РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.12.2022Справа № 910/10553/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР І КО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОДІЖНА ІНІЦІАТИВА"

про стягнення 657580,54 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТОР І КО" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОДІЖНА ІНІЦІАТИВА" про стягнення заборгованості за поставлений товар та надані послуги у сумі 657580,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати поставленого товару та наданих послуг.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.10.2022 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/10553/22, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.10.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача: 04112, місто Київ, вулиця СТЕПАНА РУДАНСЬКОГО, будинок 3-А, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Ухвала суду від 18.10.2022, направлена на адресу місцезнаходження відповідача повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку.

Отже, згідно із п.3. ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

22.11.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про приєднання до матеріалів справи довідки про стан боргу.

23.12.2022 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли пояснення по справі щодо укладеного між сторонами договору у спрощений спосіб.

Згідно із ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов усного договору поставки №Б/12/01/22 від 12.01.2022 позивач поставив відповідачу товару та надав послуги на суму 657580,54 грн, на підтвердження чого надав видаткові накладні та акти надання послуг: акт надання послуг № 102 від 15.01.2022 на суму 1658,78 грн, · видаткову накладну № 102 від 15.01.2022 на суму 12763,22 грн, акт надання послуг № 134 від 16.01.2022 на суму 1882,94 грн, видаткову накладну № 134 від 16.01.2022 на суму 14487,98 грн; акт надання послуг № 178 від 17.01.2022 на суму 2192,82 грн, видаткову накладну № 178 від 17.01.2022 на суму 9126,00 грн, акт надання послуг № 235 від 19.01.2022 на суму 17260,32 грн, видаткову накладну № 235 від 19.01.2022 на суму 131961,96 грн, акт надання послуг № 242 від 20.01.2022 на суму 1569,12 грн, видаткову накладну № 242 від 20.01.2022 на суму 10951,20 грн, акт надання послуг № 314 від 21.01.2022 на суму 2331,26 грн, видаткову накладну №314 від 21.01.2022 на суму 18982,08 грн, акт надання послуг № 326 від 22.01.2022 на суму 3138,24 грн, видаткову накладну № 326 від 22.01.2022 на суму 24822,72 грн, акт надання послуг № 377 від 23.01.2022 на суму 2689,92 грн, видаткову накладну № 377 від 23.01.2022 на суму 21902,40 грн, акт надання послуг № 416 від 24.01.2022 на суму 17932,80 грн, видаткову накладну № 416 від 24.01.2022 на суму 141297,48 грн, акт надання послуг № 421 від 25.01.2022 на суму 2039,86 грн, видаткову накладну № 421 від 25.01.2022 на суму 15695,32 грн, акт надання послуг № 1184 від 13.02.2022 на суму 1681,20 грн, видаткову накладну № 1184 від 13.02.2022 на суму 13689,00 грн, акт надання послуг № 1214 від 14.02.2022 на суму 16587,84 грн, видаткову накладну № 1214 від 14.02.2022 на суму 135064,80 грн, акт надання послуг № 1262 від 15.02.2022 на суму 2958,62 грн, видаткову накладну № 1262 від 15.02.2022 на суму 19662,26 грн, акт надання послуг № 1360 від 16.02.2022 на суму 1569,12 грн, видаткову накладну № 1360 від 16.02.2022 на суму 11681,28 грн.

08.09.2022 позивач направив відповідачу претензію №36-22 від 07.09.2022, у якій просив відповідача протягом 7 (семи) календарних днів від дати отримання цієї претензії сплатити заборгованість у сумі 657580,54 грн (докази направлення наявні у матеріалах справи).

Оскільки, відповідач оплату вартості поставленого товару та наданих послуг не здійснив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 657580,54 грн.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

За поясненими позивача, 12.01.2022 між позивачем та відповідачем був укладений усний договір поставки товару, сторони погодили ідентифікувати такий договір за №Б/12/01/22.

На виконання умов усного договору поставки №Б/12/01/22 від 12.01.2022 позивач поставив відповідачу товару (бетон) та надав послуги (транспортні послуги автобетонозмішувача, простій автобетонозмішувача) на суму 657580,54 грн, що підтверджується видатковими накладними та актами надання послуг, а саме:

акт надання послуг № 102 від 15.01.2022 на суму 1658,78 грн,

видаткова накладна № 102 від 15.01.2022 на суму 12763,22 грн,

акт надання послуг № 134 від 16.01.2022 на суму 1882,94 грн,

видаткова накладна № 134 від 16.01.2022 на суму 14487,98 грн,

акт надання послуг № 178 від 17.01.2022 на суму 2192,82 грн,

видаткова накладна № 178 від 17.01.2022 на суму 9126,00 грн,

акт надання послуг № 235 від 19.01.2022 на суму 17260,32 грн,

видаткова накладна № 235 від 19.01.2022 на суму 131961,96 грн,

акт надання послуг № 242 від 20.01.2022 на суму 1569,12 грн,

видаткова накладна № 242 від 20.01.2022 на суму 10951,20 грн,

акт надання послуг № 314 від 21.01.2022 на суму 2331,26 грн,

видаткова накладна №314 від 21.01.2022 на суму 18982,08 грн,

акт надання послуг № 326 від 22.01.2022 на суму 3138,24 грн,

видаткова накладна № 326 від 22.01.2022 на суму 24822,72 грн,

акт надання послуг № 377 від 23.01.2022 на суму 2689,92 грн,

видаткова накладна № 377 від 23.01.2022 на суму 21902,40 грн,

акт надання послуг № 416 від 24.01.2022 на суму 17932,80 грн,

видаткова накладна № 416 від 24.01.2022 на суму 141297,48 грн,

акт надання послуг № 421 від 25.01.2022 на суму 2039,86 грн,

видаткова накладна № 421 від 25.01.2022 на суму 15695,32 грн,

акт надання послуг № 1184 від 13.02.2022 на суму 1681,20 грн,

видаткова накладна № 1184 від 13.02.2022 на суму 13689,00 грн,

акт надання послуг № 1214 від 14.02.2022 на суму 16587,84 грн,

видаткова накладна № 1214 від 14.02.2022 на суму 135064,80 грн,

акт надання послуг № 1262 від 15.02.2022 на суму 2958,62 грн,

видаткова накладна № 1262 від 15.02.2022 на суму 19662,26 грн,

акт надання послуг № 1360 від 16.02.2022 на суму 1569,12 грн,

видаткова накладна № 1360 від 16.02.2022 на суму 11681,28 грн.

Посилаючись на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленого товару та наданих позивачем послуг, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 657580,54 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно із ч.1 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частина 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст.641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст.642 Цивільного кодексу України).

Згідно із ст.644 Цивільного кодексу України якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

За поясненими позивача, 12.01.2022 між позивачем та відповідачем був укладений усний договір поставки товару та сторони погодили ідентифікувати такий договір за №Б/12/01/22. Письмового договору за №Б/12/01/22 від 12.01.2022 суд не надано, доказів укладення договору №Б/12/01/22 від 12.01.2022 у письмові формі сторонами суду не представлено.

Ураховуючи наведені приписи законодавства, суд дійшов висновку, що сторони, у порядку ст.205, 207, 639 Цивільного кодексу України досягли згоди щодо укладення договору поставки та договору надання у спрощений спосіб шляхом поставки позивачем відповідачу товару (бетон) та надання послуг (транспортні послуги автобетонозмішувача, простій автобетонозмішувача) і прийняття відповідачем таких товару та послуг.

В частині поставки товару правовідносини сторін підпадають під правове регулювання главою 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини сторін щодо надання послуг унормовані главою 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як підтверджено наявними в матеріалах справи видатковими накладними та актами надання послуг за період з 15.01.2022 по 16.02.2022, на виконання взятих на себе зобов`язань, позивач поставив відповідачу товар (бетон) та надав послуги (транспортні послуги автобетонозмішувача, простій автобетонозмішувача) на загальну суму 657580,54 грн.

Акти надання послуг та видаткові накладні підписані відповідачем без зауважень та заперечень.

Підписання відповідачем видаткових накладних та актів наданих послуг, які у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинними документами та фіксують факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар та надані послуги..

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими ч. 1 ст. 692 ЦК України.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У розумінні наведеної норми, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими ч. 1 ст. 692 ЦК України.

З огляду на наведене, оскільки інший строк оплати товару сторонами у видаткових накладних встановлений не був, то відповідно до приписів ст. 692 ЦК України, відповідач зобов`язаний оплатити поставлений позивачем товар після його прийняття.

Згідно із ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що 08.09.2022 позивач направив відповідачу претензію №36-22 від 07.09.2022 про сплату заборгованості за поставлений товар та надані послуги у загальній сумі 657580,54 грн протягом 7 (семи) календарних днів від дати отримання цієї претензії.

Ураховуючи наведене, з огляду на приписи ч.1 ст.692 ЦК України та ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України строк оплати поставленого відповідачу товару та наданих послуг є таким, що настав.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на вище наведене, оскільки невиконане зобов`язання у сумі 657580,54 грн підтверджується матеріалами справи, відповідач факт наявності заборгованості у зазначеній сумі не заперечує, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 657580,54 грн.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР І КО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОДІЖНА ІНІЦІАТИВА" про стягнення заборгованості за поставлений товар та надані послуги у сумі 657580,54 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОДІЖНА ІНІЦІАТИВА" (04112, місто Київ, ВУЛИЦЯ СТЕПАНА РУДАНСЬКОГО, будинок 3-А, ідентифікаційний код 39375943) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР І КО" ( 08202, Київська обл., місто Ірпінь, ВУЛИЦЯ СОБОРНА, будинок 152, ідентифікаційний код 39812547) заборгованість за поставлений товар у сумі 657580,54 грн та судовий збір у сумі 2481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 28.12.2022.

Суддя С.О. Турчин