ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2023м. ДніпроСправа № 904/3628/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колдвін" (50053, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Мусоргського, буд. 11, ідентифікаційний код 42594760) до Комунального підприємства "Міський тролейбус" (50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, буд. 22, ідентифікаційний код 34811465) про стягнення 65 362,00 грн. компенсації матеріальної шкоди завданої об`єктом підвищеної небезпеки

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колдвін" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №б/н від б/д про стягнення з Комунального підприємства "Міський тролейбус" 65 362,00 грн. компенсації матеріальної шкоди завданої об`єктом підвищеної небезпеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.07.2022 о 15 год. 30 хв. у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, Покровський район, по вулиці Мусоргського, 24 відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій громадянин ОСОБА_1 , працюючий водієм тролейбуса в Комунальному підприємстві "Міський тролейбус" та керуючи тролейбусом №003, що належить КП "Міський тролейбус" на праві власності не був уважним, не стежив за технічним станом транспортного засобу (тролейбусу №003) внаслідок чого відірвалася головка струмоприймача та впала на транспортний засіб Мазда СХ-7, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Колдвін". Наслідками вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди стало пошкодження транспортного засобу Мазда СХ-7, державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року по справі №21/3876/22, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова суду не була оскаржена та набрала законної сили. Відповідно до висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження №Д1/08/22, складеного 10.08.2022 судовим експертом Чивчиш Олегом Петровичем (свідоцтво №260 від 30.05.2000), встановлена вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Мазда СХ-7 реєстраційний номер (VIN) НОМЕР_2 в цінах на дату 10.08.2022 яка складає 91 547,44 грн. Враховуючи експлуатаційні характеристики вищезазначеного транспортного засобу, власнику під час відновлювального ремонту вдалося значно зменшити, як вартість запасних частин, що використані під час ремонту так і вартість самих відновлювальних робіт. Відповідно до отриманих позивачем первинних документів бухгалтерського обліку наданих Фізичною особою-підприємцем Апанасько Семеном Миколайовичем, який здійснював ремонтно-відновлювальні роботи по усуненню пошкоджень на автомобілі Мазда СХ-7, державний номер НОМЕР_1 , загальна вартість відновлювальних робіт з урахуванням вартості запасних частин, склала 65 362,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/3628/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/3628/22 відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2022, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2022 року у м. Кривому Розі Покровському районі по вулиці Мусоргського, 24, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій громадянин ОСОБА_1 , працюючий водієм тролейбуса в Комунальному підприємстві "Міський тролейбус" та керуючи тролейбусом №003, що належить Комунальному підприємстві "Міський тролейбус" на праві власності не був уважним, не стежив за технічним станом транспортного засобу (тролейбусу №003) внаслідок чого відірвалася головка струмоприймача та впала на транспортний засіб Mazda СХ-7, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Колдвін".

Наслідками вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди стало пошкодження транспортного засобу Mazda СХ-7, державний номер НОМЕР_1 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2022 року по справі №212/3876/22, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 встановлена та підтверджується наданими до справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№232105 від 30.07.2022, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 щодо обставин ДТП, схемою місця ДТП, фототаблицею, рапортом.

Відповідно до висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження №Д1/08/22, складеного 10 серпня 2022 року судовим експертом Чивчиш Олегом Петровичем (свідоцтво №260 від 30.05.2000), встановлена вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Mazda СХ-7 реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 в цінах на дату 10.08.2022 яка складає 91 547,44 грн.

Відповідно до отриманих позивачем первинних документів бухгалтерського обліку наданим Фізичною особою-підприємцем Апанасько Семеном Миколайовичем (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), який здійснював ремонтно-відновлювальні роботи по усуненню пошкоджень на автомобілі Mazda СХ-7, державний номер НОМЕР_1 , загальна вартість відновлювальних робіт з урахуванням вартості запасних частин, склала 65 362,00 грн.

27 вересня 2022 року позивач надіслав відповідачу вимогу від 26.09.2022 за вих. №141 щодо здійснення компенсації матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується накладною Укрпошти №555 від 27.09.2022 та описом від 27.09.2022. Але жодної відповіді на вимогу позивач не отримав.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 65 362,00 грн. компенсації матеріальної шкоди завданої об`єктом підвищеної небезпеки.

Предметом доказування є факт набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); наявність шкоди у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди, наявність постанови про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 Цивільного кодексу України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду".

Аналіз положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 Цивільному кодексу України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т. ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Статті 1187, 1188 Цивільного кодексу України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так, ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України.

Положення ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

В такому випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Як встановлено вище, особою винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є ОСОБА_1 , який працюючий водієм тролейбуса в Комунальному підприємстві "Міський тролейбус" та керуючи тролейбусом №003, що належить Комунальному підприємстві "Міський тролейбус" на праві власності,

Відповідно до ч. 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Виходячи зі змісту ст. 1192 Цивільного кодексу України під збитками, які підлягають відшкодуванню потерпілому, слід розуміти вартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач за змістом свого позову вимагає стягнення визначеної експертним висновком суми матеріального збитку у сумі 65 362,00 грн., що становить вартість робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача у сумі 2 481,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Колдвін" до Комунального підприємства "Міський тролейбус" про стягнення 65 362,00 грн. компенсації матеріальної шкоди завданої об`єктом підвищеної небезпеки задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Міський тролейбус" (50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, буд. 22, ідентифікаційний код 34811465) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Колдвін" (50053, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Мусоргського, буд. 11, ідентифікаційний код 42594760) 65 362,00 грн. компенсації матеріальної шкоди завданої об`єктом підвищеної небезпеки та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв