РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2023 м. КиївСправа № 910/11776/22

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНФІЛДС ЮА";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРМА КРОЛІКОФФ";

про: стягнення 120.055,57 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРІНФІЛДС ЮА" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРМА КРОЛІКОФФ" (далі - відповідач) про стягнення 120.055,57 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушене грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором поставки від 16.11.2021 № 16/11/2021, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 120.055,57 грн., з яких: 48.111,00 грн. - основна заборгованість, 17.306,66 грн. - пеня, 28.319,85 грн. - штраф, 18.751,98 грн. - 30 % річних та 7.566,08 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/11776/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким визнав суму основної заборгованості та зазначив про неузгодженість між сторонами умов договору поставки від 16.11.2021 № 16/11/2021 в частині штрафних санкцій. Також в поданому відзиві відповідачем заявлене клопотання про зменшення штрафних санкцій.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки від 16.11.2021 № 16/11/2021 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується поставити, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити на умовах цього Договору товар - сільгосппродукцію у кількості, зазначеній в протоколах узгодження ціни - специфікаціях до цього договору, які являються його невід`ємною частиною (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.2 Договору визначено, що порядок оплати - 100 % переплата за партію товару здійснюється шляхом перерахування відповідачем грошових коштів на розрахункових рахунок позивача, згідно виставленого позивачем рахунку-фактури або на умовах визначених сторонами в протоколах узгодження ціни - специфікаціях.

Положеннями розділу 6 Договору передбачена відповідальність сторін, а саме, зокрема:

- у разі порушення термінів оплати відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в оплаті від загальної вартості поставленої партії товару (п. 6.1 Договору);

- у разі порушення термінів оплати, відповідач сплачує штрафну санкцію у розмірі 30 % річних за весь час невиконання зобов`язання (п. 6.3 Договору);

- у разі порушення термінів оплати, передбачених Договором, відповідач оплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (на період нарахування) від вартості поставленого товару за кожен день прострочення строків оплати, 10 % річних та суму інфляційних збитків (п. 6.6 Договору);

- у разі неоплати відповідачем вартості товару на протязі 20 днів з моменту обумовленого терміну оплати, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 30 % від вартості поставленого товару.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 323.111,00 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 17.11.2021 № 55 на суму 111.034,00 грн.;

- від 19.11.2021 № 61 на суму 117.677,50 грн.;

- від 24.11.2021 № 64 на суму 94.399,50 грн.

Проте, відповідачем здійснено оплату отриманого товару частково в сумі 275.000,00 грн., що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 48.111,00 грн.

Також позивачем заявлені до стягнення: пеня в сумі 17.306,66 грн., штраф в сумі 28.319,85 грн., 30 % річних, в якості штрафної санкції, в сумі 18.751,98 грн. та інфляційні втрати в сумі 7.566,08 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 48.111,00 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Більш того, в поданому до суду відзиві вказана сума основної заборгованості визнана відповідачем.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 48.111,00 грн.

Приписами частини 1 статті 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Схоже правило міститься в частині 3 статті 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи ступінь виконання відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами спору Договором, а також сукупність обставин спору у даній справі, суд дійшов висновку про зменшення розміру штрафних санкцій, а саме: пені в сумі 17.306,66 грн., штрафу в сумі 28.319,85 грн. та 30 % річних, заявленої позивачем в якості штрафної санкції, в сумі 18.751,98 грн.

Суд вважає справедливим, розумним та необхідним зменшити розмір штрафних санкцій до 1.000,00 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 7.566,08 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРМА КРОЛІКОФФ" (Україна, 01133, місто Київ, вул.Алмазова Генерала, будинок 18/7, офіс 409/1, ідентифікаційний код: 42656182) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНФІЛДС ЮА" (Україна, 50071, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, ВУЛИЦЯ ТЕСЛЕНКА, будинок 13, ідентифікаційний код: 42922363) основну заборгованість в сумі 48.111 (сорок вісім тисяч сто одинадцять) грн. 00 коп., штрафні санкції в сумі 1.000 (одна тисяча) грн. 00 коп., інфляційні втрати в сумі 7.566 (сім тисяч п`ятсот шістдесят шість) грн. 08 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. У задоволенні решти вимог - відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац