ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2023 Справа № 917/1444/22

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирська фабрика гофротари", вул. Луцька, м. Нововолинськ, Волинська область, 45403

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт", вул. Будька, буд. 47, м. Гадяч, Полтавська область, 37301

про стягнення 245 922,14 грн.

Суддя Ціленко В.А.

Секретар судового засідання: Білоус О.В.

Справа розглядається в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирська фабрика гофротари" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" 195 266,38 грн. основного боргу, 3 710,06 грн. інфляційних витрат, 9 157,16 грн. 30% річних, 15 261,91 пені та 22 526,63 грн. штрафу відповідно до Договору поставки № 57/08-2022 від 05.08.2022 року.

Відповідач позов заперечує посилаючись на те, що строк виконання його грошових зобов`язань не настав, так як Позивач не виконав приписи п.п. 2.4, 2.5. Договору та не надав на кожну партію товару видаткову накладну, документи, що підтверджують його якість, товарно-транспортні накладні, які слугують підставою для виконання оплати.

Додані Позивачем видаткові накладні містять в собі дату та місце їх складання, та не містять дату їх отримання Відповідачем, тому не можливо відслідкувати момент виникнення обов`язку з оплати отриманого товару. У зв`язку з цим Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт", м. Гадяч подало клопотання про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирська фабрика гофротари", м. Нововолинськ оригінали видаткових, товарно-транспортних накладних та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження і необхідність її розгляду за правилами загального позовного провадження, які відхиляються судом виходячи з наступного.

Сам факт отримання товару не заперечується Відповідачем, долучені до позову супровідні документи на його поставку завірені Позивачем у належний спосіб, що кореспондується з статтями 74, 79 Господарського процесуального кодексу України та не потребує їх огляду в оригіналі.

Відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

В поданому клопотанні Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" не зазначено заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу та причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання, у зв`язку з чим клопотання позивача судом відхилено.

В силу вимог ч.ч. 2, 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ зазначених у ч. 4 цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту ; категорію та складність справи; кількість сторін та інших учасників справи; значний суспільний інтерес справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення заяви відповідача без задоволення чи розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, в залежності від обґрунтованості заперечень відповідача.

Всупереч вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт", м. Гадяч не обґрунтовано, а обсяг та характер наявних у справі доказів, категорія та складність справи не потребують її розгляду за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до укладеного Договору поставки № 57/08-2022 від 05.08.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Володимирська фабрика гофротари", м. Нововолинськ зобов`язалося поставити картонну продукцію, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт", м. Гадяч прийняти її та оплатити на умовах укладеного Договору.

Позивач посилається на те, що Відповідач виконав взяті на себе зобов`язання, як Покупець, лише частково, у зв`язку з чим просить суд стягнути залишок боргу в сумі 195 266,38 грн. та нарахування, що складають додаткову відповідальність, у примусовому порядку.

При ухваленні рішення судом враховано наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором поставки, відповідно до якого продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання Договору поставки № 57/08-2022 від 05.08.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Володимирська фабрика гофротари", м. Нововолинськ протягом серпня 2022 року було поставлено гофроящиків:

- 555*280*150 П-32К, кількість 4995.00000 на суму 104175,72 грн. (видаткова накладна № РН-0001686 від 15.08.2022);

- 235*195*127 Т-23К, кількість 6285.00000 на суму 38237,94 грн. (видаткова накладна № РН-0001873 від 31.08.2022);

- 555*280*150 П-32К, кількість 6370.00000 на суму 132852,72 грн. (видаткова накладна № РН-0001874 від 31.08.2022) та не заперечується Покупцем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт", м. Гадяч.

В силу вимог ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Пунктом 4.2. Договору сторони обумовили, що Покупець здійснює оплату Товару впродовж 7 календарних днів, включно з днем його отримання.

Статтями 525, 526, 530, 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, у визначений строк, відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від забов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Із наданих Позивачем доказів, у тому числі платіжних доручень № 1955 від 12.08.2022 року та № 2078 від 30.08.2022 року вбачається, що із загальної вартості поставленого товару на 275 266,38 грн., оплачена лише в сумі 80 000,00 грн. Основна заборгованість склала 195 266,38 грн.

З урахуванням викладеного заборгованість є доведеною належними доказами.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що підтверджує правомірність нарахування на суму боргу 3 710,06 грн. інфляційних витрат та 9 157,16 грн. 30% річних.

При цьому судом враховується те, що відповідно до ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Визначена у п. 5.4. Договору відповідальність за порушення грошових зобов`язань у розмірі 30% річних та їх заявлений розмір 9157,16 грн. розуміються як компенсація кредитору майнових втрат, а не як спосіб отримання доходів, не свідчить про унеможливлення боржником певних зобов`язань та зберігає розумний баланс між інтересами боржника і кредитора.

Будь-які клопотання чи докази щодо дискримінаційного характеру обумовленої стороною у Договорі відповідальності Відповідачем у справі не заявлялися. З урахуванням обставин справи, які мають юридичне значення суд не вбачає підстав для зменшення розміру відсотків річних, як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Виконання зобов`язання може забезпечуватися пенею, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. В Законі України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань повинен оплатити кредитору пеню, що встановлюється за згодою сторін, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.4. Договору визначено, що за прострочку терміну оплати товару Покупець сплачує Постачальнику неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день затримки (прострочення) платежу та 10% штрафу від вартості неоплаченого товару понад 10 календарних днів, що підтверджує правомірність нарахування 22 526,63 грн. штрафу та 15 261,91 грн. пені.

Заперечення Відповідача до уваги судом не прийняті, так як не відповідають фактичним обставинам та не можуть слугувати для звільнення від відповідальності, а наявні документи на підставі укладеного між сторонами Договору давали відповідачу можливість для виконання його умов.

З урахуванням викладених обставин слід вважати, що порушення договірних зобов`язань відповідачем доведені належними доказами, тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" (вул. Будька, буд. 47, м. Гадяч, Полтавська область, 37301, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимирська фабрика гофротари" (вул. Луцька, 25, м. Нововолинськ, Волинська область, 45403, ) 195 266,38 грн. основного боргу, 3 710,06 грн. інфляційних витрат, 9 157,16 грн. 30% річних, 15 261,91 пені, 22 526,63 грн. штрафу та 3688,83 грн. судового збору.

3. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 Господарського процесуального кодексу України.

Повне текст рішення складено 17.01.2023.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання

чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ціленко В.А.