ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" січня 2023 р. м. Рівне Справа №918/49/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., перевіривши матеріали

позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про стягнення збитків (упущеної вигоди) у розмірі 3 797 586 грн 28 коп.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення збитків (упущеної вигоди) у розмірі 3 797 586 грн 28 коп.

Як вбачається із позовної заяви, така подана до колишнього керівника (генерального директора) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО", який є відповідачем у справі, про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такого генерального директора.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ім. Шевченка" (новою назвою товариства є Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО"), заподіяв товариству збитки (у формі упущеної вигоди), оскільки під час виконання своїх повноважень 01.12.2015 достроково припинив право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Ім. Шевченка" на 52 земельні ділянки, а вже 02.12.2015 зазначені 52 земельні ділянки були передані в оренду Фермерському господарству "Ім. Шевченка", керівником якого також був ОСОБА_2 . В результаті вказаних умисних протиправних (неправомірних) дій відповідач позбавив Товариство з обмеженою відповідальністю "Ім. Шевченка" можливості продовжувати діяльність, відповідно до статуту, з обробітку землі та одержання доходів із використання 122,2446 га площі орендованих земель, які могли б бути отримані в 2016-2019 роках.

Даний позов подано учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" - ОСОБА_1 , яка володіє 10, 39 % часток в статутному капіталі товариства.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 10 Цивільного кодексу України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (п. 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства -цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Подібні висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 210/5659/18, від 03.07.2019 у справі № 761/33069/16-ц.

У силу вимог ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу (ч. 1, 2 ст. 45 ГПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України.

Зокрема, за правилами п. 12 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Слід зазначити, що Законом України від 07.04.2015 № 289-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів" було доповнено ч. 1 ст. 12 ГПК України п. 4-1, яким у господарському судочинстві запроваджено нову категорію справ - справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю).

У новій редакції ГПК України, яка набула чинності 15.12.2017, цю категорію спорів збережено у виключній юрисдикції господарських судів.

Водночас визначення цієї категорії спорів, наведене у п. 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України, доповнено суттєвим уточненням щодо суб`єктного складу цього спору: такий позов подається в інтересах юридичної особи власником (учасником, акціонером) такої юридичної особи.

Отже, правом на звернення з позовом за правилами вказаної статті ГПК України безальтернативно наділені учасники юридичної особи в інтересах такої юридичної особи.

Деталізація п. 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України відображена у ст. 54 ГПК України, якою врегульовані особливості участі у судовому процесі осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах юридичної особи у спорах про відшкодування збитків, заподіяних її посадовою особою.

Власник (учасник, акціонер) юридичної особи, якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій), або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків, може подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою. У разі відкриття провадження за таким позовом зазначена юридична особа набуває статусу позивача, але не вправі здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (учасника, акціонера), який подав позов. Посадова особа, до якої пред`явлений позов, не вправі представляти юридичну особу та призначати іншу особу для представництва юридичної особи в даній справі. До закінчення підготовчого засідання у справі інший співвласник (учасник, акціонер) цієї юридичної особи, якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій), або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків, має право приєднатися до поданого позову шляхом подання до суду відповідної заяви, після чого він набуває таких самих процесуальних прав та обов`язків, як і власник (учасник, акціонер), який подав позов. У спорах про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, відмова від позову, поданого відповідно до цієї статті, зменшення розміру позовних вимог, зміна предмета або підстави позову, укладення мирової угоди, відмова від апеляційної або касаційної скарги, заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими або виключними обставинами можлива лише за письмовою згодою всіх власників (учасників, акціонерів), які в даній справі діють в інтересах юридичної особи.

Зважаючи на викладене, позивачем у справі про відшкодування збитків, завданих посадовою особою товариству з обмеженою відповідальністю, може бути лише її учасник (учасники) частка у статутному капіталі якого (яких) становить 10 і більше відсотків в інтересах юридичної особи.

Тобто суб`єктний склад, визначений поданою позовною заявою, не охоплюється юрисдикцією господарських судів, визначеною п. 12 ч. 1 ст. 12 ГПК України, позаяк позов подано особисто ОСОБА_1 , однак у позовній заяві не вказано, що такий подається в інтересах юридичної особи.

За змістом ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведених правових норм суд зазначає, що, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду, особа наводить у позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес і спосіб його захисту.

Суд підкреслює, позивачем ( ОСОБА_1 ) визначено наступний склад учасників справи:

- позивач - ОСОБА_1 ;

- відповідач - ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 не зазначено, що позов подається в інтересах юридичної особи, учасником якої вона є. Натомість ч. 2 ст. 54 ГПК України передбачає, що у разі відкриття провадження за таким позовом (позовом учасника юридичної особи поданого в інтересах юридичної особи) зазначена юридична особа набуває статусу позивача, але не вправі здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (учасника, акціонера), який подав позов. Посадова особа, до якої пред`явлений позов, не вправі представляти юридичну особу та призначати іншу особу для представництва юридичної особи в даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Пункт 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України підлягає застосуванню, якщо позов подано внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18, постанова Великої палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 910/12217/19|12-24гс20).

Ураховуючи викладене, зважаючи, що ОСОБА_1 самостійно не може бути позивачем у даній справі в розумінні п. 12 ч. 1 ст. 12, ст. 54 ГПК України, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає розгляду в господарському суді, тому суд відмовляє у її прийнятті.

Одночасно суд роз`яснює, що позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, якщо його буде подано власником (учасником, акціонером) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО", якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій), або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків, - в інтересах такої юридичної особи (Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО"). У подальшому після відкриття провадження у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" набуває статусу позивача у справі.

Суд підкреслює, що із документів, долучених ОСОБА_1 до позовної заяви, навіть не вбачається, що копія такої позовної заяви та доданих до неї документів направлялася для Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО", що свідчить про те, що така юридична особа не знає про наявність означеного корпоративного спору, у якому (за умови відкриття провадження) за нормами ч. 2 ст. 54 ГПК України набуде процесуальний статус позивача у справі.

Керуючись ст. ст. 12, 54, 175, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків (упущеної вигоди) у розмірі 3 797 586 грн 28 коп.

2. Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) позовну заяву та додані до неї документи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання в порядку, визначеному ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 254-257 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич