ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

18.01.2023м. ДніпроСправа № 904/3570/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРІКА" про забезпечення позову у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРІКА", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НУМІС", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки № 01072019 Э-П від 01.08.2019 у загальному розмірі 8 959 010,34 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Без участі (виклику) представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕРІКА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НУМІС" заборгованість за договором поставки № 01072019 Э-П від 01.08.2019 у загальному розмірі 8 959 010,34 грн., з яких: 8 757 212,04 грн. - основний борг, 144 317,64 грн. - пеня, 8 659,06 грн. - 3% річних, 48 821,60 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору, а саме в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого в період з травня 2021 року по лютий 2022 року товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 22.11.2022 о 10:00 год.

22.11.2022 у призначене судове засідання представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2022 підготовче судове засідання відкладено на 13.12.2022 о 11:20 год.

05.12.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнає та просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

12.12.2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

У призначене підготовче судове засідання 13.12.2022 відповідач не з`явився.

13.12.2022 від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 22.01.2023 включно та в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 10.01.2023 о 10:00 год.

Судове засідання 10 січня 2023 року не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Бєлік В.Г. з 10.01.2023 по 13.01.2023 у відрядженні, про що сторін було повідомлено телефонограмою, щодо дати наступного слухання справи буде повідомлено додатково ухвалою суду.

18.01.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРІКА" до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти у сумі 8 757 212,04 грн, які знаходяться на наступних банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "НУМІС":

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 в Акціонерне товариство АЛЬФА-БАНК у м. Києві, МФО 300346 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_2 в Акціонерне товариство ПриватБанк, МФО 305299 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_3 в Акціонерне товариство КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК, МФО 300614 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_4 в Акціонерний банк Південний, МФО 328209 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_4 в Акціонерний банк Південний, МФО 328209 (валюта долар США);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_5 в Акціонерне товариство ОТП БАНК, МФО 300528 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_6 в Акціонерне товариство ОТП БАНК, МФО 300528 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_7 в Акціонерне товариство ОТП БАНК, МФО 300528 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_6 в Акціонерне товариство ОТП БАНК, МФО 300528 (валюта долар США);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_6 в Акціонерне товариство ОТП БАНК, МФО 300528 (валюта ЄВРО);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_8 в Акціонерне товариство ПУМБ, МФО 334851 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_9 в ПАТ МТБ БАНК, МФО 328168 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_4 в Акціонерний банк Південний, МФО 328209 (валюта ЄВРО);

а також на всіх інших банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю НУМІС (Код , адреса: 49106, м. Дніпро, бульвар Слави буд. 7К) у будь-яких банківських установах, які будуть встановлені під час виконання відповідної судової ухвали.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована наступним.

Поставка товару здійснювалась Позивачем за Договором протягом тривалого періоду. Так на виконання своїх обов`язків за Договором поставки № 01072019 Э-П від 01.08.2019 Постачальником здійснювались поставки товару відповідно до замовлень Покупця в період з травня 2021 року по лютий 2022 року. Поставлений товар було прийнято Покупцем, але не оплачено в повному обсязі.

На виконання умов вказаного договору Позивач поставив ТОВ Стиль Д товар на загальну суму 8 757 567, 96 грн. (вісім мільйонів сімсот п`ятдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень 96 копійок), що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

В порушення вказаних умов Договору Покупець не здійснює оплату поставленого йому за Договором та реалізованого ним Товару починаючи з 15.02.2022 року. В період з лютого по травень місяць сторонами проводився залік взаємних однорідних вимог по Договору, але оплати за отриманий товар ТОВ Стиль Д не здійснювало.

Станом на 18.10.2022 року прострочена заборгованість за Договором поставки становить 8 757 212,04 гри. (вісім мільйонів сімсот п`ятдесят сім тисяч двісті дванадцять гривень 04 коп.).

Заборгованість Відповідача за Договором перед Позивачем в розмірі 8 757 212,04 грн. підтверджується також і Актом звірки взаємних розрахунків між Сторонами станом на 31.08.2022 року. Вказаний акт підписано головними бухгалтерами сторін та засвідчено печатками сторін. Підписанням вказаного Акту звірки Відповідач підтвердив факт наявності заборгованості на користь Позивача у розмірі 8 757 212,04 грн.

Позивач зазначив, що оскільки існує великий ризик не виконання рішення суду в майбутньому, невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках Відповідача, може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду через списання з рахунків цих коштів.

У вирішенні питання про забезпечення позову визначальною є оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Господарський суд вважає, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1, ч.4 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За приписами ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно частини 4 зазначеної норми у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Суд вважає за необхідне відмітити, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Також з метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в тому числі, на стадії ліквідаційної процедури вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, які передбачені загальними положеннями статті 137 Господарського процесуального кодексу України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм закону про банкрутство. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 925/100/15.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників у справі про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників у справі про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20 щодо забезпечення позову дійшов наступних правових висновків, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Подібні за змістом правові висновки щодо застосування ст.ст. 136, 137 ГПК наведені також у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, в яких зазначено, що забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на ефективний засіб юридичного захисту, приписи якої суди застосовують при розгляді справ відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 910/4103/18, від 27.06.2019 у справі № 916/73/16.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

За приписами абзацу 3 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд зазначає, що предметом позовних вимог ТОВ "ЕРІКА" є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 8 757 212,04 грн., яка виникла з підстав неналежного виконання ТОВ "НУМІС" зобов`язань за договором поставки № 01072019 Э-П від 01.08.2019.

В даному випадку для оцінки ризиків неможливості виконання або утруднення виконання необхідно встановити наявність або відсутність факту погіршення майнового стану відповідача, що може вплинути на виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути заявлені у заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

У відзиві на позов відповідач зазначив наступне.

24.02.2022 розпочалось вторгнення Російської Федерації, у зв`язку з чим на всій території України запроваджено воєнний стан, що підтверджується Указом Президента України 64/2022 від 24.02.2022. ТОВ Стіль Д (первісний боржник за договором) здійснювало господарську діяльність у сфері роздрібної торгівлі товарами продовольчої та непродовольчої групи через торгівельну мережу магазинів ПРОСТОР. З метою провадження господарської діяльності, ТОВ Стіль Д використовувались приміщення та торгівельні площі, в яких перебували товарно-матеріальні цінності (у тому числі товари, тощо). Під час бойових дій не встановленими особами пошкоджено будівлі великої кількості магазинів та захоплено товарно-матеріальні цінності (товари, обладнання та інше), які знаходились у приміщеннях магазинів. Внаслідок зазначених неправомірних дій невстановлених осіб, підприємство втратило контроль над великою кількістю магазинів та товарно-матеріальними цінностями, які знаходились в приміщеннях магазину. Зазначеними неправомірними діями підприємству завдано майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Всі вище наведені твердження ТОВ НУМІС, викладені ним у відзиві є визнанням факту погіршення матеріального становища відповідача, та як наслідок підвищення ризиків не виконання рішення суду в подальшому.

За результатами надання оцінки доводам ТОВ "ЕРІКА", а також підтвердження відповідачем щодо зменшення майна останнього, господарський суд доходить висновку, що у випадку задоволення заявлених ТОВ "ЕРІКА" позовних вимог рішення суду буде виконуватись, в першу чергу, за рахунок грошових коштів відповідача або майна, якщо воно буде виявлене в процесі примусового виконання судового рішення.

З викладених обставин, господарський суд вважає доведеним наявність достатньо обґрунтованого припущення, що грошові кошти, які належать відповідачу на момент пред`явлення позову до нього, можуть зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача у зв`язку із значною сумою заборгованості і вказані зобов`язання відповідача за договором не забезпеченні ані його майном, ані у будь-який інший спосіб.

Позиція господарського суду із даного питання відповідає висновкам, до яких дійшов Верховний Суд у постанові від 24.02.2021р. по справі № 916/2364/20.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує, зокрема, висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 23.03.2020 року по справі № 910/7338/19, згідно якого невжиття наведених позивачем у заяві про забезпечення позову заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі (у разі задоволення позову), ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи відповідач здійснить розпорядження своїм майном або частиною майна у будь-який спосіб, зокрема відчужить своє майно (частину майна) на користь інших осіб (у тому числі шляхом продажу, дарування, передачі в управління або оренду, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, найм, передачі в іпотеку та/або заставу, будь-якого іншого обтяження), то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить ефективний захист та поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся з позовом у цій справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Господарський суд зазначає, що позивачем заявлена вимога про стягнення грошових коштів у розмірі 8 757 212,04 грн (основний борг). Водночас, позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких фінансових установах та належать відповідачу в межах ціни позову. Наведене дозволяє суду дійти висновку про співмірність обраного заходу забезпечення із заявленими позовними вимогами, а також про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "ЕРІКА".

Таким чином, арешт має бути накладений на грошові кошти, які розміщені в банківських установах, та будуть виявлені в ході виконавчого провадження з примусового виконання даної ухвали.

Господарський суд зауважує, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та вживаються судом виключно до набрання законної сили рішенням суду у цій справі та в межах ціни позову.

Положеннями ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Враховуючи обрання ТОВ "ЕРІКА" такого виду заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти, господарський суд за результатами надання оцінки доданим до заяви про вжиття заходів забезпечення позову, дійшов висновку про відсутність правових підстав для вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 234 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРІКА» про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме:

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 8 757 212,04 грн (вісім мільйонів сімсот п`ятдесят сім тисяч двісті дванадцять гривень 04 копійки), які знаходяться на наступних банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "НУМІС" ():

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 в Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК у м. Києві, МФО 300346 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_2 в Акціонерне товариство «ПриватБанк», МФО 305299 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_3 в Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_4 в Акціонерний банк «Південний», МФО 328209 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_4 в Акціонерний банк «Південний», МФО 328209 (валюта долар США);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_5 в Акціонерне товариство «ОТП БАНК», МФО 300528 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_6 в Акціонерне товариство «ОТП БАНК», МФО 300528 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_7 в Акціонерне товариство «ОТП БАНК», МФО 300528 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_6 в Акціонерне товариство «ОТП БАНК», МФО 300528 (валюта долар США);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_6 в Акціонерне товариство «ОТП БАНК», МФО 300528 (валюта ЄВРО);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_8 в Акціонерне товариство «ПУМБ», МФО 334851 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_9 в ПАТ «МТБ БАНК», МФО 328168 (валюта українська гривня);

- Розрахунковий рахунок: НОМЕР_4 в Акціонерний банк «Південний», МФО 328209 (валюта ЄВРО);

а також на всіх інших банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» (49106, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 7К; ) у будь-яких банківських установах, які будуть встановлені під час виконання відповідної судової ухвали.

4. Дана ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2023 у справі № 904/3570/22 є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 18.01.2023, та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Дана ухвала підлягає обов`язковому виконанню на всій території України з моменту її винесення.

5. Строк пред`явлення даної ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2023 у справі № 904/3570/22 до виконання становить три роки, тобто до 19.01.2026.

6. Стягувачем у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2023 у справі № 904/3570/22 є позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРІКА» (49055, м. Дніпро, вул. Титова, буд 19А; ).

7. Боржником у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2023 у справі № 904/3570/22 є відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НУМІС» (49106, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 7К; ).

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст.ст.254 - 258 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 18.01.2023.

Суддя В.Г. Бєлік