ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.01.2023 Справа №264/770/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.

при секретарі судового засідання Галагузі М.П.,

за позовом Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області, ,

до відповідача, ОСОБА_1 , м.Маріуполь Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області, ,

та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Маріупольської районної державної адміністрації Донецької області, м.Маріуполь Донецької області, ,

про скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, закриття розділу у Державному реєстрі прав на об`єкт нерухомого майна, припинення права власності, -

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради: не з`явився;

від Маріупольської районної державної адміністрації Донецької області: не з`явився, -

І. Встановив:

Маріупольська міська рада звернулась до Іллічівського районного суду м.Маріуполь Донецької області з позовною завою до ОСОБА_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції, смт.Мангуш Першотравневий район Донецької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області, та за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Мангушської районної державної адміністрації Донецької області, смт.Мангуш Донецької області, про скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, закриття розділу у Державному реєстрі прав на об`єкт нерухомого майна №23, припинення права власності №10635271 (з урахуванням ухвали Іллічівського районного суду м.Маріуполь Донецької області від 02.03.2020 у справі №264/770/19).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведених перевірок дотримання вимог земельного законодавства, проведених спеціалістами відділу контролю за використанням активів Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради 21.09.2018 та 10.07.2019, встановлено, що ОСОБА_1 самовільно зайняв та використовує у підприємницькій діяльності земельну ділянку житлової та громадської забудови, загальною площею 0,00066 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розмістив торгівельний павільйон, що є порушенням ст.ст.125, 126, 211, 212 Земельного кодексу України.

Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполь Донецької області від 01.10.2020, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 09.02.2021, позов Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Кальміуська районна адміністрація Маріупольської міської ради, Мангушська районна державна адміністрація Донецької області про скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, закриття розділу у Державному реєстрі прав на об`єкт нерухомого майна та припинення права власності задоволено; рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 31.07.2015 №23320720 державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області Джеренова Євгена Сергійовича про проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за суб`єктом - ОСОБА_1 скасовано; свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 31.07.2015 №41572176, а саме: на нежитлове приміщення площею 5,7 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_1 скасовано; розділ у Державному реєстрі прав на об`єкт нерухомого майна №23 стосовно нежитлового приміщення площею 5,7 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_1 закрито; право власності за номером запису 10635271 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нежитлового приміщення площею 5,7 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_1 припинено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.10.2021 рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 01.10.2020 та постанову Донецького апеляційного суду від 09.02.2021 скасовано; провадження у справі за позовом Маріупольської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 , треті особи: Кальміуська районна адміністрація Маріупольської міської ради, Мангушська районна державна адміністрація Донецької області, про скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, закриття розділу у Державному реєстрі прав на об`єкт нерухомого майна та припинення права власності закрито; роз`яснено Маріупольській міській раді Донецької області, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду та те, що протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення Маріупольська міська рада може звернутися до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.12.2021 справу №264/770/19 на підставі ч.4 ст.414 Цивільного процесуального кодексу України, ч.1 ст.24, ч.1 ст.27, ч.3 ст.30 Господарського процесуального кодексу України передано для продовження розгляду до Господарського суду Донецької області.

З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, за результатом розподілу автоматизованої системи документообігу Господарського суду Донецької області для розгляду справи №264/770/19 визначено суддю Кротінову О.В. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2022).

Ухвалою суду від 24.01.2022 прийнято справу №264/770/19 до свого провадження; визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 16.02.2022; встановлено сторонам у строк до 16.02.2022 представити суду письмові пояснення по суті спору; постановлено всі матеріали надати до канцелярії суду з відповідно оформленим супровідним листом; визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.

ІІ. Під час розгляду справи господарським судом:

11.02.2022 від Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради через канцелярію Господарського суду Донецької області отримано заяву №46.2-3475-63.1 від 07.02.2022 по справі №264/770/19. Просять суд розглянути справу №264/770/19 по суті за відсутністю представника Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, в задоволенні позовних вимог в повному обсязі не заперечують.

15.02.2022 від представника відповідача, адвоката Шутенко Олександри Володимирівни, через підсистему «Електронний суд» отримано додаткові пояснення б/н від 15.02.2022 у справі, відповідно до яких вважає позов таким, що не підлягає задоволенню: пропущено строк для подання позову без поважних причин; оскаржуване позивачем свідоцтво про право власності отримано відповідачем 31.07.2015, а позов подано після спливу строку позовної давності у лютому 2019 року; наведено посилання на висновки постанови Верховного Суду від 13.06.2018 по справі №343/1400/15 щодо визначення початку перебігу позовної давності; стверджує, що позивач ще у 2017 року обізнаний про наявність у відповідача спірного права; з посиланням на висновки постанови Верховного Суду від 12.07.2018 по справі №904/8637/1 та приписи Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», розцінює доводи позивача щодо необізнаності з порушенням його прав та інтересів до проведення комісійного обстеження земельної ділянки як безпідставні, позивач як суб`єкт владних повноважень, що діє в інтересах територіальної громади, зобов`язаний був знати про стан майнових прав на об`єкти нерухомості, що знаходяться на території міста Маріуполя, проте звертаючись з позовом до Приморського районного суду м.Маріуполя у 2017 році свідомо знехтував можливістю звернутись з подібним позовом стосовно об`єкту нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; свідчить про неможливість переміщення спірного об`єкта нерухомості у просторі без знецінення та зміни призначення; посилаючись на ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України робить висновок, що застосування ч.4 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не можливе без проведення будівельно-технічної експертизи та визначення спірного об`єкта у якості тимчасової споруди, а інші доводи позивача не мають правового підґрунтя для скасування свідоцтва про права власності. В цьому аспекті зазначає про обрання позивачем не ефективного способу захисту інтересів. Наведено посилання на висновки Верховного Суду щодо застосування способу захисту права; на думку відповідача скасування оспорюваного свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, закриття розділу у Державному реєстрі прав на об`єкт нерухомого майна, припинення права власності, в даному випадку, не забезпечують відновлення порушеного права позивача, а є лише втручанням у право приватної власності ОСОБА_1

15.02.2022 на електронну поштову адресу суду отримано від представника відповідача заяву б/н від 15.02.2022, скріплена кваліфікаційним електронним підписом. За змістом звернення зазначено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Мангушська районна державна адміністрація () та Кальміуська районна адміністрація Маріупольської міської ради () як юридичні особи перебувають у стані припинення; вказано, що немає можливості повідомити третіх осіб про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв`язку з їх ліквідацією, адже їх правонаступника не залучено до справи.

Ухвалою суду від 16.02.2022 відкладено підготовче засідання на 10.03.2022, зал судового засідання №406 (приміщення Господарського суду Донецької області, за адресою: 61022, м.Харків, пр.Науки, 5); зобов`язано відповідача надіслати додаткові пояснення б/н від 15.02.2022 у справі на адресу позивача, докази такого направлення надати суду до 25.02.2022; встановлено строк позивачу для висловлення правової позиції з порушеного питання у додаткових поясненнях б/н від 15.02.2022 до 10.03.2022; визнано явку представників сторін у підготовче засідання не обов`язковою.

10.03.2022 підготовче засідання у справі №264/770/19, у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, веденням активних бойових дій на території міста Харкова та Харківської області, не відбулось.

Ухвалою суду від 12.05.2022 відкладено розгляд справи №264/770/19; визначено з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю - рекомендувати у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці представників учасників справи подавати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними матеріалами в порядку частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України; повідомлено учасників справи, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі «Електронний суд»; визначено про дату, час і місце наступного підготовчого засідання повідомити учасників справи додатково відповідною ухвалою суду.

08.06.2022 зареєстровано заяву про закриття провадження у справі №264/770/19 б/н від 07.06.2022, що надійшла від представника відповідача, Шутенка О.В., через підсистему «Електронний суд». Обставинами зазначено зруйнування кіоску щодо якого позивач намагається скасувати свідоцтво про право власності, посилається на приписи п.2, п.6 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 18.11.2022 постановлено замінити учасника справи - третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у справі №264/770/19 у якості правонаступника Мангушської районної державної адміністрації Донецької області (, 87400, Донецька обл., Мангушський р-н, селище міського типу Мангуш, просп.Миру, буд.72) на Маріупольську районну державну адміністрацію Донецької області (, 87515, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Митрополитська, буд.39); повідомлено Маріупольську міську раду, м.Маріуполь Донецької області, ОСОБА_1 , м.Маріуполь Донецької області, Кальміуську районну адміністрацію Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області, Маріупольську районну державну адміністрацію Донецької області, м.Маріуполь Донецької області, про дату, час і місце підготовчого засідання, що відбудеться 08.12.2022 об 11:30 год., у приміщенні Господарського суду Донецької області, за адресою: 61022, м.Харків, пр.Науки, 5, каб. №406; запропоновано Маріупольській міській раді висловити правову позицію з приводу заяви представника відповідача про закриття провадження у справі №264/770/19 б/н від 07.06.2022; повідомлено, що участь у підготовчому засіданні можлива для учасників справи в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення підготовчого засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області; роз`яснено необхідність дотримання приписів ст.197 Господарського процесуального кодексу України при поданні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

