номер провадження справи 17/107/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 Справа № 908/1221/22

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Сиротенко В.К., розглянувши матеріали справи № 908/1221/22

за позовною заявою: приватного акціонерного товариства БЕРТІ, 01010, м. Київ, вул. Омельяновича-Павленка Михайла, буд. 4

адреса для листування: 69035, м. Запоріжжя, вул. Лермонтова, буд. 6, оф. 106

до відповідача: публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 72

про стягнення 966 961,41 грн.

У засідання приймали участь:

від позивача: Москаленко Д.Ф., ордер серії АР № 1092094 від 04.07.22

від відповідача: Прокопенко М.О., довіреність № 20-52 від 06.12.21

СУТЬ СПОРУ:

28.07.22 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. від 25.07.22 № 2507/01 з вимогами приватного акціонерного товариства БЕРТІ (далі ПрАТ БЕРТІ) про стягнення з ПАТ ЗМК Запоріжсталь 966 961,41 грн. згідно договору від 26.03.20 № 20/2020/1402, а саме: 847 627,58 грн. основного боргу та 119 333,83 грн. інфляційних витрат.

28.07.22 автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 02.08.22 по справі № 908/1221/22 позовну заяву за вих. від 25.07.22 № 2507/01 залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, який не перевищує 7 днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків, до якої (в якій):

- зазначити повну та вірну юридичну адресу позивача;

- зазначити повне та вірне найменування відповідача;

- додати докази сплати судового збору у розмірі 14 504,42 грн. за звернення до господарського суду з позовною заявою (оригінал документу, який підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі).

09.08.22 до суду від представника ПрАТ БЕРТІ надійшла заява б/н та дати про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 15.08.22 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1221/22 у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 06.09.22 об 11 год. 30 хв.

05.09.22 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який судом прийнято до розгляду.

В судовому засіданні 06.09.22 представником позивача заявлено усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання можливості підготувати відповідь на відзив на позовну заяву.

Від представника відповідача заперечень проти клопотання представника позивача не надійшло.

Ухвалою від 06.09.22 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 14.11.22 включно та відкладено підготовче засідання у справі № 908/1221/22 на 18.10.22 об 11 год. 30 хв.

12.10.22 на електронну адресу суду надійшла відповідь за вих. від 07.10.22 на відзив (з ЕЦП), в якій представник позивача заперечує проти відзиву відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.22, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який (стан) триває й станом на час постановлення процесуально рішення в цій справі по суті спору.

У зв`язку з погіршенням безпекової ситуації в місті Запоріжжі, постійними ракетними обстрілами обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, судове засідання, призначене на 18.10.22 об 11 год. 30 хв. не відбулось.

Ухвалою від 18.10.22 судом перенесено підготовче судове засідання з розгляду справи № 908/1221/22 на 09.11.22 об 11 год. 30 хв.

В судовому засіданні 09.11.22 судом в підготовчому засіданні оголошено перерву без винесення ухвали до 23.11.22 о 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 23.11.22 судом в підготовчому засіданні оголошено перерву без винесення ухвали до 28.11.22 о 10 год. 00 хв.

24.11.22 на електронну адресу суду надійшли додаткові пояснення по справі за вих. від 23.11.22, в яких представник позивача надає додаткові пояснення по суті спору.

В судовому засіданні 28.11.22 судом прийнято до розгляду відповідь позивача за вих. від 07.10.22 на відзив та додаткові пояснення представника позивача по справі за вих. від 23.11.22.

Ухвалою від 28.11.22 закрито підготовче провадження у справі № 908/1221/22, розпочато розгляд справи по суті в судовому засіданні 28.11.22 та оголошено перерву в судовому засіданні в розгляді справи по суті спору до 20.12.22 о 10 год. 30 хв.

У засіданні 20.12.22, на підставі ч. 4 ст. 240 ГПК України, судом винесено рішення по суті спору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору №20/2020/1402 від 26.03.20 згідно специфікації №10 від 17.12.21 позивачем поставлено відповідачеві продукцію на суму 847 627,58 грн., що підтверджується видатковою накладною №0000557 від 20.12.21. Товар було отримано представником відповідача за довіреністю. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав та отриману продукцію не оплатив. За прострочення виконання зобов`язання з оплати отриманого товару позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано інфляційні втрати у сумі 126 102,63 грн. за період березень-червень 2022 року.

В судовому засіданні 20.12.22 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

05.09.22 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву за вих. №11/2016362(НП) від 01.09.22, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень посилається на те, що за умовами специфікації №10 поставка ресурсів відбувається з моменту направлення постачальником письмової заявки покупця. Позивачем до матеріалів позовної заяви не надано такої заявки, яка б могла свідчити про поставку товару саме за специфікацією №10. Перебіг строку виконання грошового зобов`язання повинен починатися зі строку, зазначеного у специфікації. Проте, зазначені обставини не дають змоги встановити, за якою саме специфікацією здійснювалася поставка, відповідно, неможливо встановити конкретний строк виникнення обов`язку з оплати. Також у відзиві викладено заперечення проти стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 37 000,00 грн., оскільки зазначена сума не відповідає критеріям розумності та обґрунтованості, є неспівмірною зі складністю справи.

В судовому засіданні 20.12.22 представник відповідача підтримав заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

12.10.22 від позивача на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача вказує, що між сторонами укладено лише один договір та є лише одна діюча специфікація, тому посилання на договір у видатковій накладній є доречним та не надає жодних сумнівів згідно з яким документом (специфікацією) здійснюється поставка. Також зазначає, що посилання відповідача на відсутність заявки є недійсним, оскільки листом-заявкою від 20.12.21 №17/1178954 останній попросив, з посиланням на договір від 26.03.20 №20/2020/1402, поставити товар, перелік якого співпадає з специфікацією №10 та видатковою накладною від 20.12.21 №РН-0000557.

Крім того, 24.11.22 на електронну адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, до яких додано копію листа-заявки за вих. від 20.12.21 №17/1178954. Додаткові пояснення прийнято до розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

26.03.20 між ПАТ «ЗМК «Запоріжсталь» - покупець та ПрАТ «БЕРТІ» - постачальник укладено договір №20/2020/1402 (надалі - договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язався передати, а покупець - прийняти і оплатити матеріали (надалі - ресурси) на умовах, визначених даним договором.

Відповідно до п. 2.1. договору, кількість, номенклатура ресурсів зазначаються у специфікаціях до даного договору, що є його невід`ємними частинами (надалі - специфікації).

В п. 3.1. договору сторони обумовили, що поставка ресурсів здійснюється видами транспорту, вказаними в специфікаціях. Постачальник зобов`язується поставити ресурси на умовах поставки, вказаних в специфікаціях у відповідності з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» редакції 2010 року.

Відповідно до п. 3.2. договору, строки поставки ресурсів вказується у специфікаціях. У випадку поставки ресурсів у відповідності з графіком - графік оформлюється в якості додатку до даного договору, що є його невід`ємною частиною.

За умовами п. 4.1. договору, поставка ресурсів здійснюється за цінами, що визначені у відповідності з умовами поставки, вказаними у специфікаціях, та включають у себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з поставкою ресурсів.

Відповідно до п. 5.1., 5.2. договору, оплата покупцем ресурсів здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у даному договорі.

Датою оплати ресурсів вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця (п. 5.3. договору).

Оплата за поставлені ресурси буде проводитись протягом строку, вказаного у специфікації, який рахується з моменту поставки ресурсів та надання документів, вказаних у п. 6.4. договору.

В п. 6.4. договору вказано, що постачальник зобов`язаний надати покупцю до початку приймання ресурсів оригінали наступних документів: рахунок на оплату ресурсів; видаткову накладну; сертифікат або паспорт якості. Постачальник зобов`язаний надати покупцю в електронній формі податкову накладну на всю суму податкових зобов`язань, що виникли у постачальника, згідно діючого законодавства України.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 25.03.21, сторонами внесено зміни до п. 10.5. договору та викладено його в наступній редакції: «Даний договір діє до 25 березня 2022 р. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов`язань по даному договору.».

17.12.21 сторонами підписано специфікацію №10 на поставку ресурсів на загальну суму 2 717 278,80 грн. згідно переліку, викладеного в п. 1 специфікації.

Відповідно до п. 4. Специфікації, строк поставки: протягом 45 календарних днів з моменту направлення постачальнику письмової заявки покупця, підписаної уповноваженою особою.

Пунктом 2 специфікації визначено строк оплати поставлених ресурсів протягом 75 календарних днів з моменту поставки ресурсів та надання повного пакету документів згідно п. 6.4. договору.

Як свідчить лист-заявка за вих. від 20.12.21 №17/1178954, копія якої надана позивачем до додаткових пояснень по справі, відповідачем здійснено замовлення ресурсів у відповідності з умовами договору №20/2020/1402 від 26.03.20 з датою поставки до 01.02.22 згідно переліку.

При цьому, судом встановлено, що перелік ресурсів в листі-заявці відповідає переліку ресурсів, визначених специфікацією №10.

За видатковою накладною №РН-0000557 від 20.12.21 позивачем поставлено відповідачеві ресурси на загальну суму 847 628,06 грн. Ресурси отримано уповноваженою особою відповідача на підставі довіреності №97043470 від 20.12.21, про що свідчить підпис уповноваженої особи на видатковій накладній.

У зв`язку з несплатою відповідачем вартості отриманих ресурсів, 06.07.22 позивачем на адресу відповідача надіслано претензію від 05.07.22 з вимогою оплатити заборгованості у розмірі 847 627,58 грн.

Відповідачем отриманий товар на суму 847 627,58 грн. не оплачено, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення суми заборгованості в примусовому порядку.

Судом прийнято до уваги, що вказаний договір в установленому законом порядку не оспорювався, не визнавався недійсним та його дія не припинена. Доказів зворотнього жодною із сторін суду не надано.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази) суд дійшов висновку про наступне.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Факт здійснення поставки товару без заперечень підтверджується належним чином засвідченою копією видаткової накладної №РН-0000557 від 20.12.21.

Як зазначалось вище у тексті цього рішення, за умовами п. 2 специфікації №10, строк оплати поставлених ресурсів протягом 75 календарних днів з моменту поставки ресурсів та надання повного пакету документів згідно п. 6.4. договору.

Відповідач свого обов`язку щодо оплати позивачу за поставлений товар обумовленого у договорі не виконав. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не спростовано отримання товару на суму 847 628,06 грн., суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 847 627,58 грн. суми основного боргу. При цьому, судом враховано, що відповідно до накладної №РН-0000557 від 20.12.21, позивачем поставлено відповідачеві товар на суму 847 628,06 грн. В той же час, в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 847 627,58 грн. Відповідно, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню саме в межах суми, заявленої позивачем.

Всі заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним та доказами, наданими до матеріалів справи.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 119 333,83 грн. інфляційних втрат за період березень-червень 2022 року.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Згідно з розрахунком суду (проведеним за допомогою комп`ютерної юридичної інформаційно-пошукової системи ЗАКОНОДАВСТВО), розмір індексу інфляції за вказаний вище період становить 126 102,63 грн.

Враховуючи, що позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати за вказаний період у сумі 119 333,83 грн., тобто у меншому розмірі, позовні вимоги задовольняються в цій частині у сумі 119 333,83 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

В прохальній частині позовної заяви позивач просив покласти на відповідача усі судові витрати, зазначивши у попередньому розрахунку судових витрат вартість послуг з надання правової допомоги 37 000,00 грн.

За приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України, Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В судовому засіданні 20.12.22 питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не розглядалось.

Керуючись ст. ст. 11-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 72, ) на користь приватного акціонерного товариства БЕРТІ (01010, м. Київ, вул. Омельяновича-Павленка Михайла, буд. 4, ) 847 627 (вісімсот сорок сім тисяч шістсот двадцять сім) грн. 58 коп. основного боргу, 119 333 (сто дев`ятнадцять тисяч триста тридцять три) грн. 83 коп. інфляційних втрат та 14 504 (чотирнадцять тисяч п`ятсот чотири) грн. 43 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України … повний текст рішення складено 05.01.2023.

Суддя В.Л. Корсун