ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

26.12.2022 Справа№914/3287/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П.,

розглянувши матеріали

заяви:Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів», м. Львів,
про:забезпечення позову.
У справі за позовом: Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів», м. Львів,
до відповідача 1:ОСОБА_1 , м. Судова Вишня Львівської області,
відповідача 2:ОСОБА_2 , с. Гостинцеве Мостиського району Львівської області,
про:звернення стягнення на предмет іпотеки.
Представники сторін не викликались (не повідомлялись).
1. Судові процедури

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області АТ АКБ «Львів» подано позов до відповідача 1: ОСОБА_1 та відповідача 2: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Станом на 26.12.2022 судом вчиняються передбачені процесуальним законом дії, зокрема, звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб відповідачів 1 та 2 в порядку абз. 2 ч. 1, ч. 6, 7 ст. 176 ГПК України.

1.2. Водночас, разом із даним позовом до суду подано заяву про забезпечення позову.

1.3. Відповідно до частини першої статті 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

2. Аргументи заявника.

2.1. АТ АКБ «Львів» подано у Господарський суд Львівської області позовну заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно нежитлову будівлю, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, загальною площею 198,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0867, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

2.2. Щодо предмету позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

2.2.1. 28.05.2014 між ПАТ АКБ «Львів» та ФОП Макарухою Р. М. було укладено Генеральний договір кредитної лінії № 03/06-164 (надалі Кредитний договір) з максимальним лімітом заборгованості за кредитною лінією 400'000,0 грн, із платою за користування кредитом 27 процентів річних, з кінцевим терміном погашення кредиту 27.05.2021. В подальшому до даного Кредитного договору були укладені зміни і доповнення.

2.2.2. З метою забезпечення кредитних зобов`язань, 28.05.2014 між позивачем та відповідачем 1 було укладено Договір іпотеки, за реєстр. № 1191, із змінами від 18.06.2015, що посвідчені приватним нотаріусом (надалі- Договір іпотеки), згідно з яким в іпотеку передано нерухоме майно нежитлову будівлю, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, загальною площею 198,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0867, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, площею 0,008 га, за вищевказаною адресою (надалі - Предмет іпотеки).

2.2.3. Для збереження Предмету іпотеки, при укладенні Договору іпотеки 28.05.2014 було накладено заборону на їх відчуження про, що було зроблено записи під номерами 1192, 1193.

2.3. З урахуванням того, що Позичальник систематично не виконував взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором у визначені Кредитним договором терміни, Банк, на підставі іпотечного застереження, передбаченого Розділом 6 Договору іпотеки та ст. 37 Закону України «Про іпотеку» 01.02.202017 задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

2.3.1. 23.02.2017 АТ АКБ «Львів» відчужив відповідачу ОСОБА_2 предмет іпотеки на підставі договору купівлі-продажу за реєстр. № 1149, що посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Новосад О. П.

2.4. При набутті права власності за Банком іпотечного майна і в подальшому його продажу, було знято в реєстрі запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомо майна, яка накладалась на підставі Договору іпотеки, за реєстровими номерами № 1192,1193.

2.5. 21.07.2021 Мостиським районним судом Львівської області рішенням у справі № 448/51/18 скасовано рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад О. П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33732617 від 06.02.2017 щодо державної реєстрації права власності за ПАТ АКБ «Львів» на спірну земельну ділянку, а також скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33732096 від 06.02.2017 щодо державної реєстрації права власності на спірну нежитлову будівлю, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, загальною площею 198,2 кв.м. 04.04.2022 Львівським апеляційним судом залишено без змін рішення Мостиського районного суду Львівської області від 21.07.2021 по справі № 448/51/18.

Також, 07.11.2022 Мостиським районним судом Львівської області рішенням у справі № 448/1054/21 витребувано з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спірні нежитлову будівлю та земельну ділянку (Предмет іпотеки).

2.6. Рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у реєстрі за відповідачем. Дане твердження підтверджується позицією Верховного суду в постанові ВП ВС від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (14-208цс18).

2.6.1. На даний час, рішення про витребування майна не реалізовано ОСОБА_1 . Не зареєстровано за собою права власності, а ОСОБА_2 не може самостійно в добровільному порядку повернути спірне майно, оскільки необхідно здійснити реєстраційні дії і зареєструвати майно за ОСОБА_1 .

2.6.2. Важливим є те, що ОСОБА_1 може одночасно зареєструвати за собою право власності на Предмет іпотеки і відчужити його третім особам, оскільки відсутня заборона на вчинення таких дій, права Банку як Іпотекодержателя не захищені. Копія витягу від 12.12.2022, що підтверджує відсутність обтяжень на нежитлове приміщення додається.

2.6.3. Відновити запис про іпотеку та її обтяження є неможливим, оскільки майно зареєстроване за ОСОБА_2 , яка не є Іпотекодавцем та стороною по наявному у Банку Договору іпотеки. Інформація з Державного реєстру речових прав на будівлю та земельну ділянку станом на 12.12.2022, з якої вбачається, що в реєстрі власником є ОСОБА_2 додається.

2.6.4. Зважаючи на наявність рішення по справі № 448/51/18 про скасування рішень про державну реєстрацію предмета іпотеки за Банком, можна зробити висновок, що іпотекодержатель АТ АКБ «Львів» не набув права власності на предмет іпотеки, зобов`язання за кредитним договором не виконані і договір іпотеки не припинив свою дію.

2.6.5. Предметом позову по даній справі є звернення стягнення на іпотечне майно, з приводу якого в реєстрі обтяжень відсутній запис про обтяження його іпотекою (про заборону відчуження нерухомо майна). Власником іпотечного майна, згідно з рішенням суду про витребування майна з чужого володіння є ОСОБА_1 , а в реєстрі це майно зареєстроване за ОСОБА_2 .

2.6.6. Зважаючи на те, що на даний час відсутня заборона відчуження на Договорі іпотеки, наявна кредитна заборгованість, Предмет іпотеки зареєстровано за ОСОБА_2 , а на підставі рішення суду належить ОСОБА_1 , і немає правового механізму для Банку самостійно відновити запис про обтяження спірного майна іпотекою, існують ризики того, що предмет іпотеки може бути відчужено Відповідачами іншим особам, що значно ускладнить процес звернення стягнення на іпотечне майно.

2.6.7. Як вбачається із вищенаведених судових справ, Відповідачем ОСОБА_1 активно вчитяються дії, щодо уникнення погашення заборгованості за кредитним зобов`язанням за рахунок Предмету іпотеки, затягуються суди, з 2018 р. по 07.11.2022 р. тривали судові розгляди. Водночас формальним власником числисться ОСОБА_2 .

2.7. Таким чином, Банк просить, вжити заходів до забезпечення позову передбачених п.п. 1, 2 ст.137 ГПК України шляхом накладення арешту на нерухоме майно нежитлову будівлю, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, загальною площею 198,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0867, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

2.8. Враховуючи мету застосування заходу забезпечення позову, його вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідачів та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідачів та інших осіб права користування ним.

2.9. Щодо пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

2.9.1. Зважаючи на те, що на даний час предмет іпотеки фактично зареєстрований за ОСОБА_2 , яка на підставі рішення суду про витребування майна не є власником, а ОСОБА_1 є фактичним власником на підставі цього рішення суду, вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на це майно не порушить прав відповідачів щодо його володіння, а обмежить лише право тимчасово розпоряджатися цим майном.

2.9.2. Окрім того, заявник висловив свою позицію щодо невжиття заходів зустрічного забезпечення, так як Макаруха та Кур не матимуть збитків, які в майбутньому необхідно буде відшкодовувати.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 904/661/19 та від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19.

3. Позиція суду.

3.1. Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з положеннями пунктом 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

3.2. У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення заяви чи подання позову до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Також заходи забезпечення позову не є додатковим засобом відповідальності або стимулювання відповідача до виконання певних дій, а діють виключно як засіб забезпечення ефективного вирішення існуючого спору та реального виконання рішення суду.

3.3. Під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч. 2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарського процесуального кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Вищевикладене відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 910/688/13.

3.4. Суд констатує, що в даному випадку позивач звернувся до суду з позовними вимогами про звернення стягнення на нерухоме майно (предмет іпотеки). Заявлені вимоги обґрунтовує неналежним виконанням умов Генерального договору кредитної лінії № 03/06-164 від 28.05.2014. Станом на 21.12.2022 позивач вказує, що загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 1'138'789,90 грн.

3.4.1. Водночас, 28.05.2014 між позивачем та відповідачем 1 було укладено Договір іпотеки, згідно з умовами якого Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язання Позичальника перед Іпотекодержателем, викладених в Основному зобов`язанні, передає в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме:

- нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить Іпотекодавцю на праві власності, та

- земельну ділянку, на якій стоїть ця нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :09:003:0867.

Відповідно до пункту 7.2. Договору іпотеки, право іпотеки, та відповідно, цей Договір, припиняє чинність у разі: набуття Іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим Договором, права власності на Предмет іпотеки.

Іпотека зареєстрована в реєстрі за номером № 1192, 1193.

18.06.2015 внесено зміни у Договір іпотеки, однак такі не стосуються предмета іпотеки.

3.4.2. 23.07.2014 АТ АКБ «Львів» відчужив ОСОБА_2 предмет іпотеки на підставі договору купівлі-продажу за реєстраційним № 1149, який посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Новосад О. П.

3.4.3. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 21.07.2021 у справі № 448/51/18, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 04.04.2022, скасовано державну реєстрацію права власності ПАТ АКБ «Львів» на спірні земельну ділянку та нерухоме майно, що розташоване на ній, які були предметом іпотеки.

3.4.4. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 07.11.2022 у справі № 448/1054/21 витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вищевказану земельну ділянку та нежитлову будівлі (Предмет іпотеки). Вказане рішення набрало законної сили 20.12.2022.

3.5. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що станом на 12.12.2022 земельна ділянка кадастровий номер :09:003:0867 площею 0,008 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2017. Інші відомості щодо земельної ділянки відсутні.

3.5.1. Також, згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що станом на 12.12.2022 нежитлова будівля загальною площею 198,2 кв.м., що знаходиться за за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2017. Інші відомості щодо земельної ділянки відсутні.

3.5.2. Разом з тим, станом на 12.12.2022 ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , щопідтверджується інформацію з державного реєстру.

3.6. Так, заявник вказує, що станом на час подання вказаної заяви у реєстрі відсутня заборона на відчуження власником ОСОБА_1 предмету іпотеки, адже у Реєстрі Іпотек відсутній запис про іпотеку.

3.6.1. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 конкретизувала такі виснови: - запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя.

3.6.2. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Подібні за змістом висновки конкретизовано і в вищевказаній постанові ВП ВС.

3.7. Відповідно до положень статтей 136, 137 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

3.7.1. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

3.7.2. Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

3.7.3. Як вбачається з проведеного судом аналізу обґрунтованості застосування заходів забезпечення позову, метою застосування відповідних заходів у даній справі є забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Умовою застосування заявлених заходів є достатньо обґрунтоване припущення заявника про потенційні труднощі, що можуть виникнути під час виконання рішення суду в разі невжиття заходів по забезпеченню позову.

3.7.4. Проаналізувавши підстави заявлених заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, суд вказує про те, що такі вимоги відповідають вказаним вище характеристикам. Також, у випадку застосування заходів забезпечення позову не буде порушено збалансованості інтересів сторін, адже у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження можливих витрат відповідачів у зв`язку накладенням арешту на спірне майно, зважаючи і на те, що відповідний захід жодним чином не вплине на можливість здійснення господарської діяльності, тощо.

3.7.5. Окрім того, суд вказує про наявність зв`язку між заявленим заходом забезпечення позову та предметом позову, адже такий захід, коли спірне майно (земельна ділянка та нежитлова будівля, що розташована на ній і є предметом іпотеки) перебуватимуть (повернулись за рішенням суду) у користування та власність відповідно відповідача 1, допоки даний спір не буде вирішено судом, забезпечить ефективне виконання рішення суду у разі його задоволення та не призведе до подачі нових позовів для відновлення порушених прав та законних інтересів.

3.7.6. Щодо імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що існує велика імовірність такого утруднення виконання або невиконання (існує велика ймовірність реалізації предмету іпотеки як відповідачем 1 так і відповідачем 2), що в будь-якому випадку спричинить понесення витрат, які станом на дату прийняття вказаної ухвали не можуть гарантувати виконання рішення. Також, суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази, що застосування заходів забезпечення позову можуть призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

3.7.7. Враховуючи наведене, суд зазначає, що доводи заявника є достатньо обґрунтованими, а відтак, вважає за доцільне здійснити забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, загальною площею 198,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Мостиська, вул. Гайдамацька, 4Б та земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0867, реєстраційний номер об`єкта 24, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Мостиська, вул. Гайдамацька, 4Б до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

3.8. Крім того, суд погоджується із позицією заявника щодо зустрічного забезпечення та не вимагає від нього пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що також узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.02.2019 у справі № 924/789/18.

3.8.1. Відповідач чи інша зацікавлена особа не позбавлені права та можливості звернутись до суду з окремим клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення у відповідності до ст. 141 Господарського процесуального кодексу України.

3.8.2. Разом з тим, суд зазначає, що заходи забезпечення позову є у будь якому випадку тимчасовими, такими, що вживаються до вирішення спору, тому у випадку встановлення судом необґрунтованості вимог позивача, відповідачі не позбавлені можливості звернутись із обґрунтованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову; так само такі заходи можуть бути скасовані судом навіть до фактичного вирішення спору, якщо судом буде встановлено необґрунтованість їх подальшого збереження.

Станом на момент постановлення даної ухвали судом у даній справі не вирішено спір по суті.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» (вх. № 3287/22 від 22.12.2022) задовольнити.

2. Накласти арешт на нерухоме майно - нежитлову будівлю, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, загальною площею 198,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :09:003:0867, реєстраційний номер об`єкта 24, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Стягувачем за цією ухвалою є: Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» (79008, м. Львів, вул. Сербська, буд. 1; ідентифікаційний код 09801546).

Боржниками за цією ухвалою є: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ).

ОСОБА_2 (81332, Львівська область, Мостиський район, с. Гостинцеве; реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Ухвала про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Дана ухвала може бути пред`явлена до виконання в передбаченому законом порядку, протягом трьох років з дати її прийняття.

Ухвала розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Трускавецький В.П.