08.12.2022 зареєстровано додаткові пояснення б/н від 07.12.2022 позивача, що надійшли через підсистему «Електронний суд», з додатками згідно переліку. Висловлено заперечення щодо заяви відповідача про закриття провадження у справі, наполягають на судовому розгляді справи відповідно до правової позиції, яка була викладена раніше у позовній заяви та яка була підтримана судами першої та апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 08.12.2022 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про закриття провадження у справі №264/770/19 б/н від 07.06.2022 відмовлено у повному обсязі; закрито підготовче провадження у справі №264/770/19; призначено справу №264/770/19 за позовом Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області, до відповідача ОСОБА_1 , м.Маріуполь Донецької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, м.Маріуполь Донецької області, та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Маріупольської районної державної адміністрації Донецької області, м.Маріуполь Донецької області, про скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, закриття розділу у Державному реєстрі прав на об`єкт нерухомого майна, припинення права власності, до судового розгляду по суті; визначено проведення судового засідання 09.01.2023 об 11:30 год. у приміщенні Господарського суду Донецької області, за адресою: 61022, м.Харків, проспект Науки, 5, зал судового засідання №104, для розгляду справи по суті.

09.01.2023 зареєстровано заяву представника позивача б/н від 06.01.2023 про розгляд справи без участі, з додатками згідно переліку. Підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить розгляд справи №264/770/19, який заплановано на 09.01.2023 об 11:30год., проводити за відсутності представника Маріупольської міської ради Донецької області, за наявними матеріалами справи з прийняттям відповідного рішення суду.

Документи надані учасниками справи прийнято судом та долучено до матеріалів справи, враховано під час розгляду справи.

Щодо дотримання прав відповідача та третіх осіб під час розгляду даної справи судом, суд зазначає таке.

Ухвали від 24.01.2022 та від 16.02.2022 відправлені на адреси означених осіб за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвала від 24.01.2022 отримана, про що свідчать зворотні рекомендовані повідомлення.

Представнику відповідача надано доступ до електронної справи №264/770/19 у підсистемі «Електронний суд».

За обставин складної ситуації у державі, а саме запровадження на території України воєнного стану, введення активних бойових дій, зокрема, у м.Харкові, враховуючи віддалений режим роботи суду, та зважаючи на зупинення з 22.02.2022 прийняття працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) документів для відправлення за межі суду у зв`язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2022 рік та відсутністю знаків поштової оплати, використано альтернативні способи повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України», тощо) та постановлено направлення процесуальних документів у межах даної справи на час воєнного стану здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Судом взято до уваги, що наразі відправлення кореспонденції відповідачу та третім особам за адресами зазначеними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не здійснюється, згідно інформації з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» відділення поштового зв`язку у м.Маріуполі тимчасово не функціонують.

Зміну місцезнаходження/місця реєстрації не встановлено.

Разом з тим, у заяві представника відповідача Шутенко О.В. про вступ у справу як представника б/н від 08.02.2022 зазначено адресу: Донецька область, м.Маріуполь, просп.Будівельників, 108/3 та електронну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_2.

Кальміуською районною адміністрацією Маріупольської міської ради у заяві №46.2-3475-63.1 від 07.02.2022 вказано e-mail:

Маріупольській районній державній адміністрації Донецької області процесуальні документи надсилались в електронному вигляді на електронну адресу, що розміщена на офіційному веб-сайті установи: .

Розпорядженням керівництва Господарського суду Донецької області №16-р від 10.11.2022, за наслідками часткового виділення бюджетних асигнувань, передбачених кошторисом на 2022 рік та закінченням проведення процедури закупівлі знаків поштової оплати, відновлено відправлення вихідної кореспонденції в Господарському суді Донецької області в межах наявних знаків поштової оплати; рекомендовано суддям та працівникам апарату суду враховувати обмежену кількість знаків поштової оплати, в зв`язку з чим здійснювати відправлення через поштового оператора «Укрпошта» виключно за нагальною потребою після вичерпання альтернативних способів повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України» тощо).

З огляду на таке та враховуючи запроваджений режим роботи суду на теперішній час, надсилання кореспонденції учасникам справи, у тому числі процесуальних документів, засобами поштового зв`язку здійснюється в обмеженому режимі.

Зважаючи на вказане, першочергово, підлягають використанню альтернативні способи повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України», тощо).

Отже, першочергово здійснювалось надсилання процесуальних документів засобами електронного зв`язку на означені вище адреси.

Також 21.11.2022 уповноваженим працівником суду повідомлено представника відповідача адвоката Шутенко О.В. про зміст постановленої ухвали 18.11.2022 шляхом надання телефонограми.

14.12.2022 уповноваженим працівником суду здійснено спроби повідомити представника відповідача та третіх осіб про зміст постановленої ухвали 08.12.2022 шляхом надання телефонограми, проте зв`язок не встановлено.

Одночасно, на веб-сайті Господарського суду Донецької області 13.12.2022 опубліковано оголошення, у якому викладено зміст ухвали від 08.12.2022 по справі №264/770/19.

Інформації про зміну електронних адрес та номерів телефонного зв`язку не представлено, судом не встановлено.

Суд наголошує, що за змістом ст.ст.2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Ухвали Господарського суду Донецької області від 12.05.2022, від 18.11.2022, від 08.12.2022 по справі №264/770/19 розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, який створений для відкритого безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України до судових рішень.

З урахуванням наведеного, відповідач та треті особи не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Донецької області у даній справі.

Представник позивача у судове засідання 09.01.2023 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання обізнаний, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання 09.01.2023 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у вищевказаний спосіб.

Представник Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради у судове засідання 09.01.2023 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у вищевказаний спосіб, у заяві №46.2-3475-63.1 від 07.02.2022 просив розглянути справу №264/770/19 по суті за відсутністю його представника.

Представник Маріупольської районної державної адміністрації Донецької області у судове засідання 09.01.2023 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у вищевказаний спосіб.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також забезпечення з боку суду можливості учасників справи для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи (оголошення перерви) та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні.

ІІІ. Фактичні обставини справи:

31.07.2015 державним реєстратором реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області Джереновим Є. С. прийнято рішення №23320720 про державну реєстрацію за Дудніком Павлом Васильовичем права приватної власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення А-1 площею 5,7 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без зазначення кадастрового номера земельної ділянки. Об`єкту нерухомості присвоєно реєстраційний номер 23.

Відповідачу видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно №41572176 від 31.07.2015, нежитлове приміщення, площею 5,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №151833836 від 03.01.2019, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у комунальній власності Маріупольської міської ради.

Доказів зміни даних обставин на час розгляду справи не надано.

21.09.2018 спеціалістами відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої встановлено, що ОСОБА_1 самовільно зайняв та використовує для функціонування торгівельного павільйону земельну ділянку житлової та громадської забудови, загальною площею 0,00066 га, за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що є порушенням ст.ст.125, 126, 211, 212 Земельного кодексу України, про що складено акт виїзного обстеження.

10.07.2019 головними спеціалістами відділу контролю за використанням активів Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради проведена повторна перевірка дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої встановлено факт самовільного зайняття та використання ОСОБА_1 для функціонування торгівельного павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » земельної ділянки загальною площею 0,00064га, за адресою АДРЕСА_1 , без правовстановлюючих документів на земельну ділянку, про що складено акт виїзного обстеження.

За твердженнями позивача, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться у комунальній власності, у власність чи користування відповідачу не надавалася, до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради щодо реєстрації дозвільних документів на об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 не надходило, питання про надання необхідних дозвільних документів на будівництво не розглядалося.

Підставами прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно зазначено заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, подану адвокатом Шутенко О. В., що діє на підставі цивільно-правової угоди, прийняту 31.07.2015, та документи, подані для проведення державної реєстрації прав. Як правову підставу державної реєстрації, зазначено приписи частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.20 Порядку державної реєстрації на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013.

Вказано про долучення до заяви: копії паспортів, цивільно-правова угода б/н від 18.05.2015, технічний паспорт б/н від 14.04.2014 Державного комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації», декларація про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області за №ДЦ69 від 28.05.2014, договір оренди земельної ділянки б/н від 25.02.2014.

Картка прийому заяви №23303860, що міститься у матеріалах реєстраційної справи, не містить підпису державного реєстратора Джеренова Є.С..

У матеріалах реєстраційної справи наявний технічний паспорт на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, який виготовлений Маріупольським БТІ від 14.04.2014, відповідно до якого нежитлове приміщення має загальну площу 5,7 кв.м., облаштоване на бетонному майданчику, із бетонним фундаментом, стін із сендвіч-панелей та бетонної підлоги.

У заяві № 23303860 про державну реєстрацію прав від 31.05.2015 зазначено, що декларація про готовність об`єкта до експлуатації видана від 28.05.2014 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області за номером ДЦ 69. В матеріалах справи є засвідчена належним чином фотокопія декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 28.05.2014, яка взагалі не містить будь-якого номеру.

Відповідно до фотокопії декларації про готовність об`єкта до експлуатації, наявної у матеріалах реєстраційної справи, на нежитлове приміщення за адресою: м.Маріуполь, пр.Металургів, 176, замовником та відповідальним за виконання будівельних робіт є відповідач ОСОБА_1 , генеральним проектувальником є ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Приазовье», головним інженером проекту є Дудова О.А., щодо проектної документації (будівельного паспорту) зазначений лист замовника б/н від 23.04.2014, відповідно до Закону про регулювання містобудівної діяльності ст.31, п.3 об`єкти І-ІІІ складності не підлягають обов`язковій експертизі, дозвільними документами зазначена декларація про початок виконання будівельних робіт, зареєстрована в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Донецькій області від 14.05.2014 №ДЦ 30, дата початку будівництва ІІ квартал 2014 року, закінчення будівництва ІІ квартал 2014 року, інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відсутня, техніко-економічні показники об`єкта складаються з: фундамент бетонний; стіни сандвіч-панелі; перекриття панелі, холодне та гаряче водопостачання, водовідведення відсутнє, загальна площа будівлі 5,7 кв.м.

Також, декларація про готовність об`єкта до експлуатації датована 2014 роком, а реєстрація права власності проводилась у 2015 році. Крім того, у заяві №23303860 про державну реєстрацію прав від 31.05.2015 зазначено, що разом із заявою подано договір оренди земельної ділянки без номеру виданий 25.02.2014. У той же час в п.11.1 декларації про готовність об`єкта до експлуатації вказано, що інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію чи договір про встановлення земельного сервітуту щодо будівництва об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відсутня.

Договір оренди земельної ділянки без номеру виданий 25.02.2014 суду не надано.

Відповідно із інформацією Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради від 01.10.2018 №26/30391 земельна ділянка за адресою пр.Металургів, 176 не виділялась та не надавалась в оренду ОСОБА_1 ..

Управлінням земельних відносин Маріупольської міської ради у листі №23.4/789 від 11.01.2018 повідомлено, що будь які заяви про виділення означеної земельної ділянки у власність або оренду до Маріупольської міської ради не надходили, рішення про передачу у власність та/або надання у користування вказаної земельної ділянки не приймались, договори оренди не укладались.

Відповідно до листа управління Державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради №24/29395 від 25.09.2018, з 08.02.2016 до управління не надходило звернень ОСОБА_1 щодо реєстрації дозвільних документів на об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно питання щодо надання дозвільних документів на будівництво управлінням не розглядалось. У Єдиному реєстрі дозвільних документів, якій ведеться з 2011 року, відсутня інформація стосовно реєстрації дозвільних документів на об`єкт будівництва за вказаною адресою.

Згідно з відомостями, наданими департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції Донецької області у листі №1005-04-1163 від 02.11.2018, в Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів, будь-які документи щодо об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , замовником яких є ОСОБА_1 , не реєструвалися.

Листом №22-5/451 від 26.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Приазовье» повідомило юридичний департамент позивача, що ним не розроблялась проектна документація на об`єкт, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У листі №30.5/12504 від 28.03.2019 Головним управлінням містобудування та архітектури Маріупольської міської ради Донецької області зазначено, ща за період з 13.09.2011 громадянину ОСОБА_1 не надавалось містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за зазначеною адресою.

Наказом Управляння державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради №15 від 26.03.2018 «Про скасування декларацій про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації», на підставі службової записки та встановлення недостовірності даних, вбачаючи підстави вважати самочинним будівництвом, скасовано декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану 14.05.2014 за №ДЦ30 «Будівництво нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 » та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстровану 28.05.2014 за №ДЦ69 на об`єкт «Будівництво нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 ».

Згідно інформації, що викладена у листі Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради №26.6.3/29603 від 17.07.2019, відповідно до наявних даних відомості щодо договору оренди земельної ділянки від 06.02.2014 між Маріупольською міською радою та гр. ОСОБА_1 відсутні.

Кальміуською районною адміністрацією Маріупольської міської ради у листі №463/27766 від 08.07.2019 повідомлено, що протягом 2012-2019 рішення про присвоєння поштової адреси об`єкту, площею 5,7 кв.м., розташованого за адресою: м.Маріуполь, просп.Металургів, 176 у Кальміуському (Іллічівському) районі міста Маріуполя, який належить ОСОБА_1 , не приймалось.

IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Приписами ст..12 Земельного кодексу України (в редакції станом на 31 липня 2015 року) передбачено, що виключно до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ст.38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (ст.39 Земельного кодексу України).

Приписи ст.78 Земельного кодексу України регламентують, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

За змістом ст.80 Земельного кодексу України до суб`єктів права власності на землю відносяться територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (ст.83 Земельного кодексу України).

Пункт «а» ч.4 ст.83 Земельного кодексу України регламентує заборону на передачу у приватну власність землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знаходження та утилізації відходів тощо).

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування регламентований ст.123 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: укладення угод з порушенням земельного законодавства; самовільне зайняття земельних ділянок; псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами; розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об`єктів, що негативно впливають на стан земель; невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням; порушення строків повернення тимчасово займаних земель або невиконання обов`язків щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням; знищення межових знаків; приховування від обліку і реєстрації та перекручення даних про стан земель, розміри та кількість земельних ділянок; непроведення рекультивації порушених земель; знищення або пошкодження протиерозійних і гідротехнічних споруд, захисних насаджень; невиконання умов знімання, збереження і нанесення родючого шару ґрунту; відхилення від затверджених в установленому порядку проектів землеустрою; використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без затверджених у випадках, визначених законом, проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь; ухилення від державної реєстрації земельних ділянок та подання недостовірної інформації щодо них; порушення строків розгляду заяв щодо відведення земельних ділянок; порушення строку видачі державного акта на право власності на земельну ділянку (ч.1 ст.211 Земельного кодексу України).

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, регламентуються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004.

У даному випадку підлягають застосуванню положення наведеного Закону у редакції на момент реєстрації права власності на нежитлове приміщення, тобто станом на 31.07.2015.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» цей Закон регулює відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державна реєстрація прав на об`єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об`єкта.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 7 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об`єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п`ятої цієї статті.

Судом встановлено, що державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за адресою: м.Маріуполь, просп.Металургів, буд.176, проведено державним реєстратором реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області Джереновим Є.С., який розташований у смт.Мангуш Мангушського району Донецької області, що знаходиться поза межами розташування об`єкта нерухомості (м.Маріуполь), цей об`єкт не відноситься до території, на якій може діяти державний реєстратор реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області Джеренов Є.С. (смт.Мангуш), реєстрація цього нежитлового приміщення не відноситься до випадків, передбачених абзацами другим і третім частини п`ятої статті 3 цього Закону.

Таким чином, з боку державного реєстратора Джеренова Є.С. наявні порушення принципу територіальності та відповідно у нього відсутні права на проведення такої реєстрації поза межами свого місця розташування, адже наведена норма однозначно визначає засади державної реєстрації прав за місцем розташування об`єкта нерухомості.

При цьому, державний реєстратор Джеренов Є.С. при прийнятті документів та здійснення реєстраційних дій не пересвідчився в тому, що в документах, поданих із заявою містяться суперечності.

За змістом пунктів 38, 44 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на 31.07.2015) до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність; надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів тощо.

Як свідчать фактичні обставини справи згоди на розміщення спірного об`єкта не надавалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 Цивільного кодексу України в редакції станом на 31.07.2015).

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 Цивільного кодексу України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. При цьому, право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом.

Судом не встановлено і відповідач не надав будь-яких даних, які б свідчили, що він у законний спосіб розмістив за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, просп.Металургів, буд.176, споруду для здійснення підприємницької діяльності, а також, що йому у відповідності до приписів ст.ст.12, 123 Земельного кодексу України передана земельна ділянка для можливості розташування об`єкта.

Фактично досліджені судом матеріали та докази вказують на самовільне розміщення Дудніком П.В. торгівельного павільйону площею 5,7 кв.м., який згідно матеріалів реєстраційної справи та наявного технічного паспорту на нежитлове приміщення від 14.04.2014, розташований на бетонному майданчику, із бетонним фундаментом, стін із сандвіч-панелей та бетонної підлоги.

Державний реєстратор Джеренов Є.С. на порушення вимог ст.ст.4, 5, 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 4, 20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013, не врахував, що у долучених до заяви документах відсутні ті, які б свідчили про право користування земельною ділянкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведення державної реєстрації права власності на зазначене нежитлове приміщення, з урахуванням наведених порушень, є втручанням у право територіальної громади міста Маріуполя на мирне володіння комунальним майном, обмеження її у правових та організаційних основах містобудівної діяльності, обмеження сталого розвитку території проспекту Металургів з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів населення міста.

У той же час проведення такої державної реєстрації не ґрунтується на правових, економічних, організаційних засадах проведення державної реєстрації речових прав та не забезпечує створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

З огляду на встановлене, державним реєстратором фактично проведено державну реєстрацію права власності за відповідачем ОСОБА_1 на підставі недостовірних документів про наявність права користування земельною ділянкою, реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що розцінюється судом як відсутність належних документів, а тому у відповідача не виникало право власності на нерухоме майно.

Доводи відповідача, викладені у заперечення позовних вимог по суті, відхилено судом, адже не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

У справі, яка розглядається, з огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини та застосовані правові норми, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ.

V. Висновки суду:

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у чинній редакції) у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Згідно ч.2 ст.31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

З наведеного вбачається, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора.

Таким чином, згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду щодо недійсності правочину не зумовлює виникнення обов`язку скасування рішення про державну реєстрацію права власності на відповідний об`єкт.

Запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав саме на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. За відсутності такого рішення суду реалізувати рішення суду про визнання правочинів недійсними, тобто відновити порушені права позивача, буде неможливо.

Постановою Кабінету Міністрів України №1141 від 26.11.2011 затверджений Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Розділ 7 Порядку визначає процедуру внесення змін до Державного реєстру, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, внесення записів про скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.

Отже - скасування права власності можливе лише за умови визнання протиправним та/або незаконним рішення або документа на підставі якого означене право виникло.

Судом встановлено, що відповідач 31.07.2015 на підставі рішення державного реєстратора Джеренова Є.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також технічного паспорту, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрував за собою право власності на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 5,7 кв.м., розташованого за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, просп.Металургів, буд.176.

Тобто, право власності відповідача на спірний об`єкт виникло після проходження ним процедури, яка включала в себе реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта та інших документів, а також наступної державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості.

Разом з тим, право власності відповідача на об`єкт нерухомого майнам, загальною площею 5,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виникло не на законних підставах, з порушеннями процедури державної реєстрації на підставі неналежних документів, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими і підлягають задоволенню, а рішення державного реєстратора про право власності за Дудніком Павлом Васильовичем - скасуванню.

Пунктом 7 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно у разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав.

Таким чином, вимоги Маріупольської міської ради про закриття розділу у Державному реєстрі прав на об`єкт нерухомого майна №23 також підлягають задоволенню.

З урахуванням наведено, твердження відповідача про обрання позивачем не ефективного способу захисту інтересів не відповідають дійсності та відхиляються судом.

Інші доводи сторін не спростовують викладених висновків суду, з огляду на що не взято до уваги.

Стосовно заяви відповідача щодо застосування строків позовної давності, суд зазначає таке.

Відповідач, як на підставу для застосування позовної давності до спірних правовідносин, з урахуванням додаткових пояснень по справі, наводить те, що Маріупольській міській ради стало відомо про нібито незаконну реєстрацію ним права власності на нерухоме майно ще у 2017 році, однак з позовом Маріупольська міська рада звернулась у лютому 2019 року.

Позивач у своїх запереченнях на заяву про застосування строків позовної давності наводив аргумент, що про порушене право Маріупольській міській раді стало відомо 07.11.2017, тобто з дня проведення комісійного обстеження торгівельного об`єкту та відповідно з листа від 11.12.2017 управління земельних відносин Маріупольської міської ради про виявлення факту використання земельної ділянки під розміщення торгівельного трейлеру, на який маються правовстановлюючі документи. Отже, позивач вважає, що саме з грудня 2017 року йому стало відомо, що право власності на об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_1 з порушенням норм законодавства та як наслідок з цього часу починається відрахування позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів, які б указували на те, що ним до Маріупольської міської ради надавалося відповідне свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення.

Поряд з цим, наявність у відповідача самого свідоцтва про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення беззаперечно не може свідчити про наявність порушеного права Маріупольської міської ради, у зв`язку з тим, що для встановлення обставин порушення права та відповідно встановлення особи, яка його порушила, необхідним є проведення перевірки таких фактів у спосіб, передбачений нормами права.

Так, Маріупольська міська рада, як позивач у справі, наділена правом контролю за землями комунальної власності у межах міста, проте Маріупольська міська рада не здійснює контроль (моніторинг) реєстрації права власності на нежитлові приміщення, тому для встановлення незаконності проведення державної реєстрації права власності за відповідним суб`єктом, органу місцевого самоврядування необхідно вчинити ряд дій, зокрема, встановлення факту державної реєстрації, правових підстав для її проведення, який орган чи посадова особа провела таку реєстрацію, та відповідно отримати документи, які підтверджують ці обставини, що і вчиняв позивач у силу своїх повноважень, та лише після установлення та перевірки таких відомостей у грудні 2017 року йому стало відомо про порушення його права на земельну ділянку.

Посилання відповідача на ту обставину, що Маріупольська міська рада могла і раніше довідатися про порушення свого права суд не бере до уваги, оскільки, як установлено судом, державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення проведено поза межами території м.Маріуполь, в іншому населеному пункті, тому і позивач з обґрунтованих причин не міг довідатися про порушення свого права.

Таким чином аргументи відповідача не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим судом відхиляються як безпідставні.

Отже позивачем доведено представленими доказами той факт, що про порушення свого права йому стало відомо лише у грудні 2017 року, тому саме з цього часу підлягає обрахуванню перебіг позовної давності.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

Судовий збір підлягає розподілу з урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України та покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Маріупольської районної державної адміністрації Донецької області, про скасування свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, закриття розділу у Державному реєстрі прав на об`єкт нерухомого майна №23, припинення права власності за номером запису 10635271 задовольнити.

2.Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №23320720 від 31.07.2015 державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області Джеренова Євгена Сергійовича про проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за суб`єктом - ОСОБА_1 - скасувати.

3.Свідоцтво про право власності на нерухоме майно №41572176 від 31.07.2015, а саме: на нежитлове приміщення площею 5,7 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_1 - скасувати.

4.Розділ у Державному реєстрі прав на об`єкт нерухомого майна №23 стосовно нежитлового приміщення площею 5,7 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_1 - закрити.

5.Право власності за номером запису 10635271 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нежитлового приміщення площею 5,7 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_1 - припинити.

6.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 , банківські реквізити не зазначено) на користь Маріупольської міської ради Донецької області (87500, Донецька область, місто Маріуполь, просп.Мира, буд.70, , банківські реквізити не зазначено) відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 5944,00 грн.

7.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

8.У судовому засіданні 09.01.2023 ухвалено вступну та резолютивну частини рішення.

9.Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

10.Повний текст судового рішення складено 19.01.2023.

Суддя О.В. Кротінова