ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/598/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., при секретарі судового засіданні Максимів Н.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн"

до відповідача: Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради

про стягнення 929951,29 грн, з яких 101030,66 грн 3% річних, 828920,63 грн інфляційних втрат,

за участі:

від позивача: Кушнарьов Дмитро Віталійович (поза межами приміщення суду)

від відповідача: не з`явилися

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення 433000 грн, з яких 92909,22 грн 3% річних, 340090 грн інфляційні збитки.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 10.08.2022 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідні строки для подачі сторонами відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив; запропоновано сторонам у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження подати суду заяву із обґрунтуванням своїх заперечень протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

17.08.2022 через особистий кабінет в системі "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 11098/22), в якій просить суд прийняти збільшення розміру позовних вимог та стягнути з відповідача 101030,66 грн 3% річних, 828920,63 грн інфляційних втрат.

31.08.2022 через особистий кабінет в системі "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" подано до суду відповідь на відзив (вх. № 11439/22).

01.09.2022 від Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради до суду надійшов відзив на позов вих.№ 779/48-16/14в від 19.08.2022 (вх. № 11487/22).

Ухвалою від 04.10.2022, судом постановлено перейти до розгляду справи №909/598/22 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання.

В судовому засіданні 24.10.2022 судом прийнято подану позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог.

28.10.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог від 28.10.2022 (вх.№ 14606/22).

В судовому засіданні 14.11.2022 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначив справу до розгляду по суті.

26.12.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" до суду надійшла заява про відмову від частини позовних вимог вих.№ 01-26/12 від 26.12.2022 (вх.№17717/22), в якій просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення відсотків за період з 10.10.2021 по 30.12.2021 та інфляційних втрат за період з жовтня по листопад 2021 року у зв`язку з відмовою від позову.

В судовому засіданні 26.12.2022 судом прийнято заяву про відмову від частини позовних вимог.

В судовому засіданні 26.12.2022 розгляд справи по суті завершено, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, а також заяви про відмову від частини позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що внаслідок несплати відповідачем основної заборгованості, яка встановлена рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2020 у справі №909/289/20, яке набрало законної сили, позивачем нараховано відповідачу 101030,66 грн 3% річних за період з 10.10.2021 по 16.08.2022, та 828920,63 грн інфляційних втрат за період з жовтня 2021 року по липень 2022 року.

В частині стягнення 3 % річних за період 10.10.2021-30.12.2021 та інфляційних втрат за період жовтень-листопад 2021 року, просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову.

Позиція відповідача.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечував, з підстав наведених у відзиві на позов. У відзиві зазначив про те, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 11.04.2022 по справі №909/20/22 3% річних за період з 10.10.2021 по 30.12.2021 та інфляційні за жовтень-листопад 2021 року уже стягнуто. Також зазначає, що Торгово-промислова палата України офіційно оприлюднила листа від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, яким засвідчила форсмажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Таким чином, мають місце обставини непереборної сили, які є підставою для звільнення від відповідальності. Підстави для застосування відповідальності за невиконання грошових зобов`язань відсутні.

Обставини справи, дослідження доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

16.10.2019 між Департаментом освіти та науки Івано-Франківської міської ради (відповідачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Гамаюн" (позивачем) укладено договір №55/19/919 про закупівлю товарів за бюджетні кошти.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2020 у справі №909/289/20 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія" Гамаюн" до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення 4090335 грн 16 коп. заборгованості. Стягнуто з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія" Гамаюн" 3952432 грн основного боргу, 107450 грн пені, 30453 грн 16 коп. 3% річних та 61355 грн судового збору.

При розгляді справи №909/289/20 суд встановив факт заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений за договором №55/19/919 про закупівлю товарів за бюджетні кошти від 16.10.2019 товар у розмірі 3952432 грн. Також суд встановив, що вартість поставленого позивачем товару мала бути сплачена відповідачем не пізніше 24.01.2020. Прострочення платежу настало 25.01.2020. У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання у відповідності до п.7.7 договору та ст. 625 Цивільного кодексу України стягнуто 107450 грн пені та 3% річних у розмірі 30453 грн 16 коп. за період з 25.01.2020 по 27.04.2020.

Також, Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 12.05.2021 по справі №909/68/21 стягнуто з Департаменту на користь ТОВ Компанія Гамаюн 342890,29 грн заборгованості, з яких 112505,40 грн 3 % річних за період з 28.04.2020 - 25.01.2021, 230384,89 грн інфляційні втрати за період з травня 2020 року по січень 2021 року.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 11.04.2022 по справі №909/20/22 стягнуто з Департаменту на користь ТОВ Компанія Гамаюн 287986,10 грн заборгованості, з яких: 86412,07 грн 3% річних за період з 09.04.2021 по 30.12.2021, 2011574,03 грн інфляційних втрат за період з квітня 2021 по листопад 2021.

Враховуючи несплату відповідачем суми основного боргу, встановленого рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2020 у справі №909/289/20, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу 101030,66 грн 3% річних за період з 10.10.2021 по 16.08.2022, та 828920,63 грн інфляційних втрат за період з жовтня 2021 року по липень 2022 року.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення. Висновок суду.

Згідно статті 129-1 Конституції України, статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частинами 2, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства , цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу приписів ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2020 у справі №909/289/20 стягнуто з відповідача на користь позивача 3952432 грн основного боргу, 107450 грн пені, 30453 грн 16 коп. 3% річних за період з 25.01.2020 по 27.04.2020 та 61355 грн судового збору.

Згідно частини статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Таким чином, наявність судового рішення про стягнення основного боргу за договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Враховуючи те, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу, тому наявні правові підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 625 Цивільного кодексу України.

При цьому інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Вказана правова позиція відображена в постановах Верховного Суду від 31 травня 2018 року у справі № 902/330/17, від 05.07.2019 року у справі № 905/600/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі № 916/190/18.

Доказів виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.2020 у справі №909/289/20 матеріали справи не містять.

Доводи відповідача щодо наявності обставини непереборної сили з посиланням на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не приймаються судом до уваги, адже відповідачем не надано жодних доказів та обґрунтувань, що ці обставини мали непереборний характер саме для відповідача та спричинили неможливість виконання ним зобов`язання.

Враховуючи наведене, позивачем обґрунтовано заявлено позов.

Позивач заявив до стягнення 101030,66 грн 3% річних за період з 10.10.2021 по 16.08.2022 та 828920,63 грн інфляційних втрат за період з жовтня 2021 року по липень 2022 року.

В частині стягнення 3 % річних за період 10.10.2021-30.12.2021 та інфляційних втрат за період жовтень-листопад 2021 року просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 11.04.2022 по справі №909/20/22 стягнуто 3% річних за період з 09.04.2021 по 30.12.2021 та інфляційні втрати за період з квітня 2021 по листопад 2021.

З урахуванням заявлених у заяві про відмову від частини позовних вимог періодів нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, судом здійснено перевірку правильності нарахування позивачем 3% річних за період з 01.01.2022 по 16.08.2022 та інфляційних втрат за період з грудня 2021 по серпень 2022 року та встановлено їх арифметичну та методологічну правильність.

Отже, слід стягнути з відповідача 74067,49 грн 3% річних, 800375,58 грн інфляційних втрат.

Відповідно до приписів ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитись від позову чи частини позовних вимог на будь-якій стадії позовних вимог (п.1 ч.2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі у разі відмови позивача від позову.

Вказана часткова відмова позивача від позовних вимог прийнята судом.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст. 231 ГПК у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За наведеного, слід закрити провадження у справі в частинах позовних вимог про стягнення 26963,17 грн 3 % річних та 28545,05 грн інфляційних втрат на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог стягнення 74067,49 грн 3% річних, 800375,58 грн інфляційних втрат. В частині позовних вимог про стягнення 26963,17 грн 3 % річних та 28545,05 грн інфляційних втрат слід закрити провадження у справі.

Судові витрати.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на закриття провадження у справі в частині позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача в частині розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 77, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн" до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення 929951,29 грн задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради, вул. Кардинала Любомира Гузара, 15, м. Івано-Франківськ, 76019 (ідентифікаційний код 40312499) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гамаюн", вул.Північно-Сирецька, 3, м. Київ, 04136 (ідентифікаційний код 37726414) 74067 (сімдесят чотири тисячі шістдесят сім) грн 49 коп. 3% річних, 800375 (вісімсот тисяч триста сімдесят п`ять) грн 58 коп. інфляційних втрат, 13116 (тринадцять тисяч сто шістнадцять) грн 65 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог про стягнення 26963 (двадцять шість тисяч дев`ятсот шістдесят три) грн 17 коп. 3 % річних та 28545 (двадцять вісім тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн 05 коп. інфляційних втрат - закрити провадження у справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.01.2023

Суддя Неверовська Л. М.