ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" січня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2970/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18) в особі Одеської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (65023, Одеська обл., місто Одеса, вул. Коблевська, буд. 39)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповіда льністю "Смартом" (65074, Одеська обл., місто Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 44, кв. 12)

про стягнення 2 706,30 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст позовних вимог Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Одеської філії Акціонерного товариства "Укртелеком".

04.11.2022 Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Одеської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповіда льністю "Смартом", в якій просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість у сумі 8 328,26 грн, індекс інфляції у сумі 718,22 грн, пеню у сумі 1 864,48 грн, 3% річних у сумі 123,60 грн, та судовий збір.

08.12.2022 від позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог (а.с.59-60), в якій останній просить суд стягнути з ТОВ "Смартом" індекс інфляції у сумі 718,22 грн, пеню у сумі 1 864,48 грн, 3% річних у сумі 123,60 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.11.2022 за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/2970/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

01.12.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.46-51) разом з доказами оплати суми основного боргу у розмірі 8 328,26 грн.

08.12.2022 від позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог (а.с.59-60), в якій останній, з урахуванням проведення відповідачем оплати суми основного боргу, просить суд стягнути з ТОВ "Смартом" індекс інфляції у сумі 718,22 грн, пеню у сумі 1 864,48 грн, 3% річних у сумі 123,60 грн.

Крім того 08.12.2022 позивач також подав до суду відповідь на відзив (а.с.73-75).

12.12.2022 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив (а.с.78-80).

У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Одеської філії Акціонерного товариства "Укртелеком".

25.08.2021 між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна №51El00-1117/21, зобов`язання за яким відповідач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим станом на момент звернення до суду з позовом у ТОВ "Смартом" виникла заборгованість за надані послуги оренди у сумі 8328,26 грн.

Факти наявності заборгованості за договором №51Е100-1117/21 від 25.08.2021 підтверджуються рахунками-актами № 51008/2203-386 від 31.03.2022, №51008/2204-191 від 30.04.2022 та № 51008/2205-306 від 31.05.2022.

Сума послуг з утримання майна, спожитих відповідачем за березень травень 2022 року, була покрита сумою грошової застави, сплаченою відповідачем відповідно до п. 3.1.0 договору.

В процесі розгляду справи відповідачем сума основного боргу була сплачена в повному обсязі.

Вимоги про стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат ґрунтуються на положеннях договору та ст. 625 ЦК України.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповіда льністю "Смартом".

Відповідачем своєчасно не сплачено заборгованість з огляду на незгоду із нарахуваннями за електричну енергію. Відповідач вважає, що позивачем необґрунтовано та неправомірно вказувались суми на компенсацію витрат за енергозабезпечення по договору.

На прохання відповідача щодо надання роз`яснень стосовно обсягів споживання електричної енергії відповіді від позивача не надходило.

ТОВ "Смартом" не має вини в простроченні здійснення платежу у сумі 8328,26 грн, оскільки так і не отримало від позивача інформації про кількість спожитої енергії, а позовна заява не містить його розрахунку.

З урахуванням наведеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача про стягнення штрафних санкцій.

Крім того, відповідач наголошує, що наразі не здійснює господарську діяльність, та в період з 26.02.2022 по 27.05.2022 в приміщенні, яке орендувало товариство, знаходились бійці Територіальної оборони м. Одеси.

Враховуючи наведене, з огляду на недобросовісну поведінку позивача, з урахуванням фактично виконаних відповідачем зобов`язань, враховуючи відсутність збитків позивача, товариство також просить зменшити розмір неустойки до 1 грн.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

25.08.2021 між Акціонерним товариством "Укртелеком" в особі директора Одеської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповіда льністю "Смартом" (Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна №51E100-1117/21 (а.с.8-16), відповідно до п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар бере в строкове платне користування нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ген. Петрова на першому та третьому поверсі 3-поверхового будинку №30/2 корпус А, загальною площею 54.7 м2, для використання у якості офісу.

Відповідно до п.3.1. договору за користування Орендованим майном Орендар зобов`язаний сплачувати Орендодавцю орендну плату, що складається з:

- плати за користування нерухомим майном, визначеної за орендною ставкою у розмірі 66,55 грн за 1 м2 за місяць (без урахування ПДВ та коефіцієнта загальних площ), що з урахуванням ПДВ та коефіцієнта загальних площ становить 4819,55 гривень за 54,7 м2 за місяць;

- плати за надання Орендодавцем послуг з утримання орендованого майна, порядок розрахунку та розмір якої зазначено у додатку №2 до договору.

Згідно п. 3.6. договору розрахунковим періодом за договором є календарний місяць. Зважаючи за дату передачі майна у користування та дату повернення його з користування, відповідно, перший та/або останній розрахункові періоди можуть бути меншими за календарний місяць. У такому випадку орендна плата нараховується пропорційно кількості календарних днів у відповідному розрахунковому періоді.

Пунктом 3.7. договору встановлено, що орендна плата сплачується Орендарем щомісяця шляхом її перерахування у безготівковому порядку на банківський рахунок Орендодавця у наступному порядку: 3.7.1. Орендна плата (за виключенням плати за надання послуг з утримання Орендованого майна) сплачується не пізніше 20 числа розрахункового (поточного) місяця. 3.7.2. Плата за надання послуг з утримання Орендованого майна сплачується до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно орендна плата сплачується на підставі рахунку-акту, що надсилається Орендодавцем Орендарю на його е-mail або за допомогою іншого узгодженого Сторонами електронного сервісу обміну документами. У разі не отримання Орендарем рахунку-акту від Орендодавця Орендар зобов`язаний здійснити оплату орендної плати не пізніше 20 числа місяця, у якому має бути здійснена така оплата. При цьому, розмір плати за надання послуг з утримання Орендованого майна визначається у розмірі, що дорівнює попередній оплаті за надання таких послуг (з подальшим корегуванням переплати/недоплати Орендодавцем).

Згідно п.6.2. договору у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

Цей Договір набирає чинності після його підписання сторонами і діє до 31.07.2022 включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовилися, що згідно зі ст. 631 ЦК України умови договору застосовуються до відносин, що виникли з 01.08.2021.

Згідно наданих позивачем рахунків (а.с.25-27) відповідачу до сплати нараховано у березні 2022 року 2 650,49 грн (з яких оренда комерційної нерухомості становить 2 008,45 грн), у квітні 2022 року 7 648,43 грн (з яких оренда комерційної нерухомості становить 2 008,45 грн), у травні 2022 року 6 266,94 грн (з яких оренда комерційної нерухомості становить 4 016,29 грн).

Відповідні рахунки станом на момент звернення позивача з позовом до суду відповідачем оплачені не були.

Частину заборгованості по вказаним рахункам було погашено за рахунок сплаченої відповідачем під час укладання договору грошової застави у сумі 8237,58 грн. Відповідні кошти були зараховані в рахунок погашення заборгованості за послуги з утримання майна та частково заборгованості з орендної плати.

Заборгованість з орендної плати у сумі 8 328,26 грн погашена відповідачем після звернення позивача до суду з відповідними вимогами, що підтверджується платіжним дорученням від 22.11.2022 (а.с.52).

5. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 759 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно до ст. 193 ГК України, яка цілком кореспондується із ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивачем було заявлено вимоги про стягнення суми заборгованості за надані послуги з оренди майна. Нараховані позивачем до стягнення суми за послуги з утримання майна, які були покриті за рахунок суми грошової застави, не є предметом розгляду в рамках даної справи.

Укладаючи договір оренди нерухомого майна, відповідач прийняв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату, з розміром якої останній достеменно обізнаний, у визначені договором строки. При цьому незгода відповідача з нарахуваннями за утримання майна, жодним чином не звільняє відповідача від обов`язку сплати орендної плати за користування майном.

Як встановлено судом, та відповідачем така обставина не заперечується, сума орендної плата за спірний період товариством сплачена лише 22.11.2022.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 ГК України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги порушення відповідачем строків сплати орендної плати, враховуючи положення договору та чинного законодавства, суд вважає правомірним нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

При перевірці доданого позивачем до позовної заяви розрахунку пені (а.с.34-35) судом встановлено його часткову помилковість з огляду на неврахування положень ч.6 ст. 232 ГК України та ч.5 ст.254 ЦК України. З огляду на це за допомогою системи "Ліга закон" було зроблено власний розрахунок, згідно якого сума пені становить 1 767,37 грн.

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
1 098,5722.03.2022 - 02.06.20227310,000.05543,94
1 098,5703.06.2022 - 22.09.202211225,000.137168,55
2 410,1421.04.2022 - 02.06.20224310,000.05556,79
2 410,1403.06.2022 - 21.10.202214125,000.137465,52
4 819,5523.05.2022 - 02.06.20221110,000.05529,05
4 819,5503.06.2022 - 01.11.202215225,000.1371 003,52
З урахуванням викладеного, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у сумі 1 767,37 грн.

Щодо розрахунку 3% річних, судом встановлено також його часткову помилковість з огляду на неврахування положень ч.5 ст.254 ЦК України. З огляду на це за допомогою системи "Ліга закон" було зроблено власний розрахунок, згідно якого сума 3% річних становить 123,51 грн.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 22/03/2022 до 01/11/2022 1 098,57 x 3 % x 225 : 365 : 10022520,32 грн.
з 21/04/2022 до 01/11/2022 2 410,14 x 3 % x 195 : 365 : 10019538,63 грн.
з 23/05/2022 до 01/11/2022 4 819,55 x 3 % x 163 : 365 : 10016364,57 грн.
З урахуванням викладеного, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних підлягають частковому задоволенню у сумі 123,51 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, сума яких склала 718,22 грн, суд вважає його вірним, а вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача стосовно зменшення розміру пені до 1 грн суд вказує наступне.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням ч. 1 ст. 550 ЦК України.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Цивільні та господарські відносини ґрунтуються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Натомість, заявляючи про наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, відповідач лише посилається на те, що він не здійснює господарську діяльність, а також військову агресію російської федерації проти України, та надання у користування орендованого приміщення Територіальній обороні. Проте, на підтвердження наявності підстав для зменшення штрафних санкцій відповідач не наддав суду жодних належних та допустимих доказів і не довів винятковості обставин, що зумовлює відмову у задоволенні клопотання відповідача.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно.

Керуючись ст.129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповіда льністю "Смартом" (65074, Одеська обл., місто Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 44, кв. 12, ) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, ) в особі Одеської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (65023, Одеська обл., місто Одеса, вул. Коблевська, буд. 39, ) пеню у сумі 1 767 /одна тисяча сімсот шістдесят сім/ грн 37 коп., 3% річних у сумі 123 /сто двадцять три/ грн 51 коп., інфляційні втрати у сумі 718 /сімсот вісімнадцять/ грн 22 коп., судовий збір у сумі 2 391 /дві тисячі триста дев`яносто одна/ грн 89 коп.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська