ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" грудня 2022 р. Cправа № 902/702/22

за позовом: Вінницької міської ради (вул. Соборна,59, м. Вінниця, 21050)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західмолоко" (вул. Дубнівська, 23, м. Луцьк, 43010)

про стягнення 11 344,34 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Коломієць Т.

за участю представників:

позивача: Харчук В.М.

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

04.08.2022 р. Вінницька міська рада звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західмолоко" про стягнення 11 344,34грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/702/22) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 09.08.2022 р. відкрито провадження у справі № 902/702/22. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 05.09.2022 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.

Суд зазначає, що відповідач є неналежно повідомленим про дату та час даного судового засідання.

Крім того, суд зауважує, що від відповідача повернулося поштове відправлення із ухвалою суду від 09.08.2022, а саме поштове повернення (вхідний номер канцелярії суду 1431 від 30.08.22).

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 05.09.2022 повідомлено учасників справи про підготовче засідання, що відбудеться 05.10.2022.

03.10.2022 від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Західмолоко» надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. 01-34/8280/22 від 03.10.2022), який долучений судом до матеріалів справи.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів з власної ініціативи та відкладення розгляд справи на 19.10.2022, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

17.10.2022 від представника позивача Вінницької міської ради надійшла відповідь на відзив (вх. № канц. 01-34/8685/22 від 17.10.2022), який долучений судом до матеріалів справи.

За результатами проведеного судового засідання 19.10.2022 суд дійшов висновку про оголошення ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду справи по суті на 09.11.2022.

За результатами проведеного судового засідання 09.11.2022 судом було оголошено перерву в розгляді справи до 24.11.2022, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Суд зазначає, що відповідно до акту щодо знеструмлення електромережі суду № 17/2022 від 25.11.2022 з 08 год. 05 хв. до 22 год. 10 хв. 24 листопада 2022 року в Господарському суді Вінницької області була відсутня електроенергія, внаслідок чого була відсутня можливість працювати в КП "ДСС", здійснити автоматизований розподіл позовних матеріалів між суддями, проводити судові засідання, здійснювати технічну фіксацію судових засідань, підписувати електронним цифровим підписом судові рішення з подальшим надісланням їх до Єдиного державного реєстру судових рішень, здійснювати відправку і прийняття електронної пошти тощо.

Також суд звертає увагу, що 24.11.2022 представником позивача до суду було подано заяву (вх. № канц. 01-34/10043/22) про відкладення судового засідання.

З огляду на викладене судове засідання, призначене на 24.11.2022 о 11:00 год не проводилося.

Ухвалою суду від 24.11.2022 повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 08.12.2022.

Суд зазначає, що відповідно до акту щодо знеструмлення електромережі суду з станом на 12 год. 00 хв. 08.12.2022 в Господарському суді Вінницької області була відсутня електроенергія, внаслідок чого була відсутня можливість працювати в КП "ДСС", здійснити автоматизований розподіл позовних матеріалів між суддями, проводити судові засідання, здійснювати технічну фіксацію судових засідань, підписувати електронним цифровим підписом судові рішення з подальшим надісланням їх до Єдиного державного реєстру судових рішень, здійснювати відправку і прийняття електронної пошти тощо.

Ухвалою суду від 08.12.2022 повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 20.12.2022.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Суд зауважує, що представником позивача в судовому засіданні було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи пояснення (вх. № канц. 01-34/10842/22).

За наслідками розгляду даного клопотання судом було відмовлено в його задоволенні, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які долучено позивачем до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем використовується земельна ділянка комунальної власності площею 0,0035 га, на якій розташований об`єкт нерухомості теплопункт, позначений літерою «Ш» площею 34,3 м.кв., належний відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.06.2014 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. за реєстром №1805, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.09.2021 за №276174046, що розташована за адресою: вул. Волошкова, 55, у м. Вінниця, за відсутності зареєстрованого у встановленому законодавством порядку відповідного речового права на неї (оренди, власності) та без сплати місцевого податку. Внаслідок неправомірних дій позивачем було нараховано збитки у розмірі несплаченої орендної плати в розмірі 11 344, 34 грн. Сума збитків, які підлягають сплаті за безоплатне використання відповідачем земельної ділянки кадастровим №:03:015:0025, зафіксована в акті про визначення розміру збитків від 06.04.2022, який затверджений рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 834 від 28.04.2022 та складає 11 344,34 грн.

Позивачем вказується, що з метою досудового врегулювання спору 09.05.2022 відповідачу було направлено лист - повідомлення №37-00-010-120176 з пропозицією добровільної сплати збитків (безпідставно збережених коштів) разом з актом про визначення розміру збитків та витягом з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №834 від 28.04.2022, який отриманий відповідачем 18.05.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, та який залишений без задоволення.

Представник відповідач не погоджується з доводами позивача, позиція останнього викладена у відзиві на позовну заяву, де останнім зазначено, що спір стосується земельної ділянки площею 0,0035 га із кадастровим номером :03:015:0025, та розташованої на ній об`єкта нерухомості теплопункту, під літерою Ш. Представник відповідача зазначає, що із додатків до листа департаменту Вінницької міської ради від 19.10.2021 №37-00-010-69279 слідує, що об`єктом перевірки була земельна ділянка та будівля, що мають округлу форму, що видно із кадастрового плану земельної ділянки; фотографії будівлі, яка знаходиться на земельній ділянці та з акту обстеження земельної ділянки №100 від 12.10.2021.

Водночас, представник відповідача звертає увагу суду, на те що як вбачається з техпаспорту на будівлю, розташовану за адресою вул. Волошкова, 55, м. Вінниця, об`єкт нерухомості теплопункт, позначений літерою «Ш» має площу 132,7 м2 і прямокутну форму.

Відтак, за твердженнями представника відповідача не відповідають дійсності доводи позивача, про те, що на спірній земельній ділянці, розташована належна відповідачу об`єкт нерухомості теплопункт, позначений літерою «Ш», оскільки, вона розташована на іншій земельній ділянці, з огляду на це заявлені позивачем вимоги не відповідають фактичним обставинам справи і не можуть бути задоволені. Зокрема представником відповідача заперечується ставка розрахунку орендної плати в розмірі 12 %, з тієї підстави оскільки фактично, позивач застосував максимально дозволений законом розмір орендної плати і як вбачається з акту про визначення розміру збитків, 12% було взято з огляду на те, що саме такий рівень орендної плати було встановлено в договорі оренди ділянки від 12.08.2013 з ТОВ «Марлін» - попереднім орендарем цієї ж земельної ділянки.

Крім того, представник відповідача зауважує, що позивачем не доведено, що заявлена сума до стягнення є збитками. Крім того представник відповідача вважає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що акт від 06.04.2022 був затверджений рішенням виконавчого комітету, як це передбачено п. 4.5 Положення про комісію по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам. З огляду на це, акт визначення розміру збитків від 06.04.2022 неможливо вважати належним і допустимим до казом.

У відповіді на відзив представник позивача не погоджується із доводами представника відповідача, які полягають у наступному: за доводами представника відповідача, спірна земельна ділянці, яка розташована за адресою вул. Волошкова, 55 в м. Вінниці має округлу форму та об`єкт нерухомості, яким є будівля теплопункту має площу 132,7 м. кв. є прямокутною та розташована на іншій земельній ділянці, що стверджується технічним паспортом на будівлю. Представник позивача зазначає, що дійсно, як визначено в технічному паспорті наданому відповідачем на будівлю теплопункту, який виготовлений ТзОВ «Волинь-Експерт», будівля площею 132,7 м. кв. має правильну прямокутну форму, однак за своєю площею, яка є значно більшою ніж земельна ділянка, на якій розташований дійсний теплопункт, не може розташовуватися на земельній ділянці кадастровим №:03:015:0025, площа якої становить 0,0035 га, або складає 35 кв.м. Представником позивача зазначається, що до позовної заяви про стягнення безпідставно коштів за безоплатне використання земельної ділянки комунальної власності доданий витяг з Реєстру речових прав на нерухоме від 22.09.2021, в якому містяться відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно ТОВ «Західмолоко» за адресою вул. Волошкова, 55 в м. Вінниці, які набуті останнім на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 23.06.2014 приватним нотаріусом Ариванюк Наталією Анатолівною за реєстром №1805. Серед складових частин належного відповідачу нерухомого майна в реєстрі окремо значиться теплопункт площею 34,3 кв. м. позначений літерою «Ш». Також, окремо значиться будівля площею саме 132,7 кв. м., однак позначена вона не як теплопункт, а споруда під літерами « 1-17». У зв`язку з цим випливає, що технічний паспорт виготовлений на споруду, означеною літерою « 1-17», з невірним (помилковим чи умисним) присвоєнням назви споруди під літерою Ш - теплопункт. Крім того зазначає, що комісійне обстеження земельної ділянки проводилося з обов`язковим виходом на місце її знаходження та фіксацією розташування об`єкта нерухомості, яким є теплопункт площею 34,3 кв. м. позначений літерою «Ш» саме на земельній ділянці кадастровим №:03:015:0025, про що зазначено в акті №100 обстеження земельної ділянки Вінницької міської територіальної громади з додаванням фотографічних матеріалів.

Щодо розрахунку орендної плати за використання земельної ділянки в розмірі 12 відсотків представником позивача зазначається, що попереднім власником нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці кадастровим №:03:015:0025 за адресою: м. Вінниця, вул. Волошкова, 55 було товариство з обмеженою відповідальністю «Марлін». З зазначеним товариством Вінницька міська рада уклала договір про оренду земельної ділянки за адресою: м. Вінниця, вул. Волошкова,55 від 12.08.2013, в якому для розрахунку орендної плати за використання земельної ділянки було взято ставку оренди в розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки землі. ТОВ «Західмолоко» набув право власності на об`єкт нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці комунальної власності на підставі угоди, якою є договір договору купівлі-продажу, придбавши його у ТОВ «Марлін». При цьому відповідач знав, що земельна ділянка належить Вінницькій міській територіальній громаді, але не вжив заходів щодо врегулювання земельних відносин, що свідчить про відсутність наміру у відповідача укласти новий договір оренди, використовуючи землі комунальної власності. За доводами представника позивача, з врахуванням викладеного можна зробити висновок, що до відповідача, який набув право власності на об`єкт нерухомості за адресою: м. Вінниця, вул. Волошкова, 55, придбавши його у ТОВ «Марлін» перейшло право користування земельною ділянкою кадастровим №:03:015:0025 у обсягах та на умовах договору оренди від 12 серпня 2013 року укладеного між Вінницькою міською радою та ТОВ «Марлін». У зв`язку з цим у розрахунку сум безпідставно збережених коштів заподіяних використанням земельної ділянки використана ставка орендної плати в 12 відсотків, яка була встановлена в договорі оренди земельної ділянки. Зокрема, Акт про визначення розміру збитків (безпідставно збережених коштів) затверджений рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28.04.2022 та є його невід`ємним додатком. Твердження відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні докази, що акт про визначення розміру збитків від 06.04.2022 затверджений рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради є помилковим, оскільки до позовної заяви зазначені документи додані.

Представником відповідача заперечуються доводи представника позивача, зокрема вказується, що позивач посилається на доданий ним до позовної заяви (додаток №1), а саме, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно і стверджує, що зазначений на другій сторінці цього витягу теплопункт Ш і є об`єктом нерухомого майна площе 34,3 м2, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,0035 га із кадастровим номером :03:015:0025, але це не відповідає дійсності, оскільки об`єкт нерухомості теплопункт, позначений літерою «Ш» має площу 132,7 м2, що слідує з витягу з державного реєстру, а саме, в розділі «Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна».

Зокрема представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Західмолоко» заперечує проти встановлення нарахування орендної плати в розмірі 12 % та зазначає, що акт визначення розміру збитків від 06.04.2022 оформлений належним чином. Однак доказів такого оформлення позивач не надав, хоча міг долучити їх до відповіді на відзив.

Із наявних доказів судом встановлено наступне: відповідно до статей 12, 83, 189, 206 Земельного кодексу України, статті 19 Закону України «Про землеустрій», статей 12, 20 Закону України «Про охорону земель», статті 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підпункту 1 пункту «б» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення про департамент земельних ресурсів міської ради та Тимчасового порядку проведення обстежень земель Вінницької міської територіальної громади, затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 28.08.2020 №2378 (зі змінами), на підставі доручення від 23.09.2021 за вх.№01-01-29132, проведено обстеження земельної ділянки, що перебуває у власності Вінницької міської територіальної громади за адресою; Вінниця, вул. Волошкова, 55.

За результатами перевірки 12.10.2021 складено Акт № 100, зі змісту якого слідує, що під час обстеження встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Західмолоко» за адресою вул. Волошкова, 55 м. Вінниця використовує земельну ділянку комунальної власності площею 0,0035 га (кадастровий номер: :03:015:0025).

Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, цільове призначення та вид використання ділянки: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Зокрема встановлено, що на комунальній ділянці розташовано нерухомість (капітальна одноповерхова будівля), яка на праві приватної власності належить ТОВ «Західмолоко» (на підставі укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Марлін» () договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом, Ариванюк Н.А., Луцького міського нотаріального округу Волинської області, зареєстрованого за № 1805 від 23.06.2014, дата реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме

Крім того в даному Акті зазначено, що між Вінницькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Марлін» (попереднім власником нерухомого майна) було укладено 12.08.2013 договір оренди земельної ділянки площею 0,0035 га (кадастровий номер: :03:015:0025) по вул. А. Іванова (Волошкова), 55 в м. Вінниці, терміном на 5 років (до 21.06.2018), для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Відповідно до п. 10.1 вказаного договору, орендна плата за використання земельної ділянки становила 1777,93 грн в рік (12% від грошової оцінки (14816,07 грн), яка діяла на момент укладення договору оренди).

Перевіркою вхідної кореспонденції Вінницької міської ради та її виконавчого комітету встановлено, що ТОВ «Західмолоко» не зверталось з приводу оформлення правовстановлюючих документів на вищевказану ділянку.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки комунальної власності площею 0,0035 га (кадастровий номер: :03:015:0025), станом на 2018 - 2021 роки, становить 31720,82 грн.

ТОВ «Західмолоко» не здійснює нарахування і сплату місцевого податку (земельного податку, орендної плати) за фактичне використання комунальної ділянки, на якій розташовано належне йому на праві приватної власності нерухоме майно.

Використання ТОВ «Західмолоко» земельної ділянки Вінницької міської територіальної громади площею 0,0035 га (кадастровий номер: :03:015:0025), яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Волошкова (А.Іванова), 55, без правовстановлюючих документів та за відсутності зареєстрованого у встановленому законодавством порядку відповідного речового права на неї і без сплати місцевого податку не відповідає вимогам ст.ст. 96, 125, 126, 206 Земельного кодексу України та ст.ст. 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с. 18-19)

Листом № 37-00-010-69279 від 19.10.2021 за підписом заступник директора департаменту - начальник відділу охорони земель Богатчук С. було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Західмолоко» Акт обстеження земельної ділянки Вінницької міської територіальної громади від 12.10.2021 № 100, з додатками, який останнім отримано 25.10.2021, що слідує з поштового повідомлення № 431, яке наявне в матеріалах справи (а..с 20-21).

19.10.2021 заступником директора департаменту - начальником відділу охорони земель Богатчук С. було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Західмолоко» вимогу № 35 з попередження про необхідність останнім здійснення дій, а саме, сплатити місцевий податок виходячи із актуального розміру нормативної грошової оцінки ділянки (31720,82 грн) та відсоткової ставки плати за землю за період фактичного використання комунальної ділянки площею 0,0035 га (кадастровий номер: :03:015:0025), за відсутності належним чином оформлених документів;вжити заходів спрямованих на оформлення права користування чи власності на комунальну ділянку та здійснити державну реєстрацію відповідного речового права на неї; використовувати ділянку з дотриманням вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Про виконання вимоги повідомити письмово департамент земельних ресурсів міської ради до 01.11.202, яка отримана ТОВ «Західмолоко» 25.10.2021, що стверджується поштовим повідомленням № 563, яке наявне в матеріалах справи (а. с. 22-23).

19.11.2021 та 30.03.2022 Виконавчим комітетом Вінницької міської ради за підписом заступника міського голови, голови комісії Матусяка С., були направлені повідомлення (№№01-00-010-77448, 01/00/010/55392) про запрошення ТОВ «Західмолоко» взяти участь у засіданні Комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам. На розгляд Комісії виносились питання визначення розміру збитків (безпідставно збережених коштів) заподіяних ТОВ «Західмолоко» (У в зв`язку із використанням по вул. Волошкова, 55 земельних ділянок комунальної власності площею 3,9165 га (кадастровий номер: :03:015:0026) та площею 0,0035 га (кадастровий номер: :03:015:0025), за відсутності зареєстрованого у встановленому законодавством порядку відповідного речового права на них та без сплати місцевого податку, які ТОВ «Західмолоко» отримані, про що свідчать поштові повідомлення, що наявні в матеріалах справи.

06.04.2022 відбулось засідання Комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, яка діє на підставі Положення, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 10.12.2020 № 2714, без участі керівника ТОВ «Західмолоко» за наслідками чого було винесено Акт про визначення розміру збитків, з якою слідує, що на земельній ділянці (кадастровий номер: :03:015:0025) розташовано об`єкти нерухомого майна, які на праві приватної власності належать ТОВ «Західмолоко» (на підставі укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Марлін» () договору купівлі-продажу нерухомого майна №1805 від 23.06.2014 р., дата реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 23.06.2014).

Між Вінницькою міською радою та попереднім власником нерухомого майна - ТОВ «Марлін» () 12.08.2013 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0035 га (кадастровий номер: :03:015:0025) по вул. А. Іванова (Волошкова), 55 в м. Вінниці, терміном на 5 років (до 21.06.2018), для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Відповідно до п. 10.1 вказаного договору, розмір орендної плати за використання земельної ділянки встановлений на рівні 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягами з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Вінниці, наданими Відділом №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області листом від 06.04.2022 р. №52/22/0.3,11-22, складає: 2019 - 2021 роки - 31 720,82 грн; 2022 рік - 29 314,60 грн.

Станом на дату засідання Комісії до Вінницької міської територіальної громади за кодами доходів бюджету протягом звітного періоду кошти від ТОВ «Західмолоко» () не надходили.

Період, за який визначено розмір збитків: з 06.04.2019р. до 06.04.2022р. (за три попередніх роки на дату засідання Комісії).

Цільове (функціональне) використання земельної ділянки - 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Розмір збитків (безпідставно збережених коштів), заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді в особі Вінницької міської ради, нараховано за 1096 днів (період з 06.04.2019р. до 06.04.2022р.), для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, у вигляді недоотриманої орендної плати у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, і становить: 11 344,34 грн, на підставі Розрахунків департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради від 06.04.2022 року.

28.04.2022 Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради було затверджено вищевказаний Акт про визначення розміру збитків.

09.05.2022 департаментом було направлено повідомлення №37/00/010/120176, з вимогою сплати понесених збитків в розмірі 11 344,34 грн внаслідок використання земельної ділянки площею 0,0035 га (кадастровий номер :03:015:00250, яке ТОВ «Західмолоко» отримано 18.05.2022, що слідує із поштового повідомлення № 44.

Так, з огляду на викладене судом встановлено, що під час перевірки позивачем встановлено, що на земельній ділянці (кадастровий номер: :03:015:0025), яку використовує відповідач без зареєстрованого речового права, розташований об`єкт нерухомості теплопункт, позначений літерою «Ш» площею 34,3 м. кв., який належний відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.06.2014 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. за реєстром №1805, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.09.2021 за №276174044, чим спричинено збитки Вінницькій міській об`єднаній територіальній громаді в особі Вінницької міської ради у вигляді недоотриманої орендної плати, яка із розрахунку позивача розрахована у розмірі 12%, з огляду на дану ставку попереднього власника об`єкту, від нормативної грошової оцінки двох земельних ділянок за 1096 днів (період з 06.04.2019 по 05.04.2022), цільове призначення - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення та згідно з розрахунками департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради від 06.04.2022 року становить 11 344,34 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи в контексті доводів і вимог позовної заяви та відзиву на позовну заяву, надаючи в процесі розгляду справи оцінку обставинам справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в позові з огляду на таке.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (стаття 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 ЦПК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (частини першої, другої статті 16 ЦК України).

Вказаний перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право особи на доступ до суду, а статтею 13 цієї Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав.

Обраний спосіб захисту цивільного права має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові. У тому ж випадку, якщо заявлена позовна вимога взагалі не може бути використана для захисту будь-якого права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, така вимога не може розглядатися як спосіб захисту. Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц, провадження № 14-651цс18.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 06 квітня 2021 справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

У рішенні від 31липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Верховний Суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту, який має відповідати природі такого права або охоронюваного законом інтересу, має значення для вирішення судом питання про ефективність судового захисту цивільного права або інтересу.

Так, позовні вимоги Вінницька міська рада обґрунтовує наявністю підстав для застосування інституту кондикційних зобов`язань, передбачених ст. ст. 1212-1214 ЦК України, стосовно використання земельної ділянки в розмір 0,0035 га із кадастровим номером :036015:0025, а саме, щодо використання вказаної земельної ділянки здійснюється за відсутності зареєстрованого у встановленому законодавством порядку відповідного речового права на них, що порушує вимоги статей 125, 126 Земельного кодексу України та статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, так як на зазначеній земельній ділянці розташований об`єкт нерухомості теплопункт, позначений літерою «Ш» та який має округлу форму, площею 34,3 м. кв. належний відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.06.2014 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. за реєстром №1805, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.09.2021 за №276174046.

Суд зазначає, що для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212- 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи, пов`язані із безпідставним збереженням майна, розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18.

Отже, за доводами суду розглядаючи вимогу про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати суд зобов`язаний встановити, зокрема: фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; площу земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи, пов`язані із безпідставним збереженням майна, розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі, а отже, встановлення саме таких обставин входить до предмета доказування у межах вирішення судового спору.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини перша статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

Так, судом встановлено, що об`єкт нерухомості теплопункт, позначений літерою «Ш», за адресою Волошкова, 55, м. Вінниця, належний відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.06.2014 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. за реєстром №1805, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.09.2021 за №276174046.

Водночас з Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.09.2021 за №276174046 судом встановлено, що згідно із вищевказаним договором відповідач за адресою Волошкова, 55, м. Вінниця, придбав комплекс житлової нерухомості, до якої входить складова частина об`єкту нерухомості теплопункт, позначений літерою «Ш» з описом останньої де загальна площа становить 132,7 кв.м.

Поряд із цим, суд на підставі інформації наданої представником відповідача, а саме технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою вул.Волошкова, 55, м. Вінниця встановив, що відповідач на підставі договору купівлі продажу володіє та використовує належне їй нерухоме майно (теплопункт під буквою Ш), яке розташоване на земельній ділянці із кадастровим номером :03:015:0025 має площу 132,7 м. кв. та має прямокутну форму.

Суд вважає, що за доречне зазначити, що комісійне обстеження спірної земельної ділянки проводилося з виходом на місце її знаходження та фіксацією розташування об`єкта нерухомості. Так, як слідує та видно із додатків долучених до листа № 37-00-010-69279 від 19.10.2021 за підписом заступник директора департаменту - начальник відділу охорони земель Богатчук С. Товариству з обмеженою відповідальністю «Західмолоко» було направлено Акт обстеження земельної ділянки Вінницької міської територіальної громади від 12.10.2021 № 100, з додатками, а саме фотознімком об`єкту теплопункту, під літерою Ш та експікацію її місце розташування, з якого судом встановлено, що позивачем було обстежено об`єкт за адресою Волошкова,55, м. Вінниця, який має округлу форму 37,5 кв.м., та займає площу земельної ділянки 0,0035 га, дані факти позивачем не спростовано, іншого матеріали справи не містять.

В контексті викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем надано докази наявності іншого об`єкту нерухомості на спірній земельній ділянці за кадастровим номером :03:015:0025.

З урахуванням встановленого доводи позивача про тотожність об`єктів відхиляються судом за недоведеністю, і іншого позивачем не доведено.

Отже, жодних доказів використання відповідачем площі спірної земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав у розумінні статті 79-1 Земельного кодексу України, позивачем не надано.

Поряд з цим, у цій справі наявними доказами підтверджується, що розпорядником спірної земельної ділянки, що діє в інтересах територіальної громади, є позивач.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Аналогічні положення містить стаття 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка також передбачає, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад, справляння плати за землю, тощо.

Як уже вказувалось судом, предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою без належних на те правових підстав, на якій цей об`єкт розміщено.

З огляду на що суд вважає за необхідне зазначити, що предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною першою статті 93 та статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Згідно з частинами 1-4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Про необхідність застосування статті 79-1 Земельного кодексу України та положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у виді недоотриманої орендної плати неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18, у яких міститься висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17).

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Як уже зазначалось судом, для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи, пов`язані із безпідставним збереженням майна, розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18

Позивачем та матеріалами справи не доведено, а судом не встановлено, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Західмолоко» є власником нерухомого майна, а саме, об`єкту теплопункту, під літерою Ш, 34,3 кв. м., що розташований за адресою вул. Волошкова, 55, м. Вінниця розміщеного на земельній ділянці 0,0035 га за кадастровим номером :03:015:0025.

Доводи позивача про наявні розбіжності щодо об`єкта в поданій відповідачем документації не знайшли свого підтвердження з доказів наявних в матеріалах справи.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому суд зазначає, що змагальність та рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надано можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. The Netherlands») від 27.10.1993, заява № 14448/88, § 33).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст.76,77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову повністю.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 226, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. В позові відмовити повністю.

2. Понесені судові витрати залишити за позивачем.

3. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення а також на електронні адреси: позивача - ; ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Повне рішення складено 30 грудня 2022 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Соборна,59, м. Вінниця, 21050)

3 - відповідачу (вул. Дубнівська, 23, м. Луцьк, 43010)