ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"10" січня 2023 р. Справа№ 40/343-50/746

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Андрієнка В.В.

Ткаченка Б.О.

вивчивши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіком"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2014

у справі № 40/343-50/746 (Головуючий суддя Головатюк Л.Д., судді Пукшин Л.Г., Ковтун С.А.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Авіком"

до 1) дочірнього підприємства "Санаторій ім. Чувиріна" закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

2) приватного підприємства "Сома"

треті особи: 1) закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

2) Одеська обласна рада

про зобов`язання виконати умови договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04 листопада 2014 року було прийнято справу до провадження, задоволено заяву ДП "Санаторій ім. Чувиріна" ЗАТ ЛОЗП "Укрпрофоздоровниця" та подання прокуратури міста Києва про перегляд ухвали господарського суду міста Києва про затвердження мирової угоди від 25.08.2005 по справі №40/343 за нововиявленими обставинами. Скасовано ухвалу господарського суду міста Києва про затвердження мирової угоди від 25.08.2005 по справі №40/343. Продовжено розгляд справи.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіком" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити позивачу - ТОВ "Авіком" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 у справі № 40/343-50/746 визнавши причини пропуску строку поважними. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 у справі № 40/343-50/746 скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви Дочірнього підприємства "Санаторій ім. Чувиріна" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" № 25 від 13.07.2006 та подання Прокуратури міста Києва від 14.12.2006 № 05/1-2504-06 про перегляд ухвали Господарського суду міста Києва про затвердження мирової угоди від 25.08.2005 у справі № 40/343 за нововиявленими обставинами.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Козир Т.П., суддів Коробенка Г.П., Агрикової О.В.

14.11.2022 від Київської міської прокуратури надійшли заперечення (в порядку ст. 262 ГПК України), у яких прокуратура зазначає, що враховуючи, що скаржником не надано доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження у вказаній справі (п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 40/343-50/746. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційних скарг, до надходження матеріалів справи.

21.12.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 задоволено заяву судді Козир Т.П. про самовідвід. Матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень статті 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) справу № 40/343-50/746 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Андрієнко В.В., Ткаченко Б.О.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Так, у тексті апеляційної скарги, скаржник щодо строку подання апеляційної скарги вказує на те, що після поновлення провадження у справі позивач не був повідомлений про дату та час розгляду справи, доказів протилежного матеріали справи не містять. В судовому засіданні 18.12.2014 представник позивача участі не брав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином не був, в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвала відсутня. Докази направлення судом копії ухвали або вручення копії ухвали позивачу в матеріалах справи відсутні. Зі змістом ухвали представник позивача - адвокат Старовойтова Д.А. ознайомилась лише 21.10.2022, про що є відповідна розписка в матеріалах справи. 27.10.2022 представником позивача було подано до суду заяву про видачу копії ухвали Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 у справі № 40/343-50/746 і 01.11.2022 представник позивача отримала нарочно в суді копію оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів апеляційного господарського суду оцінює зазначені скаржником причини пропуску строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 критично, враховуючи наступне.

У випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами та труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у встановлений строк.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї справи, крім того, зобов`язаний утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу.

Чинне процесуальне законодавство не допускає довільного, необмеженого у часі перегляду судових рішень.

Норми Господарського процесуального кодексу України, встановлюючи строки для подачі скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Отже рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції має застосовувати як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 "Пономарьов проти України" суд вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ГПК України суд зобов`язаний повідомляти учасників справи, зокрема, про необхідність у встановлені строки виконати відповідну дію. Необхідність дотримання розумних строків встановлена Конституцією України, п. 10 ч. 3 ст. 2, ст. 114 ГПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс Є.А. проти Іспанії" від 07 липня 1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Отже, ініціювавши звернення з позовною заявою, ТОВ "Авіком" за період, зокрема, з 17.02.2010 (ухвала Господарського суду міста Києва про зупинення провадження у справі № 40/343-50/746) по 21.10.2022 не зверталось до господарського суду першої інстанції із заявами про рух позовної заяви, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Натомість в ухвалі Господарського суду міста Києва від 17.02.2010 було зобов`язано сторони сповістити суд про усунення обставин, що спричинили зупинення провадження.

Доводи скаржника про необізнаність щодо ухвали, неотримання процесуальних документів оцінюються колегією суддів критично, оскільки ознайомлення з оскаржуваною ухвалою скаржником лише 21.10.2022, з урахуванням обізнаності про судовий процес (ТОВ "Авіком" є позивачем у справі), не може визнаватися обґрунтованим розумним строком.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Згідно із п. 13 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 93 ГПК України (в редакції на дату прийняття оскаржуваної ухвали) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п`яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом; у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду підкреслює, що у поданій апеляційній скарзі не заперечується той факт, що саме 21.10.2022 скаржник ознайомився з повним текстом оскаржуваної ухвали.

Однак, апеляційна скарга подана лише 02.11.2022.

Скаржником не наведено обставин та не надано жодних доказів, які б свідчили про існування нездоланних труднощів, що певним чином перешкоджали здійсненню ним дій, направлених на захист своїх прав після ознайомлення 21.10.2022 із ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 у справі № 40/343-50/746.

Крім того, скаржником не наведено підстав неможливості ознайомлення зі справою з причин, що не залежали від сторони за період з 18.12.2014 по 21.10.2022, враховуючи обов`язок заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Інших підстав неможливості звернення з апеляційною скаргою в межах процесуального строку та неможливості такого звернення до суду скаржником не зазначено.

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає поважних підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, з підстав, викладених у апеляційній скарзі, і дійшла висновку про те, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати скаржнику вказати підстави (інші) для поновлення строку шляхом подання до суду відповідної заяви.

Відповідно до положень частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з метою надання заявнику можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, відповідних доказів.

При цьому колегія суддів зауважує скаржнику на тому, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 234-235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними викладені у апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіком" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 у справі № 40/343-50/746.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіком" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 у справі № 40/343-50/746 - залишити без руху.

2. Запропонувати скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду:

- заяву про поновлення строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2014 у справі № 40/343-50/746 з зазначенням поважних підстав пропуску такого строку та наданням відповідних доказів

3. Роз`яснити учасникам справи про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо) через систему "Електронний суд" із застосуванням кваліфікованого електронного підпису після реєстрації своїх офіційних електронних адрес в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. Для осіб, які зареєстровані в системі "Електронний суд", повідомлення, повістки, судові рішення та інші процесуальні документи надсилаються в електронному вигляді автоматично.

4. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

5. Копію ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Андрієнко

Б.О. Ткаченко