ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.01.2023 Справа № 914/1019/22

За заявою:Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви», м. Новояворівськ, Львівська обл.
про:відвід судді
у справі:№914/1019/22
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніко-Експо», м. Львів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Мальви», м. Новояворівськ, Львівська обл.
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Львівської міської ради, м. Львів
а також третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:Приватного підприємства «Ера Консалтинг», м. Новояворівськ, Львівська обл. Кіцили Івана Тадейовича, м. Львів Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, м. Львів Державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Тузяка П.Т., с. Жирівка, Львівська обл.
про:визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію
Суддя Крупник Р.В.
Представники учасників справи не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа №914/1019/22 за позовом ТОВ «Юніко-Експо» до ТОВ «ДК «Мальви», державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію.

Ухвалою від 08.06.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Процесуальний хід розгляду справи відображений в ухвалах суду.

Ухвалою від 02.11.2022 суд направив на адресу Західного апеляційного господарського суду матеріали справи №914/1019/22, зупинив провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Західного апеляційного господарського суду, прийнятим за результатами розгляду апеляційної скарги ТОВ «ДК «Мальви» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.09.2022 та повернення матеріалів справи на адресу Господарського суду Львівської області.

Ухвалою від 27.12.2022 поновлено провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 27.01.2023.

13.01.2023 до суду надійшла заява ТОВ «ДК «Мальви» про відвід судді Крупника Р.В. (вх. №892/23 від 13.01.2023), яка обґрунтована наступним. Так, 13.01.2023 товариству стало відомо про підстави для відводу у зв`язку із отриманням постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2022 у справі №914/1688/21, якою скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 23.05.2022 у справі №914/1688/21.

На переконання заявника, зміст постанови суду касаційної інстанції свідчить про те, що у межах справи №914/1688/21 суддя Крупник Р.В. ухвалив на користь ТОВ «Юніко-Експо» (позивача у даній справі) незаконне рішення, яким узаконено подальше використання позивачем у цій справі земельної ділянки без можливості її повернення у зв`язку із несплатою орендної плати.

Заявник вказує, що предметом спору у справі №914/1019/22 є скасування державної реєстрації на об`єкти незавершеного будівництва багатоквартирні житлові будинки, які зареєстровані за ТОВ «ДК «Мальви» на підставі дозволу на виконання будівельних робіт N IV 87 від 11.07.2017 (щодо законності видачі якого сторони справи ТОВ «Юніко-Експо» та ТОВ «ДК «Мальви», мають діаметрально протилежні позиції) та договору №20/10 від 20.10.2014 (оцінка якого вже надана судом у цьому складі), та які розташовані на земельній ділянці №:01:010:0079, загальною площею 2,2831 га згідно із Договором оренди від 25.10.2016 (у розірванні якого відмовив суд під головуванням судді Крупника Р.В. у справі №914/1688/21).

У заяві про відвід зазначено, що сформований судом у межах справи №914/1688/21 висновок щодо дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт по спірних об`єктах нерухомого майна суперечить тим обставинам, які необхідно встановити для прийняття обґрунтованого рішення у справі №914/1019/22.

Крім цього, заявник також посилається на те, що його заява подається не у зв`язку із незгодою сторони з процесуальним рішенням судді Крупника Р.В. у справі №914/1688/21, а у зв`язку із тим, що йому стало відомо про вчинені суддею дії в інтересах позивача у цій справі.

Розглянувши заяву ТОВ «ДК «Мальви» про відвід, суд зазначає наступне.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки у ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 38 ГПК України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У своїй заяві ТОВ «ДК «Мальви» вказує, що дізналося про підстави для відводу лише 13.01.2023, отримавши постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2022 у справі №914/1688/21.

На підтвердження вказаної обставини ним надано поштовий конверт №572.

Проаналізувавши відповідні доводи, здійснивши трекінг поштового відправлення №572, а також врахувавши подання заяви про відвід 13.01.2023, суд дійшов висновку, що відповідна заява подана у строк встановлений абз. 2 ч. 3 ст. 38 ГПК України.

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Слід зазначити, що головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

У п.66. Коментаря до Бангалорських принципів поведінки суддів вказано, що суддя має уникати занадто частих відводів. Суддя має бути готовим займатися питаннями, які підлягають розгляду у суді. Бувають ситуації, коли з метою захисту прав сторін і збереження суспільної довіри до чесності та непідкупності судових органів необхідно позбавити суддю права розглядати якусь справу та ухвалювати по ній рішення. З іншого боку, численні відводи суддів можуть викликати недовіру суспільства до складу суду та цього судді, а також привести до невиправданої завантаженості його колег. У сторін судового процесу може скластися враження, що вони можуть знайти та обрати суддю для розгляду їх справи, що небажано.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

На думку Європейського суду з прав людини, судді у своїй професійній діяльності мають бути вільними від особистих симпатій, уподобань, схильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які свідчили б про протилежне (суб`єктивна безсторонність). Суду також належить бути безстороннім об`єктивно, тобто мати достатньо гарантій, що виключають будь-які сумніви стосовно нього. Цей аспект висуває додаткові обмеження для суддів щодо їхньої участі в політичному житті держави або будь-якій іншій діяльності, оскільки це може викликати підозру в їхній особистій заінтересованості під час вирішення справ. Суддя не буде об`єктивно безстороннім у випадку його залежності від чогось або когось.

При цьому, незалежність судів є прерогативою чи привілеєм, що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок №1 (2001) КРЄС про стандарти незалежності судових органів та незмінюваності суддів).

Закон не покладає на суддю обов`язку переконувати у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та поза процесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді. Якщо у судді існують реальні факти для самовідводу, які впливатимуть на його безсторонність, суддя має вказати про це у поданій заяві (процесуальному рішенні).

Підсумовуючи вищевикладене, можна констатувати, що для відводу судді заявник повинен навести реальні факти та надати дійсні докази, які у своїй сукупності свідчили б про існування ризику порушення суддею обов`язку неупередженого розгляду справи та/або спростовували презумпцію неупередженості судді.

Як вбачається з заяви про відвід судді Крупника Р.В. основним аргументом заявника є те, що зміст постанови КГС ВС від 20.12.2022 у справі №914/1688/21 свідчить про те, що у межах справи №914/1688/21 суддя Крупник Р.В. ухвалив на користь ТОВ «Юніко-Експо» (позивача у даній справі) незаконне рішення, яким узаконено подальше використання позивачем у цій справі земельної ділянки без можливості її повернення у зв`язку із несплатою орендної плати.

Також заявник покликається на те, що в межах справи №914/1688/21 суддя Крупник Р.В. уже надавав оцінку договору №20/10 від 20.10.2014, який був підставою для реєстрації за ТОВ «Девелоперська компанія «Мальви» права на спірні об`єкти незавершеного будівництва, а також відмовив у розірванні Договору оренди від 25.10.2016 земельної ділянки №:01:010:0079, загальною площею 2,2831, на якій розташовані відповідні об`єкти незавершеного будівництва.

З цього приводу суд зазначає таке.

Господарським судом Львівської області у складі судді Крупника Р.В. розглядалася справа №914/1688/21 за позовом керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ТОВ «Юніко-Експо», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача ТОВ «ДК «Мальви» про розірвання договору оренди землі від 25.10.2016 №С-4361.

Предметом позову в справі №914/1688/21 була матеріально-правова вимога про розірвання Договору оренди землі № С-4361 від 25.10.2016, укладеного між Львівською міською радою та ТОВ «Юніко-Експо»;

Підставами позову в справі №914/1688/21 були обставини невиконання ТОВ «Юніко-Експо» протягом періоду з березня 2020 і по час подання позовної заяви (червень 2021) своїх договірних зобов`язань в частині своєчасного та повного внесення орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий №:01:010:0079, загальною площею 2,2831 га., яка розташована у м. Львові на вул. Угорська, 14.

В рішенні від 23.05.2022 у справі №914/1688/21 суд зазначив, що в ході розгляду справи ТОВ «Юніко-Експо» не надано доказів сплати заборгованості з орендної плати як за відповідний період, так і доказів того, що він продовжує здійснювати сплату орендних платежів, як це передбачено умовами Договору. А тому, за відсутності вказаних доказів, суд погодився з доводами прокурора про порушення майнових прав Львівської міської ради, оскільки основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором і через відсутність цієї плати орендодавець позбавляється того на що він розраховував при його укладенні.

Однак, не зважаючи на те, що прокурором здійснювався захист майнових прав та інтересів Львівської міської ради, ним не було заявлено вимог про стягнення з ТОВ «Юніко-Експо» заборгованості з орендної плати.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог прокурора у справі №914/1688/21, суд дійшов висновку, що обрання прокурором розірвання договору як способу захисту не призведе до тих наслідків на досягнення яких він спрямований, а саме припинення порушення майнових прав Львівської міської ради на майбутнє або усунення загрози такого порушення, з таких підстав:

1) цей спосіб захисту є неефективним за законом, в силу його неповноти та невідповідності принципу процесуальної економії (так як поряд із вимогою про розірвання договору оренди землі не було заявлено вимогу про повернення земельної ділянки);

2) цей спосіб захисту є неефективним на практиці, враховуючи обставини, які мали місце в даній справі (зокрема, внаслідок знаходження на земельній ділянці чотирьох секцій багатоквартирних будинків на котрі оформлено право власності і чотирьох секцій багатоквартирних будинків, які є об`єктами незавершеного будівництва, фактичне повернення земельної ділянки Львівській міській раді є неможливим і розірвання договору порушуватиме права осіб, котрі придбали квартири в будинках, будівництво котрих незавершено).

Рішення Господарського суду Львівської області від 23.05.2022 у справі №914/1688/21 було залишене без змін згідно постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2022, однак в подальшому скасоване постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 20.12.2022.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій і направляючи справу №914/1688/21 на новий розгляд до місцевого суду, суд касаційної інстанції зазначив, що господарські суди попередніх інстанцій, зосередившись на питанні чи є ефективним обраний прокурором спосіб захисту цивільного права, не надали правової оцінки доводам прокурора про неналежне виконання ТОВ «Юніко-експо» умов договору оренди земельної ділянки щодо повної та своєчасної сплати орендної плати, не встановили обставини як щодо наявності чи відсутності факту порушення відповідачем умов договору оренди у вигляді систематичного невнесення орендної плати, так і щодо наявності чи відсутності критерію істотності такого порушення договору оренди земельної ділянки у розумінні частини 2 статті 651 ЦК України, а також не врахували наведених правових висновків Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі (п. 5.41 Постанови від 20.12.2022).

Таким чином з наведеного вбачається, що при розгляді справи №914/1688/21 суддя Крупник Р.В., як суд першої інстанції, лише вирішив існуючий спір по суті і ніяких дій в інтересах ТОВ «Юніко-Експо» (як це стверджує ТОВ «ДК «Мальви» в заяві про відвід) не вчиняв.

Сам факт скасування Верховним Судом рішення місцевого суду у справі №914/1688/21 не свідчить про наявність обставин, в розумінні ст. 35 ГПК України, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Крупника Р.В. при розгляді справи №914/1019/22. Більше того, Верховним Судом спір у справі №914/1688/21 по суті вирішено не було, а тому безпідставними (в контексті заяви про відвід) є твердження заявника про незаконність висновків судді Крупника Р.В. при розгляді вказаної справи.

Також не відповідає дійсності твердження заявника, що при розгляді справи №914/1688/21 суддею Крупником Р.В. було сформовано висновки щодо дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт по спірних у справі №914/1019/22 об`єктах нерухомого майна, а також надано оцінку Договору №20/10 від 20.10.2014, укладеного між ТОВ «ДК «Мальви» та ТОВ «Юніко-Експо», які суперечать тим обставинам, що необхідно встановити для прийняття обґрунтованого рішення у справі №914/1019/22.

Зокрема, в рішенні від 23.05.2022 у справі №914/1688/21 суд лише зазначив про факт укладення між ТОВ «ДК «Мальви» та ТОВ «Юніко-Експо» Договору №20/10 від 20.10.2014, а також про те, що в порядку реалізації проекту забудови орендованої земельної ділянки впродовж 2015-2019 років в межах виконання Договору про будівництво №20/10 від 20.10.2014 було споруджено та введено в експлуатацію ряд об`єктів.

З приводу дозвільних документів, то суд лише вказав, що як зазначає відповідач та не заперечує прокурорка, право забудови земельної ділянки кадастровий №:01:010:0066, загальною площею 3,8281 га належало відповідачу як на підставі Договору оренди землі від 26.12.2006, так і Архітектурно-планувального завдання №793 від 12.12.2007, проекту, який отримав позитивний висновок експертизи, та Дозволу на виконання будівельних робіт №ЛВ5 від 18.05.2012, який видано на внесення змін до Дозволу на виконання будівельних робіт №1/345-10 від 05.08.2010.

Таким чином, суддя Крупник Р.В. при розгляді справи №914/1688/21 не оцінював та не робив ніяких висновків щодо правовідносин, які виникли між ТОВ «Юніко-Експо» та ТОВ «ДК «Мальви» за Договором №20/10 від 20.10.2014 та не робив оцінки щодо дозвільних документів, які б суперечили тим обставинам, що необхідно встановити для прийняття обґрунтованого рішення у справі №914/1019/22. Це зумовлено тим, що оцінка відповідних документів та встановлення вказаних обставин не входили до предмету розгляду справи №914/1688/21.

Підсумовуючи все викладене вище, вбачається, що заява ТОВ «ДК «Мальви» про відвід судді Крупника Р.В. фактично мотивована незгодою з процесуальним рішенням судді Крупника Р.В. при розгляді справи №914/1688/21 (не зважаючи на ту обставину, що в самій заяві заявник зазначає про протилежне).

Водночас, згідно ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Подібна позиція висловлена Радою суддів України у рішенні №46від 07.09.2017, у п. 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Крім цього, як зазначено у п. 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Craxi v. Italy» від 07.12.2000, професійні судді мають досвід та підготовку, що дозволяє їм не піддаватись впливу якихось зовнішніх чинників, коли йдеться про судовий розгляд.

З огляду на викладене вище, а також приймаючи до уваги той факт, що:

- ні чинним ГПК України, ні Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, не передбачено право суду (судді) уникати здійснення правосуддя в порядку та спосіб визначений Конституцією України та чинним ГПК України;

- заявником не надано суду доказів, які викликають сумнів у неупередженості судді (відповідно до ст. ст. 35, 36, 38 ГПК України), а лише надається оцінка діям судді вчинення яких регламентовано чинним ГПК України (під час розгляду суддею Крупником Р.В. справи №914/1688/21), що прямо суперечить вимогам ч. 4 ст. 35 ГПК України, суд доходить висновку, що заява ТОВ «ДК «Мальви» вх. №892/23 від 13.01.2023 про відвід судді Крупника Р.В. у справі №914/1019/22 є необґрунтованою.

Згідно із ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки заява про відвід надійшла до суду більше ніж за 3 робочі дні до наступного засідання, суд вважає за необхідне передати заяву ТОВ «ДК «Мальви» вх. №892/23 від 13.01.2023 про відвід судді Крупника Р.В. у справі №914/1019/22 на автоматизований розподіл справи між суддями з метою вирішення питання про відвід в іншому складі суду.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 42, 46, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ТОВ «Девелоперська компанія «Мальви» вх. №892/23 від 13.01.2023 про відвід судді Крупника Р.В. у справі №914/1019/22 визнати необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи №914/1019/22 на автоматизований розподіл, для визначення судді, який вирішуватиме питання про відвід судді Крупника Р.В., у порядку, встановленому ч.1 ст. 32 ГПК України.

Суддя Крупник Р.В.