РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.11.2022Справа № 910/8199/22

За позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії

Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк»

до Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «Шар»

про стягнення 2.772.830,42 грн та звернення стягнення на предмет іпотеки та

застави

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Мелконян Н.Г.

за участю представників сторін

від позивача Трутнєв С.В., ордер серії АА № 1230138 від 22.08.2022

від відповідача Овчаренко Л.Г., ордер серії АА № 1252922 від 21.11.2022

Подрушняк Н.О., директор

СУТЬ СПОРУ:

26.08.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «Шар» про стягнення 2.772.830,42 грн заборгованості за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов`язань згідно договору кредитної лінії № 145/2018 від 26.04.2018; звернення стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору № 339 від 26.04.2018 шляхом проведення електронного аукціону; звернення стягнення на предмет застави згідно договору застави обладнання № 340 від 26.04.2018 шляхом проведення публічних торгів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 відкрито провадження у справі № 910/8199/22 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 20.09.2022.

Даною ухвалою зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 31.08.2022 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 697 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03022, м. Київ, пров. Охтирський, 3, офіс 201, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 31.08.2022, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 19.09.2022, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 697, а отже останній мав подати відзив на позовну заяву у строк до 04.10.2022 включно.

20.09.2022 до суду від відповідача надійшли заява про продовження процесуального строку на подачу відзиву та клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд розглянувши клопотання відповідача про продовження строку на подачу відзиву відмовив в його задоволенні, з огляду на те, що відповідач мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготування і подачі відзиву.

20.09.2022 у підготовчому засіданні відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 13.10.2022.

30.09.2022 відповідачем до суду подано заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення. 30.09.2022 представник ознайомився з матеріалами справи що підтверджується наявною у справі відповідною розпискою представника відповідача.

12.10.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання призначеного на 13.10.2022, для надання можливості врегулювання спору мирним шляхом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/8199/22 від 13.10.2022, у зв`язку із нез`явленням представників позивача і відповідача, підготовче засідання відкладено на 27.10.2022.

14.10.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання призначеного на 13.10.2022, для надання можливості врегулювання спору мирним шляхом.

18.10.2022 до суду від відповідача надійшла заява про продовження процесуального строку на подачу відзиву, до якої додано відзив на позовну заяву у справі № 910/8199/22.

25.10.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 27.10.2022, для надання можливості врегулювання спору мирним шляхом.

26.10.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 27.10.2022, для надання часу підготувати заперечення на відповідь на відзив, яку відповідач отримав 25.10.2022.

26.10.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У зв`язку з оголошенням 27.10.2022 о 10:31 год. та о 11:45 год. у місті Києві та Київській області повітряних тривог засідання суду у цей день розпочато після оголошення о 11:04 год. та о 13:18 год. про відбій повітряних тривог в порядку черговості. Внаслідок припинення постачання електричної енергії до приміщень суду 27.10.2022 двічі: з 11:45 год. до 13:20 год. і з 13:50 год. до 16:00 год. судове засідання у справі № 910/8199/22 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2022 сторін викликано у підготовче засідання, яке відбудеться 08.11.2022.

04.11.2022 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

08.11.2022 у підготовчому засіданні позивачем подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

08.11.2022 у підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 22.11.2022.

22.11.2022 у судовому засіданні відповідачем подано клопотання про витребування у позивача доказів, а саме копію кредитної справи відповідно до умов договору кредитної лінії № 145/2018 від 26.04.2018 та оригінали цих документів для огляду в судовому засіданні.

22.11.2022 у судовому засіданні відповідачем заявлено усне клопотання про повернення розгляду справи до підготовчого провадження.

22.11.2022 у підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, про відмову в задоволенні клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття.

22.11.2022 у підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України про залишення без розгляду клопотання відповідача про витребування доказів.

Позивач в судовому засіданні 22.11.2022 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 22.11.2022 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

22.11.2022 в судовому засіданні відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 29.11.2022.

25.11.2022 відповідачем до суду подано заяву про надання матеріалів справи для ознайомлення. 25.11.2022 представник ознайомився з матеріалами справи що підтверджується наявною у справі відповідною розпискою представника відповідача.

29.11.2022 в судовому засіданні відповідачем подано викладені у письмову вигляді дебати.

В судовому засіданні 29.11.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2018 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - Банк, позивач) та Малим приватним виробничо-комерційним підприємством «Шар» (далі - позичальник, відповідач) укладено договір кредитної лінії № 145/2018 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору Банк зобов`язався надати на умовах цього договору, а позичальник зобов`язався отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що позичальником порушено зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за кредитним договором, у зв`язку з цим позивачем нараховані штраф, інфляційні втрати та 3% річних, а тому у позивача виникло право звернення стягнення заборгованості на майно відповідача.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статті 1046 - 1053 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 10.6 Кредитного договору визначено, що він набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за бажанням) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Згідно з п. 2.2 Кредитного договору кредит надається у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 23.04.2018.

Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 2.000.000,00 грн (максимальний ліміт кредитування за цим договором та договором кредитної лінії № 996 від 12.08.2015 не повинен перевищувати 2.000.000,00 грн).

Згідно з п. 2.3.2 Кредитного договору сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в наступні строки: до 05.03.2021 (включно) - 2.000.000,00 грн; з 06.03.2021 до 05.04.2021 (включно) - 1.500.000,00 грн; з 06.04.2021 до 23.04.2021 (включно) - 1.000.000,00 грн.

З метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу в сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період.

У разі якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав позичальникові кредит у загальному розмірі 8.569.587,41 грн (підтверджується виписками по рахункам).

Відповідно до п. 2.3.3 Кредитного договору позичальник зобов`язався здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з підпунктом 2.3.2. цього договору.

Згідно підпункту 2.7.1. пункту 2.7 Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку проценти. Процентна ставка є фіксованою та нараховується і сплачується в розмірах:

2.7.1.1. у розмірі 19,38% річних, яка застосовується за відсутності підстав для застосування розміру процентної ставки, зазначеної в підпункті 2.7.1.2 цього договору;

2.7.1.2. у розмірі 22,38% річних, яка застосовується за наявності порушення позичальником зобов`язань встановлених пунктом 5.3.7. цього договору.

За умовами підпункту 2.7.6 пункту 2.7 Кредитного договору проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на основну суму боргу та за строк фактичного користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту включно, та до повного погашення основної суми боргу за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту (траншу) приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом (траншем), а день повернення кредиту (траншу) до розрахунку процентів не включається.

Посилання відповідача на те, що проценти мають бути нараховані до дня строку повернення кредиту не приймаються судом до уваги, оскільки враховуючи принцип свободи договору сторони у наведеному вище пункті Кредитного договору дійшли згоди, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту.

Порядок сплати процентів визначено підпунктом 2.7.7. пункту 2.7 Кредитного договору, а саме: нараховані за період із дня видачі кредиту (траншу) або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день погашення позичальником кредиту (траншу) проценти (з урахуванням підпункту 2.7.8. цього договору) сплачуються позичальником не пізніше 05 числа місяця, наступного за звітним, а в разі розірвання цього договору або настання остаточного терміну повернення кредиту - одночасно з погашенням всієї основної суми боргу або в інший строк, визначений цим договором. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше 05.05.2018.

Підставою для визначення суми зобов`язання (включаючи основну суму боргу, суми нарахованих процентів, комісійні винагороди та інші платежі) є виписки з рахунків, відкритих у Банку для обліку заборгованості позичальника за Кредитним договором (підпункт 3.4.1. пункту 3.4 Кредитного договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно підпункту 5.3.1. пункту 5.3 Кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті за цим договором зобов`язання, а також зобов`язання за іншими договорами, укладеними з Банком.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами в передбачені Кредитним договором строки не виконав, а відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить: 2.000.000,00 грн боргу за кредитом, 517.153,94 грн боргу по процентам за користування кредитом.

Матеріали справи свідчать, що позивачем було надіслано відповідачу вимогу № 100.19-07/67912/2021-26/ВИХ від 20.10.2021 про сплату боргу за кредитом та процентами, яка відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як встановлено ч.ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, що складається з 2.000.000,00 грн боргу за кредитом, 517.153,94 грн боргу по процентам за користування кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позичальник у відповідності умов підпункту 5.3.3. пункту 5.3 Кредитного договору зобов`язався регулярно надавати Банку наступні документи/інформацію, завірені належним чином, зокрема:

5.3.3.2. не менше 1 разу на квартал у строк до 10 числа місяця, що слідує за звітним кварталом - банківські довідки про надходження грошових коштів на поточні рахунки позичальника в інших банківських установах за попередній квартал або довідку позичальника про відсутність відкритих поточних рахунків в інших банках;

5.3.3.3. не менше 1 разу на квартал у строк до 10 числа місяця, що слідує за звітним кварталом - довідки фінансово-кредитних установ про кредитну заборгованість в інших фінансово-кредитних установах з визначенням основних умов договору про надання кредиту/позики (сума (ліміт) за договором, строк, залишок заборгованості, вид забезпечення за кредитом/позикою з описом майна, наданого в заставу/іпотеку, процентної ставки тощо) або довідку позичальника про відсутність кредитної заборгованості в інших фінансово-кредитних установах;

У відповідності до підпункту 5.3.7. пункту 5.3 Кредитного договору починаючи з дати укладення цього договору забезпечити щоквартальне надходження грошових коштів на поточні рахунки, відкриті в Банку, в обсязі не менше 90% від загальної суми надходжень грошових коштів на всі поточні рахунки позичальника, відкриті в Банку та інших банках України в такому кварталі, що визначаються виходячи з даних щоквартальних довідок всіх обслуговуючих банків позичальника.

За умовами підпункту 5.3.11. пункту 5.3 Кредитного договору здійснити страхування майна, що передане в заставу (іпотеку) Банку, за власний рахунок на користь Банку, в тому числі від ризику випадкового знищення, пошкодження, псування, шляхом укладення договорів страхування із страховою компанією, погодженою з Банком, на весь строк дії документів забезпечення, або на менший строк з послідуючим їх (договорів страхування) переукладенням до повного виконання зобов`язання за цим договором та надати Банку докази щодо вчинення таких дій.

З матеріалів справи вбачається та відповідачем не спростовано, що останнім у період часу 2018 - 2020 роки допущено порушення підпунктів 5.3.3.2, 5.3.3.3. пункту 5.3 та підпунктів 5.3.7, 5.3.11 пункту 5.3 Кредитного договору, а саме

Порушення підпункту 5.3.3.2. пункту 5.3 Кредитного договору допущено за: другий - четвертий квартали 2018 - 2019 роки; за перший - четвертий квартали 2020 року, що підтверджується ненаданням (відсутністю) відповідних документів.

Порушення підпункту 5.3.3.3. пункту 5.3 Кредитного договору допущено за: другий - четвертий квартали 2018 - 2019 роки, що підтверджується ненаданням (відсутністю) відповідних документів.

Порушення підпункту 5.3.7. пункту 5.3 Кредитного договору допущено за: другий - четвертий квартали 2018 - 2019 роки, що підтверджується ненаданням (відсутністю) відповідних документів.

Порушення підпункту 5.3.11. пункту 5.3 Кредитного договору допущено за: другий - четвертий квартали 2018; за перший квартал - 2019 року, що підтверджується ненаданням (відсутністю) відповідних документів.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У випадку невиконання позичальником зазначених зобов`язань (що не мають вартісного виразу), Банк має право застосувати до останнього неустойку в розмірі 0,5% від суми максимального ліміту кредитування, за кожен факт порушення (підпункт 7.2.6. пункту 7.2 Кредитного договору).

Посилання відповідача на те, що строк позовної давності до вимоги позивача про стягнення 40.000,00 грн штрафу сплинув, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню не приймаються судом до уваги, з огляду на наступне

Згідно з п. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватись спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Так, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) позовна давність застосовується в один рік (п. 2 згаданої статті).

Статтею 259 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

У пункті 7.3 Кредитного договору сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених цим договором, здійснюється до повного виконання відповідного зобов`язання, встановленого цим договором та не припиняється через шість місяців від дня, коли таке зобов`язання мало бути ним виконано.

Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності до 10 років для всіх грошових зобов`язань позичальника (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування ним, комісійних винагород, штрафних санкцій та інших платежів), що передбачені умовами цього договору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 40.000,00 грн штрафу (за обґрунтованим розрахунком позивача) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті кредиту та процентів, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 52.684,93 грн 3% річних по основному боргу (кредиту) за період із 10.03.2021 по 23.02.2022; 5.211,04 грн 3% річних по процентам за користування кредитом за період із 06.04.2021 по 23.02.2022; 144.000,00 грн інфляційних втрат по основному боргу (кредиту) за період березень 2021 року - січень 2022 року; 13.780,51 грн інфляційних втрат по процентам за користування кредитом за період квітень 2021 року - січень 2022 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов Кредитного договору, у визначені строки сплату кредиту та процентів не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 52.684,93 грн 3% річних по основному боргу (кредиту) за період із 10.03.2021 по 23.02.2022; 5.211,04 грн 3% річних по процентам за користування кредитом за період із 06.04.2021 по 23.02.2022; 144.000,00 грн інфляційних втрат по основному боргу (кредиту) за період березень 2021 року - січень 2022 року; 13.780,51 грн інфляційних втрат по процентам за користування кредитом за період квітень 2021 року - січень 2022 року (за обґрунтованими розрахунками позивача).

Посилання відповідача на те, що інфляційні втрати та 3% річних нараховані на заборгованість по сплаті процентів, які в свою чергу нараховані після закінчення строку повернення кредиту є безпідставними, оскільки як вже зазначалось судом сторони у Кредитному договорі дійшли згоди, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту.

Приписами частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем 26.04.2018 укладено договір застави обладнання № 340, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. за реєстровим № 1027 (далі - договір застави).

Предметом застави за умовами п. 1.2 договору застави є основні засоби - обладнання та устаткування, перелік, опис та адреса розташування яких наведені в додатку № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною.

Згідно підпунктів 1.2.1., 1.2.2. пункту 1.2 договору застави право власності заставодавця на предмет застави підтверджується: контрактами (договорами) на поставку (придбання) обладнання, рахунками-фактурами, документами, що підтверджують повну оплату вартості майна, що складає предмет застави, перелік яких (документів) наведено в додатку № 1 до цього договору; балансовою довідкою заставодавця № 40 від 26.04.2018 про облік майна, що складає предмет застави та передається в заставу заставодавцю за цим договором, на балансі заставодавця.

Відповідно до додатку № 1 договору застави обладнання, предметом застави є:

№ п/пНайменування обладнанняПравовстановлюючі документиЗаводський та/або ідентифікаційний № (за наявності)Інвентарний номер
Згідно балансового облікуЗгідно правовстановлюючого документа
1.Вальцевой станок ЗМ 2,25,30Вальцевой станок ЗМ Договір № 80 купівлі-продажу від 06.12.2005б/н5
2.Вальцевой станок ЗМ 2,25,30Вальцевой станок б/н6
3.Вальцевой станок ЗМ 2,25,30Вальцевой станок б/н7
4.Вальцевой станок ЗМ 2,25,30Вальцевой станок б/н8
5.Ваги автомобільні на 30 тн.Вага 30 т автом 16549
6.Автомобільний розгрузчик ГАП-10Автомобіилерозрузчик 58410
7.Розсівач ЗРТРассев ЗРТ-6 б/н11
8.Розсівач ЗРТРассев ЗРТ-6 б/н12
9.Сепаратор ТОН-2,5Сепаратор тон 2,5 б/н13
10.Вагобійний апарат ДВМ 50пВесобойный апарат 171614
11.Ваги товарні на 500 кгВеса товарные 3044015
12.Ваги товарні на 1000 кгВеса автомат 814016
13.Бункери мет. по 20тн для безт. зберігання борошнаБункер для без хран муки б/н17
14.Бункери мет. по 20тн для безт. зберігання борошнаБункер для без хран муки б/н18
15.Центр обіжної норіїНория НЦ-10 б/н23
16.Центр обіжної норіїНория НЦ-10 б/н24
17.Центр обіжної норіїНория НЦ-10 б/н25
18.Центр обіжної норіїНория НЦ-10 б/н26
19.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н27
20.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н28
21.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н29
22.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н30
23.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н31
24.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н32
25.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н33
26.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н34
27.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н35
28.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н36
29.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н37
30.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н38
31.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н39
32.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н40
33.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н41
34.Центр обіжної норіїНория центробежная ленточная б/н42
35.Центр обіжної норіїНория центробежная ленточная б/н43
36.Обдирочна машина Р6 БГОМашина обес очисти зарна б/н49
37.Сепаратор БС-12Сепаратор тон 2,5 22053
38.Бункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошнаБункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошна Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.12.2009б/н19
39.Бункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошнаБункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошна б/н20
40.Бункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошнаБункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошна б/н21
41.Бункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошнаБункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошна б/н22
42.Бункер металевий для кормових відходів 15 кв.мБункер металевий для кормових відходів б/н47
43.Машина для звол. зерна БШУ2Машина для звол. зерна БШУ2 б/н51
44.Машина для звол. зерна БШУ3Машина для звол. зерна БШУ3 б/н52
45.Центр обіжної норіїЦентр обіжної норії б/н44

Згідно з п. 2.3 договору застави цей договір укладений за правилами наступної застави. Станом на дату укладення цього договору предмет застави за цим договором є предметом застави за договором застави обладнання № 1038 від 12.08.2015, укладеним між заставодержателем та заставодавцем.

Державна реєстрація обтяження рухомого майна за договором проведена 26.04.2018 о 16:59:09 із реєстраційним номером запису 16845757 та терміном дії 26.04.2023, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 26.04.2018 за номером 55544141.

Згідно пункту 6.1. договору застави заставодержатель набуває право звернути стягнення та реалізувати предмет застави у випадках, передбачених умовами цього договору та законодавством, в тому числі якщо у момент настання строку виконання зобов`язання воно не буде виконано, зокрема: при повному або частковому неповерненні суми кредитних коштів та/або при несплаті або частковій несплаті в строк суми процентів за користування кредитними коштами та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум комісій та/або штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення будь-якого зобов`язання, що складає зобов`язання.

Також заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави незалежно від настання строку виконання зобов`язання у випадках, визначених цим договором та законодавством, зокрема в разі, якщо будь-яка з запевнень та гарантій, наданих заставодавцем у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною та/або інша особа набула права стягнення на предмет застави, та в інших випадках, передбачених законодавством.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законодавством, або в позасудовому порядку згідно законодавства та цього договору.

Також для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем 26.04.2018 укладено Іпотечний договір № 339, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В. за реєстровим № 1025 із накладенням заборони за реєстровим № 1026 (далі - Іпотечний договір).

Предметом іпотеки за умовами підпункту 1.1.1. пункту 1.1. Іпотечного договору є будівлі та споруди вальцевого млина, загальною площею 872,9 кв.м, а саме:

№ п/пЛітера, №Назва будівель та спорудЗагальна площа, кв. м
1.АВальцевий млин766,9
2.БГараж21,0
3.ВПобутове приміщення 57,4
4.ВВеранда
5.В1Веранда
6.В2Веранда
7.ГАвтомобільна вагова 30 т27,6
8.ДБесідка для куріння-
9.ЕВбиральня-
10.1Огорожа-
11.2огорожа-

які знаходяться у м. Хмільнику Вінницької області, по пров. Столярчука, буд. 15.

Предмет іпотеки розташований на земельній ділянці (кадастровий номер :00:001:0239) за адресою: Вінницька область, м. Хмільник, провулок Столярчука, 15, загальною площею 0,2925 га, цільове призначення якої - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що знаходиться в межах кордону: А - Б - землі ОСОБА_1., Б - В - землі ОСОБА_2., В - Г - землі ОСОБА_3., Г - Д - землі міської ради провулок Столярчука, Д - Е - землі заводу продтоварів, Е - А - землі ОСОБА_4.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданого Управлінням Держземагентства у Хмільницькому районі Вінницької області, № НВ-018 від 15.02.2018 року іпотекодавець є користувачем земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0239, площею 0,2925 га, на підставі договору оренди земельної ділянки від 06.03.2007 № 17-07, укладеного між Іпотекодавцем та Хмільницькою міською радою, зареєстрованого у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії «Центру ДЗК» 07.06.2007 за № 35. Земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій, обмеження у використанні земельної ділянки, на якій розташований предмет іпотеки відсутні, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру, наданим Виконавчим комітетом Хмільницької міської ради № НВ-018 від 15.02.2018.

Згідно Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 122028157 від 26.04.2018, виданою Горбуновою Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, іпотекодавець є користувачем земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0239, площею 0,2925 га, на підставі договору оренди земельної ділянки від 06.03.2007 № 17-07, укладеного між іпотекодавцем та Хмільницькою міською радою Вінницької області, зареєстрованого у Хмільницькому районному відділі Вінницької регіональної філії «Центру ДЗК» 07.06.2007 за № 35 та додаткової угоди від 14.09.2015 № 172-15 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 06.03.2007.

Відповідно до підпункту 1.1.2. пункту 1.1. Іпотечного договору право власності іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджується:

Свідоцтвом про право власності на будівлі та споруди вальцевого млина, серії НОМЕР_1 , виданим 11.01.2011 Виконавчим комітетом Хмільницької міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 23.12.2010 № 697 взамін договору купівлі-продажу будівель та споруд вальцевого млина від 02.02.2006 № 101, посвідченого Дем`янюк Л.А., приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу;

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 122027927 від 26.04.2018, виданою Горбуновою Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Право власності на вказане у підпункті 1.1.1 цього договору майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 9 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 3104722 від 29.04.2013.

Згідно з п. 2.6 Іпотечного договору цей договір укладений за правилами наступної іпотеки. Станом на дату укладення цього договору предмет іпотеки за цим договором є предметом іпотеки за іпотечним договором № 1037 від 12.08.2015, укладеним між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А. В. за реєстровим № 1074.

Державна реєстрація обтяження за договором проведена 26.04.2018 о 15:43:57 із номером запису 25917342, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 26.04.2018 за номером 122195372.

Державна реєстрація іпотеки за договором проведена 26.04.2018 о 16:54:31 із номером запису 25917410, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 26.04.2018 за номером 122195703.

Згідно пункту 6.1. Іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених цим договором та законодавством, в тому числі у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем умов зобов`язання (повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки, встановлені кредитним договором, Іпотекодавець не поверне (повністю або частково) Іпотекодержателю суму кредитних коштів, та/або не сплатить проценти за користування кредитними коштами, та/або не сплатить комісії та/або іншу заборгованість, платежі, неустойки (пені, штрафи), що передбачені та/або випливають із зобов`язання, у тому числі у випадку одноразового прострочення будь-якого зобов`язання, що складає зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій/запевнень або будь-який документ, надані іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявляться (стануть) недійсними.

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1 ст. 574 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Статтею 577 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом. Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом. Застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Згідно зі ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Правовий режим регулювання забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, а також правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань визначається Законами України «Про іпотеку» та «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Приписами статті 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку»).

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» унормовано, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (частина друга статті 39 Закону України «Про іпотеку»).

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, а також в інших випадках, встановлених законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; б) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Порядок реалізації майна в межах виконавчого провадження визначено статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до положень частини третьої якої, початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Відтак, виходячи з юридичної конструкції статей 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження», положення пункту б частини другої статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зважаючи на неузгодженість між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, то при визначенні початкової ціни предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження слід керуватися нормами акту виданого пізніше, тобто Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого визначення початкової ціни майна відбувається під час проведення виконавчих дій з виконання судового рішення.

Згідно частини третьої статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Позивачем 29.12.2021 о 16:32:41 зареєстровані відомості про звернення стягнення на предмет обтяження за договором застави, що підтверджується відповідним витягом від 29.12.2021 за номером 77257191.

Судом встановлено, що позичальником свої зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів всупереч положень Кредитного договору виконано не було, внаслідок чого у позивача виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки та предмет застави.

Посилання відповідача на те, що загальний розмір вимог позивача розраховано включаючи періоди, під час яких виконання відповідачем зобов`язань було неможливим внаслідок дій переборної сили, а саме введення в Україні з 12.03.2020 карантину внаслідок поширення респіраторної хвороби COVID-19 та введення воєнного стану в Україні внаслідок військової агресії російської федерації проти України судом не приймаються до уваги з огляду на наступне

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україна» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Відповідачем не було подано відповідного сертифікату Торгово-промислової палати, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за договором кредитної лінії № 145/2018 від 26.04.2018, який би підтверджував неможливість виконання відповідачем зобов`язань.

Посилання відповідача на те, що позивачем не обрано конкретного способу захисту свого права щодо погашення заборгованості за Кредитним договором шляхом стягнення коштів, звернення стягнення на предмет іпотеки або звернення стягнення на предмет застави, чим допущено виникнення ситуації подвійного стягнення не приймається судом до уваги, оскільки задоволення вимоги за основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки та/або на предмет застави не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

У п. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 (заява № 63566/00) «Проніна проти України» зазначено, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Інші доводи учасників справи судом не досліджуються, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 238-240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «Шар» (03022, м. Київ, пров. Охтирський, 3, офіс 201, ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ) в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27, ) заборгованість за договором кредитної лінії № 145/2018 від 26.04.2018 в загальному розмірі 2.772.830 (два мільйони сімсот сімдесят дві тисячі вісімсот тридцять) грн 42 коп., яка складається з: 2.000.000 (два мільйони) грн 00 коп. заборгованості за основним боргом (кредитом), 517.153 (п`ятсот сімнадцять тисяч сто п`ятдесят три) грн 94 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 52.684 (п`ятдесят дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 93 коп. 3% річних по основному боргу (кредиту) за період з 10.03.2021 по 23.02.2022, 5.211 (п`ять тисяч двісті одинадцять) грн 04 коп. 3% річних по процентам за користування кредитом за період з 06.04.2021 по 23.02.2022, 144.000 (сто сорок чотири тисячі) грн 00 коп. інфляційних втрат за основним боргом (кредитом) за період березень 2021 року - січень 2022 року, 13.780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн 51 коп. інфляційних втрат по процентам за користування кредитом за період квітень 2021 року - січень 2022 року, 40.000 (сорок тисяч) грн 00 коп. штрафних санкцій.

3. Звернути стягнення на предмет іпотеки у відповідності до Іпотечного договору № 339 від 26.04.2018, який розташований на земельній ділянці (кадастровий номер :00:001:0239) за адресою: Вінницька область, м. Хмільник, пров. Столярчука, 15, а саме: будівлі та споруди пальцевого млина, загальною площею 872,9 кв. м згідно опису:

№ п/пЛітера, №Назва будівель та спорудЗагальна площа, кв. мПравовстановлюючі документи
1.АВальцевий млин766,9Свідоцтво про право власності на будівлі та споруди пальцевого млина, серії САЕ № 237728, видане 11.01.2011 Виконавчим комітетом Хмільницької міської ради; Інформаційна довідка щодо об`єкта нерухомого майна № 122027929 від 26.04.2018
2.БГараж21,0
3.ВПобутове приміщення 57,4
4.ВВеранда
5.В1Веранда
6.В2Веранда
7.ГАвтомобільна вагова 30 т27,6
8.ДБесідка для куріння-
9.ЕВбиральня-
10.1Огорожа-
11.2огорожа-

шляхом проведення електронного аукціону в рамках погашення заборгованості Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «Шар» (03022, м. Київ, пров. Охтирський, 3, офіс 201, ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ) в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27, ) заборгованість за договором кредитної лінії № 145/2018 від 26.04.2018 в загальному розмірі 2.772.830 (два мільйони сімсот сімдесят дві тисячі вісімсот тридцять) грн 42 коп., яка складається з: 2.000.000 (два мільйони) грн 00 коп. заборгованості за основним боргом (кредитом), 517.153 (п`ятсот сімнадцять тисяч сто п`ятдесят три) грн 94 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 52.684 (п`ятдесят дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 93 коп. 3% річних по основному боргу (кредиту) за період з 10.03.2021 по 23.02.2022, 5.211 (п`ять тисяч двісті одинадцять) грн 04 коп. 3% річних по процентам за користування кредитом за період з 06.04.2021 по 23.02.2022, 144.000 (сто сорок чотири тисячі) грн 00 коп. інфляційних втрат за основним боргом (кредитом) за період березень 2021 року - січень 2022 року, 13.780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн 51 коп. інфляційних втрат по процентам за користування кредитом за період квітень 2021 року - січень 2022 року, 40.000 (сорок тисяч) грн 00 коп. штрафних санкцій.

4. Звернути стягнення на предмет застави рухомого майна у відповідності до договору застави обладнання № 340 від 26.04.2018, який знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Хмільник, пров. Столярчука, 15, а саме: обладнання та устаткування згідно опису:

№ п/пНайменування обладнанняПравовстановлюючі документиЗаводський та/або ідентифікаційний № (за наявності)Інвентарний номер
Згідно балансового облікуЗгідно правовстановлюючого документа
1.Вальцевой станок ЗМ 2,25,30Вальцевой станок ЗМ Договір № 80 купівлі-продажу від 06.12.2005б/н5
2.Вальцевой станок ЗМ 2,25,30Вальцевой станок б/н6
3.Вальцевой станок ЗМ 2,25,30Вальцевой станок б/н7
4.Вальцевой станок ЗМ 2,25,30Вальцевой станок б/н8
5.Ваги автомобільні на 30 тн.Вага 30 т автом 16549
6.Автомобільний розгрузчик ГАП-10Автомобіилерозрузчик 58410
7.Розсівач ЗРТРассев ЗРТ-6 б/н11
8.Розсівач ЗРТРассев ЗРТ-6 б/н12
9.Сепаратор ТОН-2,5Сепаратор тон 2,5 б/н13
10.Вагобійний апарат ДВМ 50пВесобойный апарат 171614
11.Ваги товарні на 500 кгВеса товарные 3044015
12.Ваги товарні на 1000 кгВеса автомат 814016
13.Бункери мет. по 20тн для безт. зберігання борошнаБункер для без хран муки б/н17
14.Бункери мет. по 20тн для безт. зберігання борошнаБункер для без хран муки б/н18
15.Центр обіжної норіїНория НЦ-10 б/н23
16.Центр обіжної норіїНория НЦ-10 б/н24
17.Центр обіжної норіїНория НЦ-10 б/н25
18.Центр обіжної норіїНория НЦ-10 б/н26
19.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н27
20.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н28
21.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н29
22.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н30
23.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н31
24.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н32
25.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н33
26.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н34
27.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н35
28.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н36
29.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н37
30.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н38
31.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н39
32.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н40
33.Центр обіжної норіїНория центробежная б/н41
34.Центр обіжної норіїНория центробежная ленточная б/н42
35.Центр обіжної норіїНория центробежная ленточная б/н43
36.Обдирочна машина Р6 БГОМашина обес очисти зарна б/н49
37.Сепаратор БС-12Сепаратор тон 2,5 22053
38.Бункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошнаБункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошна Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.12.2009б/н19
39.Бункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошнаБункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошна б/н20
40.Бункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошнаБункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошна б/н21
41.Бункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошнаБункери мет. по 35тн для безтарн. зберігання борошна б/н22
42.Бункер металевий для кормових відходів 15 кв.мБункер металевий для кормових відходів б/н47
43.Машина для звол. зерна БШУ2Машина для звол. зерна БШУ2 б/н51
44.Машина для звол. зерна БШУ3Машина для звол. зерна БШУ3 б/н52
45.Центр обіжної норіїЦентр обіжної норії б/н44

з початковою ціною для подальшої реалізації, визначеною в порядку виконавчого провадження шляхом проведення публічних торгів (електронного аукціону) в рахунок погашення заборгованості Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «Шар» (03022, м. Київ, пров. Охтирський, 3, офіс 201, ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ) в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27, ) заборгованість за договором кредитної лінії № 145/2018 від 26.04.2018 в загальному розмірі 2.772.830 (два мільйони сімсот сімдесят дві тисячі вісімсот тридцять) грн 42 коп., яка складається з: 2.000.000 (два мільйони) грн 00 коп. заборгованості за основним боргом (кредитом), 517.153 (п`ятсот сімнадцять тисяч сто п`ятдесят три) грн 94 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 52.684 (п`ятдесят дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 93 коп. 3% річних по основному боргу (кредиту) за період з 10.03.2021 по 23.02.2022, 5.211 (п`ять тисяч двісті одинадцять) грн 04 коп. 3% річних по процентам за користування кредитом за період з 06.04.2021 по 23.02.2022, 144.000 (сто сорок чотири тисячі) грн 00 коп. інфляційних втрат за основним боргом (кредитом) за період березень 2021 року - січень 2022 року, 13.780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн 51 коп. інфляційних втрат по процентам за користування кредитом за період квітень 2021 року - січень 2022 року, 40.000 (сорок тисяч) грн 00 коп. штрафних санкцій.

5. Стягнути з Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «Шар» (03022, м. Київ, пров. Охтирський, 3, офіс 201, ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ) в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27, ) 41.592 (сорок одна тисяча п`ятсот дев`яносто дві) грн 46 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 16.01.2022 (у зв`язку з перебуванням судді у відпустці).

Суддя В.В.Сівакова