РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.12.2022Справа № 910/9547/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГБК "Будівельник" (Київська обл., Обухівський р-н, місто Українка)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемакс" (м. Київ)

про стягнення 43.145,62 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГБК "Будівельник" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемакс" про стягнення 43.145,62 грн, з яких: 15.039,37 грн пені, 25.414,01 грн інфляційних втрат та 2.692,24 грн 3 % річних, нарахованих у зв`язку з несвоєчасною сплатою заборгованості, наявність якої встановлена рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.22. у справі № 910/22060/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.22. відкрито провадження у справі №910/9547/22 та постановлено її розгляд, як малозначної, здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлено процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заяв та клопотань.

Копію означеної ухвали відповідачем було отримано 27.11.22., що підтверджується відповідним поштовим повідомленням №960.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/9547/22, однак правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.01.20. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Цемакс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГБК "Будівельник" (покупець) укладено договір поставки № 16 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність (повне володіння, користування розпорядження) покупця цемент та/або інші будматеріали, визначені у специфікації до договору, у подальшому товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити його вартість у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 2.2. договору кількість товару, найменування та інші дані про товар визначаються заявками покупця на відвантаження кожної партії товару. Заявки відправляються постачальнику виключно в доступний та погоджений сторонами спосіб, а саме: відправлення поштою, відправлення електронною поштою в електронному вигляді (скан-копія), факсограма. Загальна кількість поставленого товару визначається після закінчення строку дії даного договору на підставі видаткових накладних на товар.

Згідно з пунктом 4.1. договору покупець зобов`язується виконати 100 % передплату товару шляхом банківського переведення коштів у національній валюті України на розрахунковий рахунок постачальника.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що поставка товару здійснюється постачальником окремими партіями автомобільним транспортом протягом 10-ти банківських днів з дати надходження письмової заявки (в т. ч. факсограми, електронною поштою) покупця па відвантаження товару та виставлення рахунка-фактури. Заявка вважається оформленою належним чином, якщо вона виконана у письмовій формі а фірмовому бланку покупця, підписана уповноваженим на те представником покупця та кріплена печаткою покупця, а також містить усі необхідні реквізити для відвантаження та реквізити вантажоодержувача товару.

Договір вступає в силу з 03 січня 2020 року і діє до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного розрахунку (пункт 10.1. договору).

Додатковою угодою від 30.12.2020 № 1 до договору поставки від 03.01.2020 № 16 постачальник і покупець домовились продовжити термін дії договору до 31.12.2021.

На виконання умов договору позивачем платіжним дорученням від 09.11.2021 № 44 було перераховано на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемакс" грошові кошти у сумі 224 408 грн 22 коп., з яких 98 408 грн 22 коп. - погашення боргу за попередній період, 126 000 грн 00 коп. - в рахунок нової партії поставки.

10.11.2021 позивач направив на адресу відповідача лист № 98 з вимогою щодо повернення грошових коштів в розмірі 126 000 грн 00 коп. протягом п`яти банківських днів з моменту його отримання.

У відповідь на лист № 98 відповідачем, відповідно до платіжного доручення № 10388 (з призначенням платежу: "повернення коштів згідно листа № 98 від 10.11.2021") 10.11.2021 було перераховано 500 грн 00 коп.

Також, позивач направив на адресу відповідача лист від 16.11.2021 № 100 з вимогою про поставку товару або повернення грошових коштів.

У порушення зазначених умов договору відповідачем поставка товару в обсязі та на суму, передбачені договором здійснена не була.

Доказів поставки товару як в установлені в договорі строки, так і поза ними відповідачем під час розгляду справи не надано.

Вказані обставини встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.22. у справі №910/22060/21 та відповідно до ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Судом у справі №910/22060/21 встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства протягом строку дії договору належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з поставки оплаченого позивачем товару, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виник обов`язок з повернення попередньої оплати у розмірі 125 500 грн 00 коп.

Також судом встановлено, що розмір пені та 3 % річних, перерахований судом у відповідності до умов Договору та приписів чинного законодавства, з урахуванням визначеного судом періоду нарахування з 01.12.2021 по 28.12.2021, становить - 1 640 грн 10 коп. пені та 278 грн 51 коп. 3 % річних.

У зв`язку з цим рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.22. у справі №910/22060/21 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемакс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГБК "Будівельник" 125 500,00 грн основного боргу, 1 640,10 грн пені, 278,51 грн 3 % річних та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 252,92 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, вказує, що відповідачем заборгованість за договором до теперішнього часу не сплачена, у зв`язку з чим він нарахував та пред`явив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемакс" 15.039,37 грн пені за період з 29.12.21. по 28.06.22., 25.414,01 грн інфляційних втрат за період з грудня 2021 року по серпень 2021 року включно, та 2.692,24 грн 3 % річних за період з 29.12.21. по 15.09.22.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 7.4. договору передбачено, що порушення строку поставки товару за даним договором тягне за собою сплату постачальником, за вимогою покупця, на користь покупця пені в розмірі подвійно облікової ставки НБУ (що діяла в період за який сплачується пеня), за кожен день затримки поставки, від вартості товару, поставку якого затримано.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відтак сума пені, належної до сплати відповідачем, має розраховуватися з подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період заборгованості; та її нарахування припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Сплата трьох процентів та інфляційних втрат є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові, та не є завданими кредитору збитками.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність, а також відповідність вимогам чинного законодавства України, в тому числі ч. 6 ст. 232 ГК України.

Оскільки судовим рішенням у справі № 910/22060/21 встановлено порушення відповідачем умов договору, суд дійшов висновку про те, що нарахування позивачем пені, 3 % річних та інфляційних втрат у визначені позивачем періоди є законним та обґрунтованим.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та заперечень про заявлених вимог не скористався, доводів і тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цемакс" (01030, місто Київ, вулиця Чапаєва, будинок 7 літера Б; ідентифікаційний код 33945935) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГБК "Будівельник" (08720, Київська обл., Обухівський р-н, місто Українка, вулиця Промислова, будинок 37; ідентифікаційний код 37909576) 15.039 (п`ятнадцять тисяч тридцять дев`ять) грн 37 коп. пені, 25.414 (двадцять п`ять тисяч чотириста чотирнадцять) грн 01 коп. інфляційних втрат, 2.692 (дві тисячі шістсот дев`яносто дві) грн 24 коп. 3 % річних та 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко