ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
23.06.2022 Справа № 908/869/22
Суддя господарського суду Запорізької області Корсун Віталій Леонідович розглянувши матеріали заяви за вих. від 13.06.22 про видачу судового наказу
до боржника: фізичної особи-підприємця Цвох Анастасії Геннадіївни, АДРЕСА_1
про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлових кімнат від 15.06.16 № 15-06/16 у розмірі 52 027,49 грн. та 248,10 грн. судового збору.
До господарського суду Запорізької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький Діловий Центр» (далі ТОВ «ЗДЦ») з заявою за вих. від 13.06.22 про видачу судового наказу про стягнення з боржника - фізичної особи-підприємця Цвох Анастасії Геннадіївни (надалі ФОП Цвох А.Г.) заборгованості за договором оренди нежитлових кімнат від 15.06.16 № 15-06/16 у розмірі 52 027,49 грн. Крім того, заявник просить стягнути з боржника 248,10 грн. судового збору.
Заяву обґрунтовано положеннями ст.ст 147, 148, 150, 154, 155, 159 ГПК України, ст.ст. 264, 509, 525, 526, 530, 759, 762 ЦК України, а також неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором оренди нежитлових кімнат від 15.06.16 № 15-06/16 щодо оплати оренди наданих ТОВ «ЗДЦ» приміщень та послуг з утримання орендованого майна за період з 01.07.18 по 31.05.19.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 908/869/22 між суддями вказану заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.
Наказне провадження, відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Частиною 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як встановлено судом, заява про видачу судового наказу обґрунтована положеннями ст.ст 147, 148, 150, 154, 155, 159 ГПК України, ст.ст. 264, 509, 525, 526, 530, 759, 762 ЦК України, а також неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором оренди нежитлових кімнат від 15.06.16 № 15-06/16 щодо оплати оренди наданих ТОВ «ЗДЦ» приміщень та послуг з утримання орендованого майна за період з 01.07.18 по 31.05.19.
Частинами 1, 6 ст. 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1).
Відповідно до ч. 1 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.
Відповідно до ст. 193 ГК України, статей 525,526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст.ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).
Отже, як вимогу, за якою може бути видано наказ про стягнення грошової заборгованості за письмовим договором відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, слід розуміти будь-яку вимогу про стягнення грошової суми заборгованості за договором, яка охоплює не тільки основний борг і проценти, але й неустойку, проценти річних та інфляційні втрати, за умови, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як свідчить зміст заяви про видачу судового наказу, ТОВ «ЗДЦ» заявлено вимоги про стягнення з боржника заборгованості (грошових коштів), що виникла внаслідок невиконання ним умов договору оренди нежитлових кімнат від 15.06.16 № 15-06/16 в частині оплати оренди та послуг з утримання орендованого майна за період з 01.07.18 по 31.05.19 у сумі 52 027,49 грн.
Копія договору оренди нежитлових кімнат від 15.06.16 № 15-06/16 укладеного в письмовій формі між заявником (стягувачем) та боржником, а також копії документів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, надані до заяви про видачу судового наказу.
Станом на час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу, загальна сума вимог ТОВ «ЗДЦ» не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (248 100,00 грн.), позовна давність встановлена законом до вимог заявлених у заяві з вих. від 13.06.22 про видачу судового наказу станом на час звернення до суду не сплинула.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
З підстав викладених вище, розглянувши заяву ТОВ «ЗДЦ» за вих. від 13.06.22, судом не виявлено підстав, передбачених ст. 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу.
У зв`язку із чим, заява ТОВ «ЗДЦ» за вих. від 13.06.22 про видачу судового наказу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 154, 155 ГПК України, суд
2. Копію судового наказу та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили надіслати стягувачу.
Боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд в письмовій формі.
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом 5 днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили: "31" січня 2024р.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: "31" січня 2027р.
Дата видачі судового наказу стягувачу: "01" лютого 2024р.
Суддя В.Л. Корсун