ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"02" січня 2023 р. Cправа № 12/179-09

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Лабунської Т.І., розглянувши без виклику учасників процесу скаргу Неймана Й.Л. в порядку судового контролю за виконанням судових рішень суду у справі

за позовом: Фізичної особи - підприємця Болотіна Анатолія Давидовича, м. Тульчин Вінницька область

до: Фізичної особи - підприємця Неймана Йосипа Леонідовича, м.Тульчин, Вінницька область

про розірвання договору оренди та стягнення 95 885,63 грн.

В С Т А Н О В И В:

ФОП Болотін А.Д. звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до ФОП Неймана Й.Л. про розірвання договору оренди нежилого приміщення від 31.03.2008, яке розташоване за адресою: смт. Кирнасівка, Тульчинський р-н, Вінницька обл., вул. Леніна, 1-а та стягнення 82 580,00 грн. боргу по орендній платі, 6 652,17 грн. витрат, які не включаються в орендну плату, та 6 653,46 грн. пені.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 22.10.2022 позов задоволено частково. Розірвано договір оренди нежилого приміщення, що розташоване у будівлі за адресою: смт. Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, вул. Леніна, № 1-а, укладений між ФОП Болотіним А.Д. та ФОП Нейманом Й.Л. 31.03.2008. Стягнуто з ФОП Неймана Й.Л.:

- на користь ФОП Болотіна А.Д. 82580 грн. боргу зі сплати орендної плати, 5070,53 грн. пені, 3989,54 грн. витрат на оплату за енергопостачання;

- на користь державного бюджету 1001,4 грн. державного мита та 226,4 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу;

- на користь державного бюджету 400 грн. штрафу за ухилення від вчинення дій, покладених на сторону судом.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.02.2011 відмовлено відповідачеві у задоволенні апеляційної скарги. Рішення Господарського суду Вінницької області від 22.02.2010 у справі № 12/179-09 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.10.2011 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.02.11 у справі №12/179-09 залишено без змін.

26.12.2022 до Господарського суду Вінницької області надійшла скарга Неймана Й.Л., в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, згідно якої останній просить суд поновити строк звернення до суду із зазначеною скаргою та визнати неправомірною і скасувати постанову про арешт майна боржника від 12.04.2017 по виконавчому провадженню № 626912722, винесену старшим державним виконавцем Тульчинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Черпернатою О.В., якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно Неймана Й.Л.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2022 зазначену скаргу передано для розгляду судді Лабунській Т.І..

Дослідивши вказану скаргу, суд враховує таке.

Відповідно до ст.ст. 339, 340 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні прав.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

При цьому суд зауважує, що вказані статті включені до розділу V Господарського процесуального кодексу України під назвою "Процесуальні питання, пов`язані із виконанням судових рішень у господарських справах".

За приписами абз. 2 ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Разом з тим, суд вказує, що належним доказом направлення скарги на дії (бездіяльність) державного чи приватного виконавця є, зокрема, опис вкладення, який згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник об`єкта поштового зв`язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

Абзацом 27 ч. 2 Загальної частини Правил надання послуг поштового зв`язку закріплено, що розрахунковий документ - це документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Із наведених норм слідує, що належним доказом направлення скарги по справі може бути, зокрема, бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фіскальним чеком про відправлення.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив, що скаржник не надав докази направлення іншим учасникам справи копії скарги з додатками, натомість останній до скарги долучив її копії для направлення судом на адреси стягувача та відділу ДВС, що не узгоджується із зазначеними вище положеннями Кодексу.

Таким чином, скаржником всупереч приписам абз. 2 ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України не надано належних доказів надіслання скарги іншим учасникам справи.

Водночас, необхідною умовою забезпечення таких принципів господарського судочинства як рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, пропорційності, розумності строків є відправлення іншим учасникам справи копій відзивів, скарг, клопотань і доданих документів.

Ч. 4 ст. 170 ГПК України передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи викладене, оскільки скарга не містить належних доказів її надіслання стягувачу та органу ДВС, суд дійшов висновку про повернення скарги без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Суд звертає увагу стягувача, що після усунення недоліків, які стали підставою для повернення скарги, останній має право повторно звернутись із скаргою до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 18, 170, 232, 233, 234, ч.1 ст. 235, 236, 255, 256, 326, 339, 340 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Скаргу Неймана Йосипа Леонідовича б/н від 22.12.2022 в порядку судового контролю у справі № 12/179-09 на 3-х аркушах з додатками на 48-ми аркушах з конвертом повернути скаржнику без розгляду.

2. Копію скарги б/н від 22.12.2022 долучити до примірника ухвали, який залишається в суді.

3. Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала, постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

4. Ухвала суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повний текст ухвали суду складено та підписано - 02.01.2023.

6. Копію ухвали суду надіслати рекомендованим листом разом з матеріалами скарги Нейману Й.Л ..

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Нейману Й.Л. ( АДРЕСА_1 )