ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2023 р. Справа №914/2068/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді С.М. Бойко

І.Б. Малех,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Флюнт Наталії Йосипівни б/н від 04.11.2022 року (вх. № 01-05/2697/22 від 07.11.2022 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 12.09.2022 року (суддя О.І. Щигельська; повний текст рішення складено 22.09.2022 року)

у справі № 914/2068/21

за позовом: Державного підприємства Стрийський комбінат хлібопродуктів №1 Державного агентства резерву України (надалі ДП Стрийський КХП №1)

до відповідача: Фізичної особи підприємця Флюнт Наталії Йосипівни (надалі ФОП Флюнт Н.Й.)

про стягнення 422858,06 грн.,

за участю:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Флюнт Н.Й.; Грачов Д.Ю. адвокат (ордер серії ВС № 1168946 від 04.11.2022 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позовну заяву

08.07.2021 року ДП Стрийський КХП №1 звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ФОП Флюнт Н.Й. про стягнення заборгованості в сумі 422858,06 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушила умови договору оренди нерухомого державного майна № 36 від 26.02.2015 року та договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, плати податку за землю та надання комунальних послуг від 27.02.2015 року в частині своєчасної та повної сплати 30% орендної плати, відшкодування витрат по сплаті податку на землю та оплаті електроенергії, включаючи ПДВ, у зв`язку з чим виникла спірна заборгованість.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 27524/21 від 18.11.2021 року) та в письмових поясненнях (вх. № 9901/22 від 12.05.2022 року) визнала заборгованість із сплати орендної плати в сумі 36741,50 грн., а саме: з 01.07.2018 по 31.12.2018 у розмірі 2465,93 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 22181,51 грн; з 01.01.2020 по 31.08.2020 у розмірі 12094,06 грн. Суми заборгованості згідно договору про компенсування витрат балансоутримувачу не визнає повністю. Стосовно компенсації витрат по сплаті земельного податку покликається на те, що у податковій декларації вказується площа земельної ділянки 2,46 га з визначеним кадастровим номером, тоді як до матеріалів справи відповідачем долучено Акт на постійне користування земельною ділянкою площею 3.56 га без визначення кадастрового номера, тому немає можливості ідентифікувати земельну ділянку, за яку позивач сплачував земельний податок. Зазначає, що не отримувала від позивача жодних рахунків на відшкодування витрат за електроенергію, а також про те, що позивач не надав податкових накладних щодо нарахування ПДВ та їх сум. При цьому, відшкодування ПДВ стосується платежів по договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, а не вартості орендованого майна. Також, такі суми згідно договору підлягали відшкодуванню на підставі виставленого рахунку, проте позивач не надавав відповідних рахунків. Крім того, на переконання відповідача, до всіх позовних вимог про стягнення заборгованості, яка виникла до липня 2018, підлягає застосуванню строк позовної давності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 12.09.2022 року у справі №914/2068/21 (суддя О.І. Щигельська) частково задоволено позов ДП Стрийський КХП №1. Стягнуто з ФОП Флюнт Н.Й. на користь ДП Стрийський КХП №1 175823,44 грн заборгованості зі сплати 30% орендної плати та податку на землю, включаючи ПДВ, за договором оренди державного нерухомого майна № 36 від 26.02.2015 та договором про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, плати податку за землю та надання комунальних послуг від 27.02.2015 та 2637,35 грн судового збору. Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що відповідно до умов договору загальна сума орендної плати (30% без ПДВ) за 2017-2020 роки становить 283296,61 грн. Відповідач в повному обсязі не сплатив орендну плату балансоутримувачу, у зв`язку з чим заборгованість з орендної плати перед банансоутримувачем складає 68896,61 грн. Суд врахував, що протягом дії договору відповідач здійснював часткові оплати, а також частково визнав заборгованість з орендної плати на загальну суму 36741,50 грн (з 01.07.2018 по 31.12.2018 у розмірі 2465,93 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 22181,51 грн; з 01.01.2020 по 31.08.2020 у розмірі 12094,06 грн.). На підставі договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, плати податку за землю та надання комунальних послуг від 27.02.2015 року за період з 01.01.2017 по 31.12.2020 позивач нарахував та заявив до стягнення 50267,51 грн - земельного податку, 45823,62 грн - послуг за електроенергію та 188903,17 грн ПДВ. Відповідно до п. 3 договору від 27.02.2015 року витрати на утримання орендованого майна відшкодовуються в повному обсязі. Витрати в частині сплати податку чи іншої плати за землю відшкодовуються пропорційно до площі, що використовується стороною-2 (відповідачем). Позивач сплачував земельний податок (за земельну ділянку площею 2,4983 га) за 2020 рік -149448,41 грн, за 2019 рік 149448,41 грн, за 2018 рік 149448,41 грн та за 2017 рік 149448,41 грн. Враховуючи п.3 договору від 27.02.2015, внесені зміни до договору оренди в частині орендованої площі, позивач просить стягнути з відповідача земельний податок за 2017 рік 14290,56 грн, за 2018 рік - 14290,56 грн, за 2019 рік 14222,67 грн та за 2020 рік 7463,72 грн. З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем земельного податку повністю чи частково, такі нарахування не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу по відшкодуванню витрат по сплаті податку за землю в сумі 50267,51 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Суд залишив без задоволення позовну вимогу про стягнення заборгованості за електроенергію в сумі 45823,62 грн., оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами надання таких послуг, обсяги, суми здійснених витрат. Позовну вимогу про стягнення 188903,17 грн ПДВ, нарахованого на суму орендної плати, задоволив частково та стягнув з відповідача 56659,32 грн. 20 % від нарахованої орендної плати за спірний період, враховуючи норми законодавства та положення договору від 27.02.2015 року. При розгляді заяви відповідача про застосування строків позовної давності до заборгованості, яка виникла до липня 2018, суд врахував, що здійснені відповідачем часткові оплати орендної плати свідчать про визнання боргу, тому позивач не пропустив строк позовної давності. Щодо суми заборгованості в розмірі 81394,97 грн, що існувала у відповідача станом на 01.01.2017 року, суд вказав, що така жодним чином не підтверджена та не обґрунтована позивачем, матеріали справи не містять документів про характер, розміри чи періоди такого боргу, відтак відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення орендної плати в сумі 81394,97 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 12.09.2022 року у справі №914/2068/21, в якій просить скасувати зазначене судове рішення в частині стягнення 139081,94 грн (визнає заборгованість із сплати орендної плати в сумі 36741,50 грн.). Покликається на те, що за 2017-2020 року сплатила орендну плату в сумі 224827,88 грн. Не погоджується із стягненою судом сумою відшкодування земельного податку. На думку скаржника, суд не надав оцінки її доводам про те, що з наданих позивачем документів неможливо ідентифікувати об`єкт, за який сплачувався земельний податок, помилково не застосував строку позовної давності до вимог про стягнення земельного податку та ПДВ (січень-частина березня 2017 року), а при розгляді позовної вимоги про відшкодування земельного податку та ПДВ не врахував, що відповідні рахунки відповідачу не надсилались.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач не надав письмового відзиву на апеляційну скаргу, в клопотанні (вх. № 01-04/7022/22 від 08.12.2022 року) просить залишити без змін рішення Львівської області від 12.09.2022 року у справі №914/2068/21, апеляційну скаргу ФОП Флюнт Н.Й. без задоволення.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги з наведених у ній підстав.

Позивач не делегував свого представника у судове засідання, подав клопотання (вх. № 01-04/7022/22 від 08.12.2022 року) про розгляд справи без його участі.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання сторін у справі.

Отже, відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності позивача.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, 26.02.2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (орендодавець) та ФОП Флюнт Н.Й. (орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна за №36, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 1990,77м2, а саме: будівля складу №1, загальною площею 905,9 м2, будівля складу №4, загальною площею 585,1 м2, будівля складу №8, загальною площею 484,89 м2, будівля вагової, загальною площею 14,88 м2,розміщені за адресою: Львівська обл., м.Дрогобич, вул. Стрийська, 258, що перебувають на балансі ДП Стрийський комбінат хлібопродуктів №1 (балансоутримувач) (а.с.12-15, т.1).

Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 31.08.2014 року і становить за незалежною оцінкою 1313394,00 грн. без ПДВ (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі Методика) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2014 року 17627,66 грн. Орендна плата за перший (повний) місяць оренди січень 2015 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди листопад 2014 року на індекс інфляції за грудень 2014 року та січень 2015 року. Для суб`єкта малого підприємництва, що провадить виробничу діяльність безпосередньо на орендованих площах орендна плата визначена на підставі Методики становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2014 року 12339,36 грн.

Згідно з п.п. 3.2, 3.3 договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України

В пункті 3.6 договору встановлено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні: 70% до державного бюджету; 30% на рахунок балансоутримувача.

У разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (п. 3.11 договору).

Відповідно до п.п. 5.3, 5.10 договору орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується Призначення платежу за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди); здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, плати податку на землю та надання комунальних послуг орендарю.

В пункті 10.1 сторони погодили, що цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 26 лютого 2015 року по 25 січня 2018 року включно.

На виконання п. 5.10 договору оренди нерухомого державного майна, 27.02.2015 року між Державним підприємством Стрийський комбінат хлібопродуктів №1 (сторона-1) та ФОП Флюнт Н.Й. (сторона-2) укладено договір про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, плати податку за землю та надання комунальних послуг, відповідно до якого сторона-2 зобов`язується здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна, яке їй передано в користування Регіональним відділенням ФДМУ у Львівській області і яке розташоване за адресою: м. Дрогобич, вул. Стрийська, 258 (а.с.25, т.1).

Згідно з п. 2 договору сторона-2 зобов`язується відшкодовувати стороні-1 всі витрати сторони-1 (балансоутримувача), які будуть здійснені стороною-1 (балансоуотримуачем) на: утримання орендованого майна, сплату податку на додану вартість та податку за землю, сплату за надання комунальних послуг, сплату витрат на енергозабезпечення.

Витрати на утримання орендованого майна відшкодовуються в повному обсязі. Витрати в частині сплати податку чи іншої плати за землю відшкодовуються пропорційно до площі, що використовується стороною-2. Відшкодування за надання комунальних послуг, сплати витрат на енергозабезпечення проводиться за використану частину енергоносіїв, на підставі виставленого стороною-1 рахунку. У випадку, якщо сторона-2 не згодна з пропорцією розподілу плати за використані енергоносії, сторона-2 зобов`язана негайно оплатити безспірну суму коштів, надати обґрунтоване заперечення щодо частини суми, яка нею оспорюється та в 5-денний термін зобов`язана встановити свої прилади обліку енергоносіїв, за якими здійснювати відшкодування витрат за спожиті енергоносії. В противному випадку сторона-1 має право призупинити використання стороною-2 енергоносіїв до моменту встановлення приладів їх обліку чи надання згоди стороною-2 на їх відшкодування на умовах, встановлених стороною-1 (п. 3 договору).

Згідно з п. 4 договору сплата коштів, передбачених цим договором, здійснюється стороною-2 на банківський рахунок сторони-1 протягом 5 банківських днів з моменту виставлення стороною-1 стороні-2 рахунку на оплату/компенсацію витрат, пов`язаних з утриманням орендованого майна.

07.03.2018 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області та ФОП Флюнт Н.Й. підписали договір про внесення змін до договору оренди державного нерухомого майна №36 від 26.02.2015 року, відповідно до якого виклали абз. 2 п. 1.1, пункт 3.1 та пункт 10 договору в наступній редакції:

«Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна станом на 30.11.2017 і становить за незалежною оцінкою 2400497,00 грн.

Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), (далі Методика), становить без ПДВ за перший (базовий) місяць розрахунку після внесення змін - грудень 2017 року 21214,39 грн. без ПДВ. Орендна плата за перший повний місяць оренди (січень 2018 року) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди (грудень 2017 року) на індекс інфляції за січень 2018 року. Орендна плата згідно додатку сплачується з 26.01.2018 року. Орендар зобов`язується протягом 20-ти днів з моменту підписання цих змін сплатити до державного бюджету та балансоутримувачу суму донарахувань орендної плати, що виникла у зв`язку з новою оцінкою об`єкта оренди.

Цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з: 26.01.2018 по 25.12.2020 включно» (а.с.17, т.1).

29.01.2020 року ДП Стрийський комбінат хлібопродуктів №1 та ФОП Флюнт Н.Й. підписали акт прийому-передачі об`єкта оренди до договору оренди державного нерухомого майна №36 від 26.02.2015 року, відповідно до якого орендар згідно договору передав, а балансоутримувач прийняв об`єкт оренди за договором оренди нерухомого державного майна № 36 від 26.02.2015 року будівлі складу №8 площею 484,89 кв.м, яке розташоване у Львівській обл., м. Дрогобич, вул. Стрийська 258. Сторони зазначили, що орендоване майно передано балансоутримувачу у належному стані, що відповідає істотним умовам договору оренди. Сторони претензій одна до одної щодо стану майна не мають (а.с.19, т.1).

07.02.2020 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області та ФОП Флюнт Н.Й. підписали договір про внесення змін до договору оренди державного нерухомого майна №36 від 26.02.2015 року, відповідно до якого виклали п. 1.1, пункт 3.1 договору в наступній редакції:

«Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 1505,88 кв.м, а саме: будівлю складу №1 площею 905,9 кв.м, будівлю складу № 4 площею 585,1 кв.м, нежитлове приміщення будівлі вагової площею 14,88 кв.м, які розміщені за адресою: Львівська обл., м.Дрогобич, вул.Стрийська, 258-Б та перебувають на балансі ДП "Стрийський комбінат хлібопродуктів №1". Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна станом на 30.11.2017 і становить за незалежною оцінкою 1815810,18 грн. без ПДВ.

Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), становить без ПДВ за перший (базовий) місяць розрахунку після внесення змін - грудень 2019 року 18342,26 грн без ПДВ. Орендна плата за перший повний місяць оренди (січень 2020 року) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди (грудень 2019 року) на індекс інфляції за січень 2020 року. Орендна плата згідно додатку сплачується з 30.01.2020 року» (а.с.18, т.1).

25.09.2020 року Регіональне відділенням Фонду державною майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (продавець), Товариство з обмеженою відповідальністю Дівесбуд (покупець) в особі директора Флюнт Н.Й., підписали акт приймання-передачі державного майна №1494, відповідно до якого продавець передає, а покупець, котрий став переможцем електронного аукціону №UА-РS-2020-08-07-000141-3, який відбувся 07.09.2020, приймає у власність об`єкт малої приватизації державної власності: окреме майно - групу інвентарних об`єктів у складі: асфальтні площадки, вага автомобільна, заглублений склад, контора-лабораторія, мехмайстерня, огорожа, повітряна електросилова лінія, пож. депо і баня, пождепо, прохідна, робоча башня, склад №1, склад №2, склад №3, склад №4, склад №5, склад №6, склад №8 за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Стрийська, 258-Б, що перебуває на балансі Державного підприємства Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1. передача об`єкта приватизації здійснюється відповідно до договору купівлі-продажу від 16.09.2020 року № 18/20 об`єкта малої приватизації державної власності (а.с.128, т.1).

Листом №11-04-05811 від 08.10.2020 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях повідомило ДП Стрийський комбінат хлібопродуктів №1 про те, що на виконання наказу ФДМУ від 28.12.2019 № 1574 здійснена приватизація об`єкта малої приватизації: окремого майна - групи інвентарних об`єктів за адресою: м. Дрогобич, вул. Стрийська, 258-Б, що перебуває на балансі ДП Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1 (а.с.127, т.1).

В позовній заяві позивач зазначає, що після припинення дії договору оренди державного нерухомого майна №36 від 26.02.2015 року, станом на 01.01.2021 року заборгованість ФОП Флюнт Н.Й. перед ДП Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1 зі сплати 30% орендної плати, податку на землю та електроенергії, включаючи ПДВ, становить 422858,06 грн.

В розрахунку вартості послуг ФОП Флюнт Н.Й. по ДП Стрийський КХП № 1 2017-2020 р.р. зазначено, що станом на 01.01.2017 року заборгованість відповідача складає 81394,97 грн. (а.с.118, т.1).

Як вбачається з даного розрахунку, орендна плата, яка підлягала сплаті відповідачем (30% без ПДВ), становить: за 2017 рік 70513,26 грн, за 2018 рік 80029,90 грн, за 2019 рік 86481,51 грн, за 2020 рік 46271,94 грн. Всього 283296,61 грн.

Суд встановив, що відповідач частково виконав свої договірні зобов`язання по сплаті орендної плати за період з 2017-2020 р.р. та сплатив 214400,00 грн. (за 2017 рік 69950,00 грн, за 2018 рік 58400,00 грн, за 2019 рік 64300,00 грн, за 2020 рік 21750,00 грн.), що підтверджується копіями банківських виписок та картки рахунку 3772, у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті орендної плати перед балансоутримувачем в сумі 68896,61 грн. (а.с.11-71, т.3).

Відповідач частково визнав суму заборгованості з орендної плати на загальну суму 36741,50 грн (з 01.07.2018 по 31.12.2018 у розмірі 2465,93 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 22181,51 грн; з 01.01.2020 по 31.08.2020 у розмірі 12094,06 грн.).

В матеріалах справи відсутні докази про виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, плати податку за землю та надання комунальних послуг від 27.02.2015 року.

Відповідно до Державного Акта на право постійного користування землею від 16.06.1998 року, позивачу надано у постійне користування земельну ділянку площею 3,8977 гектарів (а.с.4-7, т.2).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), картки рахунку №6418 (податки і відрахування: плата (податок) за землю) за 2017-2020 роки, позивач сплатив земельний податок (за земельну ділянку площею 2,4983 га) за 2017 рік 149448,41 грн., за 2018 рік 149448,41 грн, за 2019 рік 149448,41 грн та за 2020 рік - 149448,41 грн (а.с.8-11, т.2; 39-52, т.3).

За період з 01.01.2017 року по 31.12.2020 року позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 50267,51 грн. земельного податку (пропорційно до площі, що використовується відповідачем, з урахуванням внесених змін до договору оренди в частині орендованої площі), 45823,62 грн. послуг за електроенергію та 188903,17 грн. ПДВ.

В матеріалах справи наявна довідка позивача, в якій наведено деталізований розрахунок заявлених до стягнення сум (а.с.8-10, т.3).

У Довідці №467 від 08.12.2021 року позивач зазначає, що Державним підприємством Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1 були виставлені рахунки та акти виконаних робіт за надані послуги по оренді, податку на землю, за електроенергію та рахунки на оплату за ПДВ. Дані рахунки та акти відправлялися Укрпоштою як рекомендованими так і звичайними листами, про що свідчать копії записів в журналі вихідної кореспонденції. Рекомендовані листи поверталися на підприємство, як не одержані, а звичайні листи не поверталися з другим підписаним актом виконаних робіт. До справи долучено рахунки, роздруковані з програми, в якій вказано теперішні банківські реквізити, тому у всіх рахунках банківські реквізити вказані у форматі ІВАN. Щодо ПДВ, рахунки виставлялися і надсилалися поштою на суму ПДВ, які не були оплачені, відповідно податкові накладні не надавалися (а.с.2-3, т.2).

Акт взаєморозрахунків станом на 19.04.2021 року (за період з 01.01.2020 по 19.04.2021) відповідач відмовилась підписати, про що позивачем складено акт про відмову від підпису акта звірки взаємних розрахунків (а.с.123-124, т.1).

Позивач надав копії претензій №221 від 03.05.2017, №536/1 від 26.12.2017 та №316 від 30.09.2020, в яких просив відповідача сплатити заборгованість за договорами на користь ДП Стрийський комбінат хлібопродуктів №1 (а.с. 150, 152, 154, т. 2).

Відповідач відмовлялася отримати наручно претензії №221 від 03.05.2017 року, №536/1 від 26.12.2017 року, про що позивач склав акти про відмову від отримання претензій (а.с.151, 153, т.2).

27.04.2021 року позивач надіслав відповідачу з претензією №149 від 26.04.2021 року, в якій просив невідкладно, не пізніше як до 05.05.2021 року перерахувати заборгованість в сумі 422858,06 грн та попередив, що у випадку незадоволення цієї претензії звернеться до суду (а.с. 125, т.1).

Рекомендоване поштове відправлення № 437 (претензія №149 від 26.04.2021 року) не було вручено відповідачу та повернулось позивачу з довідкою АТ «Укпоршта» із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.126, т.1).

Підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало те, що відповідач не виконала своїх договірних зобов`язань щодо сплати заборгованості.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 Цивільного кодексу України в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Аналогічно, частина 1 статті 283 Господарського кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

В частині 1 статті 627 Цивільного кодексу України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (ст.19 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарський кодексом України.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В ході розгляду справи суд встановив, що в договорі оренди нерухомого державного майна за №36 від 26.02.2015 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, як орендодавець та ФОП Флюнт Н.Й., як орендар погодили порядок перерахування та терміни внесення орендної плати.

Відповідно до 3.6 договору №36 від 26.02.2015 року орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні: 70% до державного бюджету; 30% на рахунок балансоутримувача.

За період 2017-2020 років відповідач зобов`язаний був сплатити 283296,61 грн. орендної плати (30% без ПДВ): за 2017 рік 70513,26 грн, за 2018 рік 80029,90 грн, за 2019 рік 86481,51 грн, за 2020 рік 46271,94 грн.

Вищеописаними копіями банківських виписок та картки рахунку 3772 підтверджено, що за період з 2017-2020 років відповідач перерахував позивачу орендну плату в сумі 214400,00 грн. (за 2017 рік 69950,00 грн, за 2018 рік 58400,00 грн, за 2019 рік 64300,00 грн, за 2020 рік 21750,00 грн.).

Враховуючи умови п. 3.6 договору оренди нерухомого державного майна за №36 від 26.02.2015 року та вищеописані обставини справи, колегія суддів прийшла до висновку про те, що суд першої інстанції обгрунтовано та правомірно стягнув з відповідача 68896,61 грн. заборгованості зі сплати орендних платежів.

В матеріалах справи відсутні докази про виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, плати податку за землю та надання комунальних послуг від 27.02.2015 року, укладеного між ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» та ФОП Флюнт Н.Й. на виконання умов договору оренди нерухомого державного майна за №36 від 26.02.2015 року.

Відповідно до п.п. 2, 3 договору від 27.02.2015 року відповідач зобов`язалась відшкодовувати позивачу (балансоутримувачу) всі здійснені витрати на: утримання орендованого майна, сплату податку на додану вартість та податку за землю, сплату за надання комунальних послуг, сплату витрат на енергозабезпечення. Витрати на утримання орендованого майна відшкодовуються в повному обсязі. Витрати в частині сплати податку чи іншої плати за землю відшкодовуються пропорційно до площі, що використовується ФОП Флюнт Н.Й.

З огляду на здійснену позивачем сплату земельного податку (за земельну ділянку площею 2,4983 га) за 2017 рік 149448,41 грн., за 2018 рік 149448,41 грн, за 2019 рік 149448,41 грн та за 2020 рік - 149448,41 грн та умови укладеного сторонами договору про відшкодування витрат в частині сплати податку чи іншої плати за землю пропорційно до площі, що використовується відповідачем, з урахуванням внесених змін до договору оренди в частині орендованої площі, позивач підставно нарахував та заявив до стягнення за 2017 рік 14290,56 грн, за 2018 рік - 14290,56 грн, за 2019 рік 14222,67 грн та за 2020 рік 7463,72 грн земельного податку.

Оскільки відповідач не відшкодував понесені позивачем витрати по сплаті земельного податку та не спростував вказаних сум, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу по відшкодуванню витрат по сплаті податку за землю в сумі 50267,51 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У зв`язку з наведеним, не заслуговують на увагу доводи скаржника стосовно неможливості ідентифікувати земельну ділянку, за яку сплачувався земельний податок, оскільки в ході розгляду справи суд чітко встановив, що позивач сплачував земельний податок у спірному періоді за земельну ділянку площею 2,4983 га, і саме з цієї площі земельної ділянки проведено розрахунок заборгованості понесених витрат по сплаті податку за землю.

Також позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за понесені витрати по оплаті електроенергії в сумі 45823,62 грн. Проте, в матеріалах справи відсутні рахунки відповідної служби (організації) постачальника послуги, що було правомірно враховано судом першої інстанції та підставно відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Окрім зазначеного вище, ДП Стрийський комбінат хлібопродуктів №1 просить стягнути з відповідача 188903,17 грн ПДВ, нарахованого на суму орендної плати.

Згідно з пунктом 15.1 статті 15 Податкового кодексу України позивач є платником податків.

У відповідності до пункту 22.1 статті 22 Податкового кодексу України операції з оренди нерухомого майна, яке перебуває на балансі позивача, оподатковуються податком на додану вартість (ПДВ).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п. 3.3 договору оренди нерухомого державного майна за №36 від 26.02.2015 року).

Підпунктом "б" пункту 185.1 статті 185, підпунктом "а" пункту 193.1 статті 193 та пунктом 194.1 статті 194 Податкового кодексу України встановлено, що ПДВ на суму орендної плати нараховується в розмірі 20%.

Оскільки послуги з надання державного майна в оренду відповідно до підпункту "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України є об`єктом оподаткування, відповідно нарахування ПДВ на суму орендної плати є елементом витрат, пов`язаних з послугами з надання майна в оренду.

За змістом пункту 2 договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, плати податку за землю та надання комунальних послуг від 27.02.2015 року відповідач зобов`язався відшкодовувати позивачу всі витрати по сплаті податку на додану вартість.

З поданих розрахунків вбачається, що за 2017-2020 роки позивач нарахував 283296,61 грн орендної плати (30% без ПДВ), яка частково сплачена відповідачем без урахування ПДВ.

З урахуванням наведеного, враховуючи норми чинного законодавства та положення укладеного між сторонами договору, суд першої інстанції обгрунтовано та правомірно частково задоволив вимогу позивача про стягнення ПДВ та стягнув з відповідача 56659,32 грн. 20% від нарахованої орендної плати за спірний період.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості в сумі 81394,97 грн, що існувала у відповідача станом на 01.01.2017 року, оскільки така заборгованість жодним чином не підтверджена та не обґрунтована позивачем, в матеріалах справи відсутні документи про характер, розмір та період її виникнення, що унеможливлює задоволення такої вимоги.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності до заборгованості яка виникла до липня 2018, суд враховує таке.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України).

Оскільки відповідач протягом дії договору здійснював часткові оплати, а також частково визнав заборгованість з орендної плати в сумі 36741,50 грн (з 01.07.2018 по 31.12.2018 у розмірі 2465,93 грн; з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 22181,51 грн; з 01.01.2020 по 31.08.2020 у розмірі 12094,06 грн.), тому строк позовної давності позивачем не пропущено.

Колегія суддів критично оцінює твердження скаржника про неотримання від позивача рахунків на оплату витрат по сплаті земельного податку та ПДВ, оскільки ненадання рахунку на оплату спірних витрат не звільняє відповідача від виконання договірного зобов`язання щодо оплати витрат балансоутримувача.

Інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Львівської області від 12.09.2022 року у справі №914/2068/21.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Флюнт Наталії Йосипівни б/н від 04.11.2022 року (вх. № 01-05/2697/22 від 07.11.2022 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 12.09.2022 року у справі №914/2068/21 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя С.М. Бойко

Суддя І.Б. Малех