ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року м.Дніпро Справа № 904/3940/19 (904/9816/21)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022р. у справі №904/3940/19(904/9816/21)

за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002", м.Дніпро

про визнання бездіяльності посадових осіб ТОВ "Агросахінвест-2002" протиправною та зобов`язання посадових осіб надати документи для проведення документальної позапланової перевірки

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002" про визнання бездіяльності посадових осіб ТОВ "Агросахінвест-2002" протиправною та зобов`язання посадових осіб надати документи для проведення документальної позапланової перевірки.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022р. (повний текст рішення складено - 08.08.2022р., суддя - Суховаров А.В., м. Дніпро.) у справі №904/3940/19(904/9816/21) відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що приписами п. п. 94.1, 94.2 ст. 94 ПК України визначено спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом - адміністративний арешт майна платника податків, який застосовується до платника податків у випадку відмови останнього від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. Суд дійшов висновку щодо відсутності у суду підстав для визнання бездіяльності посадових осіб відповідача протиправною та зобов`язання посадових осіб надати документи для проведення документальної позапланової перевірки, за наявності законодавчо визначеного механізму забезпечення виконання платником податків, обов`язків в частині проведення документальної позапланової перевірки підприємства боржника.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022р., позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- забезпечення проведення перевірки для достовірного і повного визначення сум податків, що підлягали сплаті ТОВ "Агросахінвест-2002" до державного бюджету за період його діяльності та відповідно погашення донарахованих сум податків та збрів в межах справи про банкрутство на користь бюджету є економічними інтересами держави, які полягають у отриманні належних сум платежів і відповідно виконання дохідної частини державного бюджету, визначеної Бюджетним кодексом України та забезпечення безумовного дотримання припису ст. 67 Конституції України;

- контролюючому органу потрібно здійснити всі необхідні заходи, спрямовані на недопущення передчасної ліквідації суб`єктів господарювання, що задіяні у протиправних схемах мінімізації податкових зобов`язань (проведення позапланових перевірок, формування та заявлення кредиторських вимог, розшук та опитування посадових осіб підприємств-боржників, залучення органів прокуратури та інші);

- у зв`язку з отриманням інформації про внесення до ЄДР запису про відкриття провадження у справі про визнання ТОВ "Агросахінвест-2002" банкрутом ГУ ДПС у Дніпропетровській області видано наказ від 06.12.2019р. №1558-п про проведення документальної позапланової перевірки з 11.12.2019р., тривалістю 5 робочих днів. Було здійснено виїзд на податкову адресу підприємства і встановлено відсутність підприємства та його посадових осіб та складено акт про неможливість проведення перевірки від 11.12.2019р. №15668/04-36-05-08/31870737. У зв`язку з неможливістю проведення перевірки направлено запит на встановлення місцезнаходження платника податків від 13.12.2019р. №2313/04-36-05-08-11. Для повноти здійснення заходів ГУ ДПС у Дніпропетровській області повторно видано наказ від 20.12.2021р. №6237-п про проведення документальної позапланової перевірки з 10.01.2022р., тривалістю 5 робочих днів, який вручено ліквідатору 30.12.2021р., що підтверджується розпискою на повідомленні про вручення. Було здійснено виїзд на податкову адресу підприємства і встановлено відсутність підприємства та його посадових осіб і складено акт про неможливість проведення перевірки від 10.01.2022р. №48/04-36-07-08/31870837, акт надіслано за податковою адресою підприємства. Також, ГУ ДПС у Дніпропетровській області направлено ліквідатору лист №200/07/04-36-07-08-09 від 10.01.2022р. про надання документів для проведення перевірки, відповідь на даний лист станом на 17.02.2022р. не отримано. У зв`язку з неможливістю проведення перевірки направлено запит на встановлення місцезнаходження платника податків від 10.01.2022р. №753/5/04-36-07-08-07. ГУ ДПС у Дніпропетровській області задля доведення повноти вчинення заходів 07.07.2022р. долучено до матеріалів справи доказ - діючий наказ від 07.07.2022р. №1591-п щодо проведення перевірки ТОВ "Агросахінвест-2002". В той же день копія наказу від 07.07.2022р. №1591-п була направлена в порядку ст. 42 ПК України за податковими адресами підприємства та ліквідатора, проте останніми дана кореспонденція отримана не була з невідомих підстав;

- загальна процедура та підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені у ст. 94 ПК України. За визначенням вказаного припису адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абз. 2 п. п. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені п. 94.2 ст. 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються за наявності однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника контролюючого органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів). Системний аналіз ст. 94 ПК України не свідчить, що адміністративний арешт коштів платника податків є похідним від адміністративного арешту майна, відмінного від коштів, і може бути застосований судом виключно у випадку існування рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків. Не підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у судовому порядку не обмежує право податкового органу на звернення до суду щодо застосування арешту коштів на рахунках відповідача, але за умови наявності відповідних підстав, визначених ПК України. З метою правильного вирішення даного спору та встановлення наявності чи відсутності підстав для застосування адміністративного арешту необхідно було встановити наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача, дотримання позивачем процедури її призначення та проведення, і відповідно зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для відмови посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки. В даному випадку відмови в проведенні перевірки або недопуску до її проведення не було, про що відсутні відомості в матеріалах справи, а відтак застосування судом даного обґрунтування як відмови в задоволенні позовних вимог є неприпустимим;

- при введенні наступних процедур банкрутства настають такі наслідки, чітко визначені КУзПБ і в поєднанні із ст. 94 ПК України вжиття заходів визначених даною статтею не призведе до поновлення порушених прав контролюючого органу. Судове рішення про адміністративний арешт майна платника податків, який застосовується до платника податків у випадку відмови останнього від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу, хоча відмови в проведенні чи не допуску до перевірки не було, у разі перебування платника в процедурах банкрутства, не є підставою для вчинення дій щодо надання документів для проведення документальної позапланової перевірки та не відповідає ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах. Зважаючи на характер спірних відносин, належним способом захисту інтересів ГУ ДПС у Дніпропетровській області відповідає позовна вимогам про визнання бездіяльності посадових осіб ТОВ "Агросахінвест-2002" протиправною та зобов`язання посадових осіб ТОВ "Агросахінвест-2002" надати документи для проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022р. залишити без змін. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права. Місцевий господарський суд цілком вірно зазначив, що ПК України не передбачено такого способу захисту як зобов`язання платника податку надати документи для проведення перевірки. Пунктом 94.3 ст. 94 ПК України передбачено єдиний спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язку з надання документів та/або допуску посадових осіб контролюючого органу - адміністративний арешт майна платника податків. Право контролюючого органу на звернення з вимогою про зобов`язання посадових осіб платника податків надати документи не передбачено чинним законодавством, а отже не може бути захищене у судовому порядку. В позовній заяві позивач, окрім того, що просить визнати протиправною бездіяльність посадових осіб, просить також зобов`язати боржника надати бухгалтерську та іншу документацію контролюючому органу для проведення документальної податкової перевірки. Податковим кодексом України передбачений обов`язок платника податків надати контролюючому органу документи після початку перевірки і саме ті документи, які пов`язані з предметом перевірки. Вимога податкового органу про надання документації повинна бути чітко пов`язана саме із предметом проведення перевірки та не може стосуватись взагалі усієї документації, яка створюється підприємством під час здійснення господарської діяльності. Відповідач звертав увагу суду першої інстанції, що позивач у позовній заяві не вказує предмет проведення документальної позапланової перевірки, а саме не зазначає повний перелік питань, які підлягають перевірці, а також не вказує період проведення перевірки та відповідно, період за який повинні бути надані документи. Позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача надати бухгалтерську та іншу документацію контролюючому органу для проведення документальної позапланової перевірки без зазначення в таких вимогах періоду, за який така документація повинна бути надана, та яких саме відносин (предмету перевірки та питання, які підлягають перевірці) повинна стосуватись така документація, в будь-якому випадку не можуть бути задоволені, оскільки такі вимоги не відповідають нормам ч. 2 ст. 85 ПК України, тобто є протиправними. Додатково відповідач звертає увагу на безпідставність тверджень позивача про протиправну бездіяльність відповідача, оскільки позивачем не було подано разом із позовною заявою належних та допустимих доказів вручення (особисто) посадовим особам відповідача або надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача копії наказу №1558-п від 06.12.2019р. У відповідності до абзаців 1 та 2 п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Таким чином, протиправна бездіяльність відповідача, на яку посилається позивач у своїй позовній заяві, не була доведена належними та допустимими доказами. Позивачем не надано жодного доказу продовження та/або зупинення проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка закінчилась ще в грудні 2019р. зважаючи на зміст наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, на який посилається позивач у позовній заяві. За відсутності таких доказів у позивача відсутні повноваження щодо проведення документальної перевірки на дату подання позову. Права позивача в момент подання позовної заяви ніяк не могли бути порушені діями або бездіяльністю відповідача, оскільки перевірка за наказом від 20.12.2021р. №6237-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки в момент подання позовної заяви ще не розпочалась.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2022р. у складі колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Парусніков Ю.Б., Білецька Л.М. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022р. у справі №904/3940/19(904/9816/21); розгляд справи призначено в судове засідання на 21.12.2022р.

За розпорядженням керівника апарату суду від 20.12.2022р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Білецької Л.М., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.12.2022р. визначеним складом суду прийнято апеляційну скаргу до свого провадження.

В судовому засіданні 21.12.2022р. представники сторін надали пояснення по апеляційній скарзі.

21.12.2022р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2019р. відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002".

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002" про визнання бездіяльності посадових осіб ТОВ "Агросахінвест-2002" протиправною та зобов`язання посадових осіб надати документи для проведення документальної позапланової перевірки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2022р. вказаний позов прийнято до розгляду в межах справи №904/3940/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002", відкрито провадження у справі №904/3940/19(904/9816/21), розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

31.01.2022р. від відповідача на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позов, згідно з яким відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки відсутні докази направлення наказу про проведення позапланової перевірки боржнику та закінчення у 2019р. строку на проведення позапланової перевірки.

03.02.2022р. від позивача до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли пояснення, в яких позивач зазначив, що для повноти здійснення заходів щодо проведення перевірки, ГУ ДПС у Дніпропетровській області повторно було видано наказ від 20.12.2021р. №6237-п про проведення документальної позапланової перевірки з 10.01.2022р., який вручено ліквідатору 30.12.2021р., проте перевірка на виконання зазначеного наказу не здійснена, у зв`язку із відсутністю підприємства та його посадових осіб за податковою адресою підприємства відповідача, про що 10.01.2022р. складено відповідний акт про неможливість проведення перевірки. Крім того, позивач звернув увагу, що 14.01.2022р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області направлено ліквідатору ТОВ "Агросахінвест-2002" лист з вимогою щодо забезпечення явки посадових осіб (представників) ТОВ "Агросахінвест-2002" та надання бухгалтерських та первинних документів підприємства. 10.01.2022р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області направлено до Дніпровського відділу поліції Дніпровського районного управління поліції та ГУНП в Дніпропетровській області запит на встановлення місцезнаходження платника податків. На підтвердження зазначених обставин позивачем додано до пояснень копію наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області №6237-п від 20.12.2021р., копію акту ГУ ДПС у Дніпропетровській області про неможливість проведення перевірки від 10.01.2022р., копію листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 10.01.2022р., копію запиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 10.01.2022р. щодо встановлення місцезнаходження платника податків.

З 03.02.2022р. повноваження ліквідатора у справі виконує арбітражний керуючий Ясир Дар`я Ігорівна, яка діє на підставі свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №947 від 05.06.2013р.

07.02.2022р. до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшли заперечення щодо додаткових пояснень позивача, в яких відповідач зазначив, що долучення позивачем до матеріалів справи доказів суперечить приписам ст. 80 ГПК України, оскільки ці докази не долучено до позовних матеріалів при зверненні позивача з позовом до суду, при цьому позивачем не зазначено, що ним будуть подаватись нові докази, а також позивачем не обґрунтовано неможливість надання доказів разом з позовом та не надано клопотання про поновлення строків на їх подання. Крім того, надані позивачем докази засвідчені всупереч приписам п. п. 5.26, 5.27 Національного стандарту "Вимоги до оформлення документів" (ДСТУ 4163-2003) не уповноваженим представником позивача. Позивачем всупереч приписів ст. 91 ГПК України не зазначено про наявність у нього оригіналів доказів. Також, надані докази не стосуються предмета спору, оскільки свідчить про вчинення дій щодо проведення перевірки у 2022р., а предметом спору у даній справі є проведення позапланової перевірки у 2019р. В зв`язку з наведеним, відповідач просив суд відмовити у долученні до матеріалів справи доказів та не приймати до уваги обставини, зазначені в додаткових поясненнях позивача, наданих 03.02.2022р.

28.03.2022р. до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких позивач зазначив про належне оформлення копій документів, долучених до матеріалів справи 03.02.2022р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2022р. прийнято до розгляду додаткові пояснення позивача, надані 03.02.2022р. до матеріалів справи з додатками.

23.06.2022р. до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просив:

- визнати протиправними дії посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002";

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002" надати бухгалтерську та іншу документацію контролюючому органу для проведення документальної позапланової перевірки.

30.06.2022р. до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшли заперечення на уточнений позов, відповідно до яких відповідач просив суд повернути уточнений позов без розгляду з огляду на те, що уточнені вимоги позивача ґрунтуються на доказах, які не були надані позивачем станом на час звернення до господарського суду з первісним позовом.

07.07.2022р. до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшли додаткові пояснення, до яких позивачем долучено до матеріалів справи наказ №1591-п від 07.07.2022р. про проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002".

03.08.2022р. до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, а також зазначив про відсутність доказів поважності незабезпечення відповідачем явки уповноваженого представника в підготовче засідання 14.07.2022р.

03.08.2022р. розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, місцевий господарський суд ухвалив оскаржуване судове рішення.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази, що стосуються фактів, на які учасники провадження у справі посилаються в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права дійшла висновку про наступне.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача, заявлені в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002" до боржника про визнання протиправними дій посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002" та зобов`язання надати бухгалтерську та іншу документацію контролюючому органу для проведення документальної позапланової перевірки.

За змістом ст. 7 КУзПБ, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020р. у справі №607/6254/15-ц, від 18.02.2020р. у справі №918/335/17, постановах Верховного Суду від 30.01.2020р. у справі №921/557/15-г/10, від 06.02.2020р. у справі №910/1116/18 міститься висновок, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватись саме виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Правило концентрації в межах справи про банкрутство майнових спорів, стороною яких є боржник, є універсальним та не містить виключень залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Процесуальні особливості розгляду таких спорів у межах справи про банкрутство встановлені лише для спорів з відповідачем - суб`єктом владних повноважень, які за загальним правилом належать до юрисдикції адміністративних судів, що додатково акцентує на пріоритеті приписів ст. 7 КУзПБ у сукупності із зазначеними вище нормами ГПК України перед загальними нормами юрисдикції та підсудності справ.

У постановах від 15.05.2019р. у справі №289/2217/17, від 12.06.2019р. у справі №289/233/18, від 19.06.2019р. у справах №289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарського суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Таким чином, розгляд усіх майнових спорів, стороною яких є боржник, з дня введення в дію 21.10.2019р. КУзПБ має здійснюватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

Принцип концентрації у межах справи про банкрутство всіх спорів - це закріплене у ст. 7 КУзПБ універсальне правило розгляду в межах справи про банкрутство всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, незалежно від моменту виникнення таких спорів (майнових вимог до боржника), наслідком яких може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника (постанова судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021р. у справі №904/4455/19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021р. у справі №905/2030/19(905/1159/20)).

Тобто, майнові спори за участю боржника концентруються виключно в межах справи про банкрутство, що дозволяє здійснювати ефективний судовий контроль щодо повернення майнових активів боржника у його розпорядження, з метою відновлення платоспроможності такого боржника або належного формування ліквідаційної маси банкрута.

При цьому, вирішуючи питання про необхідність розгляду спору, стороною якого є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, суди мають виходити не тільки з того, чи підлягають такі вимоги вартісній оцінці з урахуванням положень ст. 163 ГПК України, а також надати оцінку змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021р. у справі №916/585/18(916/1051/20).

У розвиток наведених правових позицій у постанові від 15.06.2021р. у справі №916/5858/18(916/1051/20) Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок, за яким, якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі ст. 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

Вказаний висновок є обов`язковим для врахування судами при застосуванні ст. 7 КУзПБ, а критерій впливу спору на розмір або склад ліквідаційної маси боржника є визначальним при вирішенні питання щодо розгляду в межах справи про банкрутство спорів, стороною в яких є боржник незалежно від суб`єктного складу сторін такого спору.

З огляду на викладене розгляд позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не має здійснюватися судом відповідно до порядку, передбаченого ст. 7 КУзПБ.

Разом із тим, на час звернення позивача до господарського суду, відповідача ТОВ "Агросахінвест-2002" було визнано банкрутом, про що свідчить постанова Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2019р.

Згідно з ч. 3 ст. 60 КУзПБ у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора та здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Таким чином, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області за наявності правових підстав може оскаржити дії ліквідатора у справі про банкрутство і така заява підлягає розгляду господарським судом.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002" як платник податків перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

06.12.2019р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області видано наказ №1558-п про проведення документальної позапланової перевірки з 11.12.2019р. тривалістю 5 робочих днів.

11.12.2019р. представниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області здійснено виїзд на податкову адресу підприємства, за результатом якого встановлено відсутність підприємства та його посадових осіб, про що складено відповідний акт про неможливість проведення перевірки №15668/04-36-05-08/31870837.

У зв`язку з неможливістю проведення перевірки 13.12.2019р. направлено запит №2313/04-36-05-08-11 щодо встановлення місцезнаходження платника податків.

20.12.2021р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області видано наказ №6237-п про проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002" з 10.01.2022р. тривалістю 5 робочих днів, який 30.12.2021р. вручено ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002", що підтверджується розпискою у повідомленні про вручення.

10.01.2022р. представниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області здійснено виїзд на податкову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002", за результатом якого встановлено відсутність підприємства та його посадових осіб, про що складено акт №48/04-36-07-08/31870837 про неможливість проведення перевірки, який надіслано за податковою адресою підприємства.

ГУ ДПС у Дніпропетровській області листом №200/7/04-36-07-08-09 від 10.01.2022р. звернулось до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002" з вимогою про надання документів для проведення перевірки, який залишено відповідачем без відповіді.

У зв`язку з неможливістю провести повно та об`єктивно документальну перевірку 10.01.2022р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області направлено запит №753/5/04-36-07-08-07 щодо встановлення місцезнаходження платника податків.

За твердженням позивача, такі обставини унеможливлюють здійснення контролюючим органом обов`язкових заходів щодо проведення позапланової перевірки підприємства відповідача та стали підставою для звернення позивача з даним позовом до місцевого господарського суду. У зв`язку з неможливістю провести повно та об`єктивно документальну перевірку через відсутність у контролюючого органу всіх необхідних первинних документів, ГУ ДПС у Дніпропетровській області просить суд визнати бездіяльність посадових осіб ТОВ "Агросахінвест-2002" протиправною та зобов`язати посадових осіб ТОВ "Агросахінвест-2002" надати документи для проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ст. 1 ПК України встановлено, що вказаний Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби, зокрема, мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 41.1 ПК України встановлено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених пп. 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно з п. п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ГПК України документальною позаплановою перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати всіх передбачених цим Кодексом податків, зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються у бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п. п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених ПК України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що не виявлення боржника або його посадових осіб за його місцезнаходженням не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснення повідомлення платника податків про проведення перевірки шляхом надіслання поштою відповідного рекомендованого листа з повідомленням про вручення.

Відповідно до ст. 42.2 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Матеріали справи не містять ні доказів отримання посадовою особою наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області №1558-п від 06.12.2019р. про проведення документальної позапланової перевірки боржника з 11.12.2019р., ні доказів його направлення податковим органом арбітражному керуючому (ліквідатору боржника) або на офіційну адресу підприємства.

Таким чином, ГУ ДПС у Дніпропетровській області не надано належних доказів вручення/надсилання письмового повідомлення в грудні 2019р. посадовим особам боржника у справі щодо проведення позапланової перевірки.

Згідно з п. 82.2 ст. 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у ст. 78 цього Кодексу (крім перевірок, що проводяться за наявності обставин, визначених у п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК цього Кодексу, тривалість яких встановлена у ст. 200 цього Кодексу), не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, інших платників податків - 10 робочих днів.

Податковий кодекс України визначає строки, на які може бути продовжена перевірка. Продовження перевірки оформлюється окремим наказом, та вручається згідно із ст. 42 цього Кодексу.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у ст. 78 ПК України, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більше як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.

Відповідно до п. 82.4 ст. 82 ПК України проведення документальної планової та позапланової перевірки платника податків, крім платника податків - суб`єктів малого підприємництва, може бути зупинено за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що оформлюється наказом, копія якого не пізніше наступного робочого дня вручається платнику податків чи його уповноваженому представнику під розписку або надсилається платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу, з подальшим поновленням її проведення на невикористаний строк.

В наказі №1558-п про проведення документальної перевірки вказано період, в який має бути здійснено таку перевірку, а саме з 11.12.2019р. протягом 5 робочих днів.

На час звернення ГУ ДПС у Дніпропетровській області до господарського суду сплинув строк, визначений в наказі №1558-п про проведення документальної позапланової перевірки боржника.

Колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області не надало до справи своїх обґрунтувань та доказів в їх підтвердження щодо не проведення в строки, визначені в наказі №1558-п документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросахінвест-2002".

Щодо наданих позивачем після відкриття провадження у справі доказів видання нового наказу про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Агросахінвест-2002" №6237-п суд зазначає наступне.

Вказаний наказ виданий ГУ ДПС у Дніпропетровській області 20.12.2021р., тобто через 2 роки після визнання ТОВ "Агросахінвест-2002" банкрутом та видання попереднього наказу №1558-п про проведення перевірки.

Наказ №6237-п отримано ліквідатором банкрута.

Наказ передбачає проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Агросахінвест-2002" тривалістю 5 робочих днів з 10.01.2022р. При цьому, перевірка має бути проведена за період діяльності з 01.01.2017р. по час видання наказу з метою перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та за період з 01.01.2015р. з метою перевірки дотримання законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Проте, позовні вимоги ГУ ДПС у Дніпропетровській області не містять переліку фінансової документації, яка має бути передана ліквідатором для проведення документальної перевірки та не зазначено періоду, за який така документація має бути надана.

Колегія суддів звертає увагу, що законодавством України не визначається стадія процедури банкрутства, на якій виникає необхідність проведення перевірки, а тому податковий орган не позбавлений можливості вжити відповідних заходів для перевірки підприємства в ліквідаційній процедурі, вчинивши всі необхідні дії, визначені податковим кодексом для реалізації свого права на проведення такої перевірки.

При цьому, у разі ухилення боржника від проведення позапланової перевірки, законодавством передбачені заходи впливу, зокрема, адміністративна відповідальність.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного та обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених ст. 86 ГПК України, щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд може зобов`язати учасника справи надати докази вчинення певних дій, проте вказаною нормою не встановлено право суду зобов`язувати вчиняти певні дії.

Дослідивши докази, надані податковим органом на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, в контексті ст. 74 ГПК України, колегія суддів встановила, що приписи законодавства не передбачають можливості зобов`язання судом ліквідатора та посадових осіб боржника надавати податковим органам документи щодо діяльності підприємства-боржника.

З огляду на наведене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для визнання бездіяльності посадових осіб ТОВ "Агросахінвест-2002" протиправною та зобов`язання посадових осіб ТОВ "Агросахінвест-2002" надати документи для проведення документальної позапланової перевірки, а відтак господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

З мотивів, наведених у п. 3.3. даної постанови, апеляційний господарський суд погоджується із обґрунтованими доводами відповідача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Враховуючи межі перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не отримали підтвердження під час апеляційного провадження, не спростовують висновків місцевого господарського суду та не доводять порушення судом норм матеріального і процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З огляду на встановлені обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в апеляційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апеляційний господарський суд, з підстав, викладених у п. 3.3 даної постанови, дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022р. у справі №904/3940/19(904/9816/21) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.12.2022р.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков