РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.12.2022Справа № 910/10942/22

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 23)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Зе Бір" (02068, місто Київ, вулиця Михайла Драгоманова, будинок 31 Г)
простягнення 82 440 грн 79 коп.
Представники сторін:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.10.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зе Бір" про стягнення 82 440 грн 79 коп. заборгованості за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-21596-Ш від 01.08.2020, в тому числі 53 635 грн 49 коп. основної заборгованості, 14 345 грн 31 коп. інфляційних втрат, 2 411 грн 44 коп. 3 % річних та 12 048 грн 55 коп. пені.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-21596-Ш від 01.08.2020 не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 53 635 грн 49 коп. Крім того, за неналежне виконання зобов`язань позивачем нараховано 14 345 грн 31 коп. інфляційних втрат, 2 411 грн 44 коп. 3 % річних та 12 048 грн 55 коп. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2022, на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву залишено без руху.

26.10.2022 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на підтвердження усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 відкрито провадження у справі № 910/10942/22, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

21.12.2022 на адресу Господарського суду міста Києва повернулося поштове відправлення за № 994, яким на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (02068, місто Київ, вулиця Михайла Драгоманова, будинок 31 Г), було направлено ухвалу від 08.11.2022, із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання (довідка ф. 20 від 18.12.2022).

Відповідно до частин 2, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 вручена відповідачу 18.11.2022

Станом на 28.12.2022 відповідачем вимог ухвали суду від 08.11.2022, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано.

З огляду на вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Зе Бір" не скористалося наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зе Бір" (відповідач у справі, замовник за договором) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (позивач у справі, виконавець за договором) укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-21596-Ш, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати Замовнику послуги з вивезення (збирання, зберігання, перевезення, утилізації, захоронення) твердих побутових відходів, а замовник прийняти та оплатити послуги.

Відповідно до пункту 21. договору виконавець надає замовнику послуги відповідно до графіку вивезення твердих побутових відходів. Графік вивезення твердих побутових відходів є додатком до даного договору.

Згідно з пунктом 2.2. договору послуги надаються за контейнерною схемою. Для вивезення твердих побутових відходів за контейнерною схемою використовуються технічно справні контейнером місткістю 1,1 м3 .

Конкретні обсяги та вартість наданих замовнику послуг визначаються на підставі щомісячних актів приймання-передачі послуг, в яких вказуються фактичний обсяг вивезених виконавцем ТПВ за місяць - в м3 та загальна вартість послуг, наданих виконавцем за місяць (пункт 2.3 договору).

Пунктом 4.1 договору визначено, що тариф на послуги, які передбачені пунктом 1.1. цього договору, встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.03.2019 № 450 "Про встановлення тарифів на послугу з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення)".

Тариф на послуги за цим договором становить: 234 грн 22 коп. з ПДВ за 1 м3.

У відповідності до пункту 4.2 договору розрахунки за надані послуги здійснюються замовником щомісячно, до 20 (двадцятого) числа місяця, що є наступним за місяцем в якому здійснено надання послуг.

Відповідно до пункту 4.3 договору оформлення послуг здійснюється за актом наданих послуг, який складається кожного місяця, наступного за місяцем надання послуг та направляється замовнику. У разі не підписання акту наданих послуг замовником протягом 5-ти календарних днів з моменту його отримання та не надання протягом цього ж строку обґрунтованих заперечень, акт вважається підписаним та вважається що замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг. В актах наданих послуг вказується фактичний обсяг зібраних і вивезених виконавцем твердих побутових відходів за місяць - в кубічних метрах, та загальна вартість послуг, наданих виконавцем за місяць - в гривнях.

Пунктом 5.1.6 - 5.1.7 договору визначено обов`язок замовника приймати послуги згідно з актори наданих послуг. За результатами наданих послуг надавати замовник зобов`язаний виконавцю інформацію в письмовій формі (шляхом надсилання листа та факсограми із зазначенням фактичної кількості контейнерів) про фактичне вивезення твердих побутових відходів кожного місяця, до другого числа наступного місяця за місяцем надання послуг. У випадку не надання інформації про фактичне вивезення твердих побутових відходів, розрахунок кількості вивезення твердих побутових відходів буде здійснюватись згідно з додатком № 1 доданого договору. В разі збільшення кількості твердих побутових відходів, або не відповідності кількості твердих побутових відходів, зазначеним в додатку № 1 до цього договору, сторони зобов`язуються внести зміни в договір шляхом оформлення.

Згідно з 9.1 договору цей договір набирає чинності з 01.03.2020 і діє до 31.12.2020 включно.

Якщо за місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявить (в письмовому вигляді, шляхом направлення іншій стороні рекомендованого листа) про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік (пункт 9.2 договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем на виконання умов договору про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-21596-Швід 01.08.2020 позивачем за період з серпня 2020 року по червень 2021 року були надані послуги з вивезення побутових відходів, про що позивачем складено акти надання послу та виставлено рахунки на оплату на загальну суму 75 534 грн 68 коп.

Враховуючи вищевикладені обставини та з огляду на умови договору за відсутності претензій відповідача з приводу отриманих послуг, заперечень щодо результатів наданих послуг та відмов від підписання актів надання послуг за період з серпня 2020 року по червень 2021 року, суд вважає вказані акти, що підписані в односторонньому порядку Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" такими, що погоджені відповідачем, та є доказом належного виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання послуг у спірний період, отже приходить до висновку про можливість вважати вказані в цих актах послуги такими, що позивачем надані в повному обсязі та відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-21596-Ш від 01.08.2020 та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 53 635 грн 49 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості послуг за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-21596-Ш від 01.08.2020 та факту наявності заборгованості за отримані послуги за період з серпня 2020 року по червень 2021 року у розмірі 53 635 грн 49 коп., вимоги позивача про стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 14 345 грн 31 коп. інфляційних втрат та 2 411 грн 40 коп. 3 % річних, нарахованих за загальний період прострочення з 21.11.2020 до 25.08.2022.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з аналізу статей 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Зазначені інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Аналогічна правова позиція щодо застосування частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 та постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 905/587/18.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/1421/18, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць із моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та норм чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання зобов`язання за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-21596-Ш від 01.08.2020, вимоги позивача про стягнення з відповідача 14 345 грн 31 коп. інфляційних втрат та 2 411 грн 40 коп. 3 % річних, нарахованих за загальний період прострочення з 21.11.2020 до 25.08.2022, підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповіда льністю «ЗЕ БІР» (02068, місто Київ, вулиця Михайла Драгоманова, будинок 31 Г, ідентифікаційний код 40573335) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкому сервіс" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 23, ідентифікаційний код 33745659) 53 635 (п`ятдесят три тисячі шістсот тридцять п`ять) грн 49 коп. основної заборгованості, 14 345 (чотирнадцять тисяч триста сорок п`ять) грн 31 коп. інфляційних втрат, 2 411 (дві тисячі чотириста одинадцять) грн 40 коп. 3 % річних судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька