до 11.11.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами його направлення відповідачу), роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, запропоновано подати письмову згоду на розгляд даної справи без їх участі, витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи № 916/1795/22.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 справу № 916/1795/22 призначено до розгляду на 17.01.2023 о 14:00 год.

В судове засідання 17.01.2023 представники учасників даної справи не з`явились.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням того, що учасники даної справи належним чином повідомлені про день, час та місце її розгляду, явка сторін до суду ухвалами обов`язковою не визнавалася, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності представників позивача та відповідача.

Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є вимоги ПАТ «Запоріжсталь» стягнути з АТ «Українська залізниця» 381249,80 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажів.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не містить жодних заперечень щодо встановлених місцевим господарським судом фактів порушення відповідачем термінів доставки вантажів, а також арифметичної правильності заявленої позивачем до стягнення з відповідача суми штрафу.

Фактично, доводи апеляційної скарги зводяться лише до того, що суд першої інстанції безпідставно відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафу на 95 %.

Враховуючи викладене, колегія суддів у даному випадку переглядає рішення Господарського суду Одеської області від 04.10.2022 у даній справі лише в частині доводів та вимог апеляційної скарги АТ «Українська залізниця», тобто в частині відмови у зменшенні штрафу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня. При цьому, порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

За приписами статті 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Частиною 1 ст. 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Аналогічне положення міститься в ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Завданням неустойки, як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності, є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Крім того, правовий аналіз наведених норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, і відповідно питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, господарський суд повинен оцінити: чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, значності прострочення виконання, наслідки порушення зобов`язання, відповідність/невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про залізничний транспорт» залізничний транспорт є однією з важливих базових галузей економіки України, забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв`язки і потреби населення у перевезеннях. Діяльність залізничного транспорту як частини єдиної транспортної системи країни сприяє нормальному функціонуванню всіх галузей суспільного виробництва, соціальному і економічному розвитку та зміцненню обороноздатності держави, міжнародному співробітництву України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває й на теперішній час.

Військова агресія проти України, виконання відповідачем евакуаційних рейсів, ракетні обстріли об`єктів залізничної інфраструктури є загальновідомими обставинами та в силу приписів частини 3 статті 75 ГПК України не потребують доказування.

При цьому, ці обставини відомі обом сторонам даної справи.

Учасниками даної справи також не заперечується, що відповідач, хоч і з простроченням, проте свої зобов`язання перед позивачем з перевезення вантажу виконав у повному обсязі.

Крім того, колегіє суддів також враховується, що матеріали даної справи не містять доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення господарської діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті допущеного відповідачем порушення строків доставки вантажів.

Так, позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності.

Однак, в умовах воєнного стану АТ «Українська залізниця» належить стратегічна роль.

Загальновідомим є також те, що втрати від військових дій є досить значними, для усунення їх наслідків відповідач потребує значних ресурсів.

Суд апеляційної інстанції враховує, що порушення відповідачем зобов`язань мало місце до початку військової агресії, проте це не нівелює права суду за наявності наведених обставин станом на дату розгляду спору зменшити розмір неустойки.

При вирішенні питання щодо зменшення розміру штрафу колегією суддів враховані заперечення позивача проти клопотання про зменшення розміру штрафу, однак, враховуючи економічну ситуацію в країні, яка склалася навколо діяльності АТ «Українська залізниця», власником якого є держава Україна в особі Кабінету Міністрів України, колегія суддів не погоджується з доводами позивача та висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зменшення розміру штрафу.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій.

Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також принцип збалансованості інтересів сторін, колегія суддів доходить висновку, що є справедливим та таким, що цілком відповідає принципу верховенства права, є можливе зменшення розміру нарахованого штрафу на 50 % від суми 381249,80 грн, тобто до 190624,90 грн.

Стягнення з відповідача вказаної вище суми штрафу компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строків доставки вантажу, стягнення ж з відповідача штрафу у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга АТ «Укрзалізниця» підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого господарського суду частковому скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 04.10.2022 у справі № 916/1795/22 в частині стягнення 190624,90 грн скасувати, прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» 190624,90 грн штрафу.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» 5718,74 грн витрат по сплаті судового збору».

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 ГПК України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.01.2023.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська