ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2022 р. Справа№ 910/21187/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Алданової С.О.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання

від позивача: Серебряник О.О. (в залі суду);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022, повний текст рішення складено та підписано 19.08.2022,

у справі № 910/21187/21 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця"

про зобов`язання вчинити дії

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/21187/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва "АТ "Укрзалізниця" відповідно до якого позивач просить:

- зобов`язати підписати Акт прийому-передачі природного газу від 30.11.2019 № УГР00001517, на підставі якого ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" передало, а Філія прийняла на підставі оферти від 24.10.2019 № 507 та акцепту від 30.10.2019 № ЦЗВ-20/3367 природний газ у листопаді 2019 в обсязі 2 327,807 тис.м.куб. природного газу (по ціні 6 379,67 грн без ПДВ) на суму 17 820 768,58 грн з ПДВ;

- зобов`язати підписати Акт надання послуг від 30.11.2019 № 1518, на підставі якого ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" передало, а Філія прийняла на підставі оферти від 24.10.2019 № 507 та акцепту від 30.10.2019 № ЦЗВ-20/3367 послуги з розподілу потужності в обсязі 2 327,807 тис.м.куб. газу на загальну суму 439 089,58 грн з ПДВ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі № 910/21187/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" задоволено. Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" підписати Акт прийому-передачі природного газу від 30.11.2019 № УГР00001517, на підставі якого ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" передало, а Філія прийняла на підставі оферти від 24.10.2019 № 507 та акцепту від 30.10.2019 № ЦЗВ-20/3367 природний газ у листопаді 2019 в обсязі 2 327,807 тис.м.куб. природного газу (по ціні 6 379,67 грн без ПДВ) на суму 17 820 768,58 грн з ПДВ. Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" підписати Акт надання послуг від 30.11.2019 № 1518, на підставі якого ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" передало, а Філія прийняла на підставі оферти від 24.10.2019 № 507 та акцепту від 30.10.2019 № ЦЗВ-20/3367 послуги з розподілу потужності в обсязі 2 327,807 тис.м.куб. газу на загальну суму 439 089,58 грн з ПДВ. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 540,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що у судовій практиці є непоодинокі випадки, коли суд захищав порушене право способом, не передбаченим ст. 16 ЦК України, мотивуючи це тим, що законодавче обмеження можливості захисту права судом шляхом обмеження матеріально-правових способів захисту прав суперечить ст.ст. 55, 124 Конституції України. Зокрема, в узагальненнях судів були відображені справи про зобов`язання замовника підписати акт здачі-приймання виконаних робіт, про зобов`язання відповідача підписати акт установлення меж, передання майна тощо (Лист Верховного Суду України від 01.04.2014 "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України). З огляду на доводи позивача та обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність можливості захисту права позивача в заявлений ним у прохальній частині позовної заяви спосіб. Суд вважає доводи відповідача про відсутність уповноважених осіб на підписання спірних актів необґрунтованими. Адже, відповідно до відзиву на позов, Філія погодилася з усіма доводам позивача в частині надання послуг за Актом прийому-передачі природного газу від 30.11.2019 № УГР00001517 та Актом надання послуг від 30.11.2019 № 1518, а також проведення відповідних оплат на загальну суму 18 259 858,16 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі № 910/21187/21. Прийняти до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі № 910/21187/21. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі № 910/21187/21 та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що спірні акти, зокрема, акт прийому-передачі природного газу від 30.11.2019 № УГР00001517 та акт надання послуг від 30.11.2019 № 1518, що складають предмет позову, були підписані з одного боку директором ТОВ "Укр Газ Ресурс" Денисовичем В.В. 30.11.2019, при цьому, особи, які були уповноважені на підписання зазначених актів з боку Філії (Нікітін Є.С., Іванча С.А., Онимимюк О.М., Лапін А.С., Пушкаренко Е.В.) у визначений період (листопад 2019р.) наразі не перебувають у трудових відносинах із філією "ЦЗВ", а отже, на сьогодні не мають відповідних повноважень на вчинення дій в розмірі викладеного питання. Оскільки спірні акти містять фіксовану дату (а саме 30.11.2019), то у випадку виконання вимоги позивача буде створена ситуація, за якої фактично акт прийому-передачі природного газу від 30.11.2019 № УГР00001517 та акт надання послуг від 30.11.2019 № 1518 будуть вважатись підписаними 30.11.2019 особами, які на той час взагалі не працювали у Філії та, відповідно, не мали жодного відношення, доступу і повноважень на їх підписання. Таким чином, у випадку задоволення апеляційної скарги, з урахуванням викладених обставин, підписання спірних актів не видається за можливе, у зв`язку із чим, скаржник просить повторно дослідити засвідчені належним чином дублікат акту прийому-передачі природного газу від 30.11.2019 № УГР00001517 та дублікат акту надання послуг від 30.11.2019 № 1518.

На думку скаржника, за наявності в матеріалах справи не дослідження доказів щодо підписантів актів судом першої інстанції було упереджено та не об`єктивно прийнято оскаржуване рішення за грубого порушення норм процесуального права ст.ст. 2, 3, 42, 236 ГПК України, що призвело до проголошення незаконного та несправедливого рішення, при цьому, судом першої інстанції, надаючи під час розгляд справи явну суб`єктивну перевагу на стороні позивача, було проігноровано зміст відзиву на посилання на докази філії "ЦЗВ", належним чином не з`ясовано та не досліджено обставини справи, чим порушено право відповідача на справедливий та неупереджений суд, яке закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про те, що твердження скаржника, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме ст.ст. 2, 3, 42, 236 ГПК України, є необґрунтованим, оскільки не наводить аргументів, чим саме порушено ці норми.

Позивач вказує на те, що фактично відповідач, всупереч умовам договору, що і було встановлено судом першої інстанції, не підписує відповідні акти приймання-передачі природного газу та послуг із розподілу потужності від позивача, тому, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є таким, що відповідає загальним засадам захисту прав, свобод та інтересів, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, крім того, обов`язок сторін підписувати акти приймання-передачі природного газу, визначений Комерційною пропозицією позивача від 24.10.2019 про постачання природного газу для промислових потреб відповідача.

Позивач зазначає, що невиконанням договірного зобов`язання у вигляді не підписання актів приймання-передачі природного газу порушуються такі права, як здійснення бухгалтерського обліку господарських операцій з продажу електроенергії, перешкоджання у здійсненні рахунків податкових зобов`язань перед державним бюджетом і саме по собі невиконання договірних зобов`язань у вигляді не підписання акта приймання-передачі свідчить про порушення прав іншого суб`єкта вказаних правовідносин - у даному випадку - позивача.

Крім того, доводи відповідача про відсутність уповноважених осіб на підписання спірних актів є необґрунтованими, адже відповідно до відзиву на позов, відповідач погодився з усіма доводами позивача в частині надання послуг за актом прийому-передачі природного газу від 30.11.2019 № УГР00001517 та актом надання послуг від 30.11.2019 № 1518, а також проведення відповідних розрахунків за ними.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/21187/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Зубець Л.П., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі № 910/21187/21. Призначено справу № 910/21187/21 до розгляду у судовому засіданні 02.11.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 клопотання представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" (Пегза Катерини) про участь в судовому засідання в режимі відеоконфереції поза межами приміщення суду задоволено.

У зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. яка входить до складу колегії суддів і не є судею-доповідачем,у відпустці, розгляд справи призначений на 02.11.2022 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2022 призначено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі № 910/21187/21 на 30.11.2022.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022, у зв`язку з перебуванням судді: Зубець Л.П., яка не є головуючою суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2022, для розгляду справи № 910/21187/21 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді: Алданова С.О., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 прийнято справу до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Алданова С.О., Ткаченко Б.О.

На підставі ст. 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 відкладено розгляд справи № 910/21187/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022у справі № 910/21187/21 до 20.12.2022.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/21187/21 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представники відповідача у судове засідання 20.12.2022 не з`явились, про місце та час судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні 20.12.2022 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі № 910/21187/21 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

24.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" звернулося до Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" з Комерційною пропозицією (вих. № 507 від 24.10.2019 - оферта в розумінні положень ст. 638 Цивільного кодексу України) про постачання природного газу для промислових потреб Філії ЦЗВ АТ "Укрзалізниця".

Відповідно до вказаної Комерційної пропозиції постачальник зобов`язується постачати споживачеві природний газ у період з 01.11.2019 по 30.11.2019 для забезпечення потреб споживача, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу. Передача природного газу здійснюється на межах балансової належності об`єктів споживача.

Якість природного газу, який передається споживачеві в пунктах призначення, відповідає вимогам, установленим державними стандартами, нормативно-правовими актами, технічними умовами щодо його якості.

Постачання газу здійснюється за умовами:

- наявності у споживача , об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

- наявності у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

- наявності у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

- включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

- відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Об`єм природного газу, що має бути поставлений постачальником визначається та підтверджується на підставі заявок на зведення лімітів природного газу споживача (з розподілом на кожну добу місяці постачання) (далі - Заявка). Сканована Заявка надається на електронну адресу постачальника. Оригінал заявки надсилається постачальнику поштою.

Режим використання природного газу протягом розрахункового періоду (в т.ч. добове використання) споживач визначає самостійно в залежності від своїх виробничих потреб.

Перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів за цим договором може відбуватись за ініціативою споживача. Коригування узгоджених добових обсягів споживання природного газу здійснюється споживачем шляхом надсилання постачальнику електронного повідомлення до 14-00 години доби попередньої до початку відповідної доби споживання природного газу.

Приймання-передача природного газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних Актів приймання-передачі, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Кількість поставленого споживачу природного газу визначається за показниками встановленого у споживача комерційного вузла обліку та підтверджується газорозподільною організацією шляхом підписання з газотранспортною організацією технічного акту щодо протранспортованого об`єму природного газу.

Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом завірену копію акту про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий період, складеного між споживачем та Оператором ГРМ (ГТС).

Акти приймання-передачі природного газу складаються постачальником, підписуються і скріплюються його печаткою та направляються споживачу до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Акти приймання-передачі споживач зобов`язаний підписати та скріпити печаткою до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу в 2-х (двох) примірниках.

Підписані та скріплені печаткою Акти приймання-передачі природного газу споживач зобов`язаний направити на адресу постачальника протягом 3 (трьох) днів з дня їх підписання.

У разі невмотивованої відмови споживача від підписання Актів приймання-передачі природного газу, природний газ вважається поставленим постачальником і прийнятий споживачем на підставі документів, що підтверджують передачу та транспортування визначених об`ємів природного газу від постачальника до споживача, які складаються газотранспортними організаціями.

Такими документами є: Реєстр постачання природного газу споживачам, або Акт прийняття послуг з транспортування природного газу розподільними газопроводами, або Акт приймання-передачі природного газу і послуг з його транспортування, або відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС.

У випадку письмової відмови споживача від підписання Акту приймання-передачі природного газу, природний газ постачальником вважається поставленим і прийнятим споживачем на підставі документів, що підтверджують передачу та транспортування визначених об`ємів природного газу від Постачальника до Споживача, які складаються газотранспортними підприємствами. Такими документами є: Реєстр постачання природного газу споживачам, або Акт прийняття послуг з транспортування природного газу розподільними газопроводами, або Акт приймання-передачі природного газу і послуг з його транспортування, або відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС.

Споживач підтверджує, що підписаний сторонами Акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді.

Ціна за 1000 м3 природного газу в листопаді 2019 року становить 7655,6 грн. з ПДВ з подекадною оплатою, а сам:

- 30% до 10 числа місяця постачання;

- 30% до 20 числа місяця постачання;

- 30% до 30 числа місяця постачання;

- остаточний розрахунок за отриманий обсяг газу здійснюється до 10 числа місяця наступного за місяцем постачання.

Тариф на замовлену потужність - транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і точок виходу в/з газотранспортної системи, становить 188,63 грн з ПДВ за 1000 м3 природного газу.

Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Споживач сплачує постачальнику вартість замовленої потужності, що визначається як добуток тарифу на замовлену потужність та загального планового місячного обсягу, в будь-якому випадку не пізніше останнього місяця, що передує місяцю постачання.

Споживач сплачує постачальнику вартість замовленої потужності, споживач в призначенні платежу повинен обов`язково зазначити про перерахування коштів саме за зазначену складову вартості природного газу - оплату замовленої потужності.

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Як стверджує позивач, листом від 28.10.2019 № ЦЗВ-20/3339 Філія ЦЗВ AT "Укрзалізниця" звернулася до TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" з проханням підтвердити можливість забезпечити необхідним об`ємом споживання природного газу виробничим підрозділам AT "Укрзалізниця" та через інформаційну платформу безперебійно поставити об`єм природного газу з 01.11.2019 року.

TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" листом від 28.10.2019 № 511, який адресовано Філії ЦЗВ AT "Укрзалізниця", підтвердило та гарантувало, що має всі можливості забезпечити підрозділи AT "Укрзалізниця" необхідним обсягом газу з 01.11.2019 року та інформувало Відповідача про те, що у випадку прийняття останнім пропозиції (оферти), Позивач в повному обсязі задовольнить потреби підрозділів AT "Укрзалізниця" в природному газі, починаючи вже з 01.11.2019.

В свою чергу, 23.10.2019 Філія ЦЗВ AT "Укрзалізниця" звернулася до TOB "ЮГ-ГАЗ" (попередній постачальник) з листом № ЦЗВ-20/3278 щодо підтвердження відсутності заборгованості Філії ЦЗВ AT "Укрзалізниця" перед TOB "ЮГ-ГАЗ" за Договором на постачання природного газу № 306 (ОД/Т-04-874НЮ) від 27.05.2004 за фактично спожитий природний газ.

Листом № 918 від 29.10.2019 адресованим Філії ЦЗВ AT "Укрзалізниця" TOB "ЮГ-ГАЗ" повідомило що станом на 08.10.2019 заборгованість Філії ЦЗВ AT "Укрзалізниця" за договором на постачання природного газу № 306 (ОД/Т-04-874НЮ) від 27.05.2004 за фактично спожитий природний газ відсутня.

30.10.2019 Філія ЦЗВ AT "Укрзалізниця" звернулася з листом № ЦЗВ-20/3371 до TOB ЮГ-ГАЗ" з проханням, у зв`язку зі зміною постачальника, з "01" листопада 2019 року відкріпити з платформи ЕІС-коди структурних підрозділів регіональних філій "Одеська залізниця", "Південна залізниця", "Південно-Західна залізниця" AT "Укрзалізниця", філії Пасажирська компанія", філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд", філії "Одеське відділення "ГІОЦ", філії1 "Центр діагностики залізничної інфраструктури" Одеський центр" AT "Укрзалізниця".

У свою чергу, Філія ЦЗВ AT "Укрзалізниця" листом від 30.10.2019 № ЦЗВ-20/3366 повідомила AT "Укртрансгаз", що постачальником природного газу для структурних підрозділів регіональних філій "Одеська залізниця", "Південна залізниця", "Південно-Західна залізниця", філії "Пасажирська компанія" та філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд", філії "Одеське відділення "ГІОЦ", філії "Центр діагностики залізничної інфраструктури" Одеський центр" AT "Укрзалізниця" з 01.11.2019 є TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС".

Для забезпечення безперебійного постачання природного газу підприємств AT Укрзалізниця" у листопаді 2019р., Філія "ЦЗВ" листом від 30.10.2019р. № ЦЗВ-20/3367 надала для TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" перелік структурних підрозділів та номінацій (планові обсяги) споживання природного газу в загальній кількості 5267,168 тис.м.куб., згідно додатків (регіональні філії "Одеська залізниця" - 499,636 тис. м.куб., "Південно-Західна залізниця" - 119,077 тис.м.куб., "Південна залізниця" - 2339,316 тис.м.куб., філія "Пасажирська компанія" - 651,381 тис.м.куб., філія "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" - 570,808 тис.м.куб., ін. філії - 6,950 тис.м.куб.).

Також, Філія "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця" 01.11.2019 звернулася до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) з листом № ЦЗВ-20/3418, в якому повідомило, що AT "Українська залізниця" є національним перевізником вантажів та пасажирів. Товариство є стратегічним підприємством для економіки України, залучено до вжиття заходів по забезпеченню обороноздатності країни, а також є місто утворюючим підприємством. Для забезпечення своєї діяльності AT "Українська залізниця" використовує в тому числі і природний газ. Вказаний енергетичний ресурс є важливою складовою для забезпечення сталого функціонування всіх підрозділів AT "Українська залізниця".

AT "Українська залізниця" також повідомлено НКРЕКП, що з метою постачання вказаного ресурсу в жовтні 2019 року AT "Українська залізниця" уклала відповідні угоди з TOB "ЮГ-ГАЗ". Договірні відносини з вказаним TOB були оформлені по 31.10.2019 року включно. Таким чином, AT "Українська залізниця" визначила період співпраці з TOB "ЮГ-ГАЗ" строком до 31.10.2019.

З метою забезпечення функціонування AT "Українська залізниця" у наступні періоди, в тому числі у листопаді 2019 року, між AT "Українська залізниця" (Споживач) та TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" (Постачальник) укладено договірні відносини про постачання природного газу на період з 01.11.2019 по 30.11.2019 включно.

На підставі укладеного договору, підрозділи AT "Українська залізниця" надали TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" відповідні замовлення на подання номінації по постачанню природного газу в листопаді 2019 року в розрізі кожної доби.

Також, AT "Українська залізниця" проінформувала НКРЕКП про те, що повідомило TOB "ЮГ-ГАЗ", як попереднього постачальника, про закінчення строку дії Договору та зміни постачальника. У свою чергу, TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" здійснив всі необхідні запити на зміну постачальника та внесення AT "Укрзалізниця" до свого реєстру споживачів в Інформаційній платформі Оператора ГТС. Однак, TOB "ЮГ-ГАЗ" вказані запити проігноровано та не вжито заходів по відкріпленню підрозділів AT "Укрзалізниця" з Реєстру споживачі TOB "ЮГ-ГАЗ".

В зв`язку із чим, AT "Укрзалізниця" просило НКРЕКП як Регулятора ринку природного газу зобов`язати TOB "ЮГ-ГАЗ", в межах своєї компетенції, погодити запит на зміну постачальника в Інформаційній платформі Оператора ГТС, створений TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС".

Також, 07.11.2019 Філія "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця" звернулась до НКРЕКП з листом № ЦЗВ-20/3483 (в доповнення до листа № ЦЗВ-20/3418 від 01.11.2019), в якому повідомило про відсутність заборгованості перед TOB "ЮГ-ГАЗ" за договором про постачання природного газу.

Філія "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця" листом № ЦЗВ-20/4195 від 04.12.2019 повідомило TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" про надання переліку ЕІС-кодів точок обліку та планове споживання природного газу для проведення номінації на об`єкти AT "Укрзалізниця" на листопад 2019 року.

Також, листом № ЦЗВ-20/4193 від 04.12.2019 Філія "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця" повідомило НКРЕКП про відсутність між AT "Укрзалізниця" та TOB "ЮГ-ГАЗ" договірних відносин. Також Філія "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця" повідомила Регулятора про те, що листом від 29.11.2019 № ЦЗВ-20/1066 було надано номінацію TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" для забезпечення природним газом виробничих підрозділів регіональних філій та філій AT "Укрзалізниця" у грудні 2019 року. Відповідач повторно просив НКРЕКП вплинути на TOB "Юг-ГАЗ" та зобов`язати Товариство погодити запит на зміну постачальника в Інформаційній платформі Оператора ГТС, створений TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС", так як непогодження не дає змоги отримати необхідними структурним підрозділам регіональних філій та філій AT "Укрзалізниця" обсяги природного газу у грудні 2019 року та може призвести до зриву роботи стратегічно важливого підприємства для економіки України.

Згідно із рахунком на оплату природного газу № 1571 від 30.11.2019 Філією "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця" 17.12.2019 (відповідно до платіжного доручення № 2406229 від 17.12.2019) сплачено на розрахунковий рахунок TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" кошти за природний газ у загальній сумі 17 820 768,58 грн, з ПДВ.

Згідно із рахунком на оплату компенсації витрат за розподіл потужності № 1581 від 30.11.2019 року Філією "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця" 17.12.2019 (відповідно до платіжного доручення № 2406230 від 17.12.2019) сплачено на розрахунковий рахунок TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" кошти за компенсацію витрат та розподіл потужностей у загальній сумі 439 089,58 грн, з ПДВ.

Згідно з Актом прийому-передачі природного газу від 30.11.2019 № УГР00001517, TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" передало, а Філія "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця" прийняла на підставі оферти від 24.10.2019 № 507 та акцепту від 30.10.2019 № ЦЗВ-20/3367 природний газ у листопаді 2019, в обсязі 2 327,807 тис. м.куб. природного газу (по ціні 6 379,67 грн без ПДВ) на суму 17 820 768,58 грн з ПДВ.

Крім того, згідно із Актом надання послуг від 30.11.2019 № 1518, на підставі оферти від 24.10.2019 № 507 та акцепту від 30.10.2019 № ЦЗВ-20/3367 TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" надано, а Філією "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця" прийнято послуги із розподілу потужності в обсязі 2 327,807 тис.м.куб. газу на загальну суму 439 089,58 грн з ПДВ.

Акт прийому-передачі природного газу від 30.11.2019 № УГР00001517 та Акт надання послуг із розподілу потужності від 30.11.2019 № 1518 підписані директором TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" Денисовичем В.В. та скріплені печаткою Товариства, направлені відповідачу у строки, передбачені умовами Комерційної пропозиції.

Так, TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" направлено лист від 11.01.2021р. № 874, який адресовано Філії "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця". Згідно зазначеного листа TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" надсилає до Філії "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця" акт надання послуг від 30.11.2019 № 1518 та акт прийому-передачі природного газу від 30.11.2019р. № УГР00001517 (копії комерційної пропозиції, акцепту, листів, рахунків, акту прийому-передачі природного газу, акту наданих послуг із розподілу потужності у Додатку 1 додаються).

Господарські операції із постачання природного газу та надання послуг із розподілу потужності TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" відображено за Дт рахунку 361 на суму 17 820 768,58 грн та 439 089,58 грн.

Відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 з 2019 та банківських виписок TOB "УКР ГАЗ РЕСУРС" філією «ЦЗВ» сплачено природний газ та послуг із надання потужності на загальну суму 18 259 858,16 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, на думку позивача, що Філія "ЦЗВ" AT "Укрзалізниця" до теперішнього часу не підписала Акт прийому-передачі природного газу та Акт надання послуг й станом на час розгляду справи відмовляється їх підписувати.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач посилався, зокрема, на таке:

- виконання позовних вимог на даний час не видається за можливе оскільки особи, які були уповноважені на підписання Актів з боку Філії (Нікітін Є.С., Іванча С.А., Онисимюк О.М., Лапін А.С., Пушкаренко Е.В.) у визначений період (листопад 2019) наразі не перебувають у трудових відносинах з філією "ЦЗВ" АТ "Укрзалізниця", а отже на сьогодні не мають відповідних повноважень на вчинення дій в розрізі викладеного питання;

- оскільки спірні Акти місять фіксовану дату (30.11.2019), то у випадку виконання вимоги позивача буде створена ситуація за якої фактично акти будуть вважатися підписаними особами, які взагалі не працювали у Філії та відповідно, не мали жодного відношення, доступу і повноважень на їх підписання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За загальним правилом правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (ст. 208 ЦК України).

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Також, за приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу (ст. 644 ЦК України).

Договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором (ст. 647 ЦК України).

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта і виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або >триматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГПК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

При цьому ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договору.

Частиною 2 ст. 184 ГК України визначено, що укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Таким чином, з метою, зокрема, підтвердження належним чином, що між сторонами мало місце укладення правочину у спрощений спосіб, позивач звернувся до суду із позовними вимогами про зобов`язання підписати відповідні акти.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно із частиною другою статті 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З наведених норм права вбачається, що держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав і законних інтересів осіб. Такі права та законні інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити в рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Отже, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

У судовій практиці є непоодинокі випадки, коли суд захищав порушене право способом, не передбаченим ст. 16 ЦК України, мотивуючи це тим, що законодавче обмеження можливості захисту права судом шляхом обмеження матеріально-правових способів захисту прав суперечить ст.ст. 55, 124 Конституції України. Зокрема, в узагальненнях судів були відображені справи про зобов`язання замовника підписати акт здачі-приймання виконаних робіт, про зобов`язання відповідача підписати акт установлення меж, передання майна тощо (Лист Верховного Суду України від 01.04.2014 "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, з огляду на доводи позивача та обґрунтування позовних вимог, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність можливості захисту права позивача в заявлений ним у прохальній частині позовної заяви спосіб.

Щодо доводів про відсутність уповноважених осіб на підписання спірних актів, то колегія суддів апеляційного господарського суду також погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про їх необґрунтованість, оскільки, відповідно до відзиву на позов, відповідач погодився із доводам позивача в частині надання послуг за актом прийому-передачі природного газу від 30.11.2019 № УГР00001517 та актом надання послуг від 30.11.2019 № 1518, а також проведення відповідних оплат на загальну суму 18 259 858,16 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає вірним висновок господарського суду першої інстанції про те, що фактично внаслідок підписання відповідачем спірних актів, між ним та позивачем не виникнуть нові правовідносини чи зобов`язання.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі № 910/21187/21 відсутні.

Враховуючи обставини справи, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, що були покладені в основу оскаржуваного судового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994; п. 29-30), однак, це право не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006; п. 23; рішення у справі "Hirvisaari v. Finland" ("Хірвісаарі проти Фінляндії; п. 32).

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі № 910/21187/21, відсутні.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі № 910/21187/21 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі № 910/21187/21 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі № 910/21187/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі № 910/21187/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційних скарг покласти на скаржника.

4. Справу № 910/21187/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова підписана 30.01.2023.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді С.О. Алданова

Б.О. Ткаченко