ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/619/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Рижій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, Київ, Центральна Частина Києва, м. Київ, 01601, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (вул. Д.Галицького, 27, м. Рівне, 33027, ) про стягнення 44 598 201 грн 04 коп.

у судове засідання з`явилися:

- від позивача: Пронюк Владислав Ярославович (в режимі ВКЗ);

- від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

22.08.2022 до Господарського суду Рівненської області надійшов позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (далі - ТОВ "Рівнетеплоенерго", відповідач) про стягнення 44 598 201 грн 04 коп. (з яких - 34 246 828 грн 54 коп. - основний борг, 1 420 088 грн 21 коп. 3 % річних, 8 931 283 грн 69 коп. - інфляційні в трати).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконує зобов`язання за Договором № 20/21-1065-БО-28 постачання природного газу від 23.09.2020 в частині повного та своєчасного проведення розрахунків за природний газ, що використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

Ухвалою від 23.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/619/22, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 13.09.2022.

13.09.2022 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку на подання відзиву на позовну заяву на 15 днів з моменту подання даного клопотання.

Ухвалою від 13.09.2022 продовжено ТОВ "Рівнетеплоенерго" процесуальний строк на подання відзиву до 28.09.2022, відкладено підготовче засідання на 27.09.2022.

Ухвалою від 27.09.2022 відкладено підготовче засідання на 11.10.2022.

Ухвалою від 11.10.2022 продовжено за ініціативою суду процесуальний строк підготовчого провадження на 30 днів - до 21.11.2022, відкладено підготовче засідання на 25.10.2022.

08.11.2022 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з проведенням між сторонами переговорів про примирення.

Ухвалою від 08.11.2022 відкладено підготовче засідання на 15.11.2022.

Ухвалою від 15.11.2022 закрито підготовче провадження у справі № 918/619/22. Призначено справу № 918/619/22 до судового розгляду по суті на 22.11.2022.

Ухвалою від 22.11.2022 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи № 918/619/22 на 06.12.2022.

06.12.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечення явки адвоката Москаля Я.О. у визначений час проведення судового засідання внаслідок зайнятості у іншому судовому засіданні.

06.12.2022 у визначений судом час для проведення судового засідання о 12:30 год. у приміщенні Господарського суду Рівненської області відсутнє електропостачання. Встановлено, що у приміщення Господарського суду Рівненської області представник відповідача не з`явився. Перевірити явку представника Пронюка Владислава Ярославовича, що мав намір взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, немає можливості.

З огляду на викладене та те, що судове засідання 06.12.2022 не відбулося внаслідок відсутності світла у Господарському суді Рівненської області у визначений час для проведення судового засідання по справі, суд дійшов висновку про необхідність визначення нової дати для розгляду справи № 918/619/22.

Ухвалою від 06.12.2022 повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду справи № 918/619/22 відбудеться 20.12.2022. Постановлено провести судове засідання у Господарському суді Рівненської області із представником позивача адвокатом Пронюком Владиславом Ярославовичем (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в режимі відеоконференції. Судом роз`яснено, що вхід (авторизація) до підсистеми відеоконференцзв`язку можливий тільки через Електронний кабінет Електронного суду - https://cutt.ly/OC8rDJ4.

20.12.2022 від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з об`єктивною неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника у зв`язку з його відрядженням та зайнятістю у іншому судового засіданні.

20.12.2022 у визначений судом час для проведення судового засідання о 12:00 год. у приміщенні Господарського суду Рівненської області відсутнє електропостачання.

Встановлено, що у приміщення Господарського суду Рівненської області представник відповідача не з`явився.

Перевірити явку представника Пронюка Владислава Ярославовича, що мав намір взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції немає можливості.

20.12.2022 складено Акт за підписом керівника апарату господарського суду Бабича І., завідувача сектору з інформаційних технологій та захисту інформації Господарського суду Рівненської області Саприкіна О. та секретаря судового засідання Рижої А.В. У даному Акті зафіксовано, що у час, визначений судом для розгляду справи № 918/619/22 у приміщенні Господарського суду Рівненської області (м. Рівне, вул. Набережна, 26а) відсутнє електропостачання . А відтак проведення судового засідання та використання онлайн сервісу відеозв`язку (пошук в мережі Інтернет здійснюється за посиланням: https://vkz.court.gov.ua/), як і використання іншого наявного в суді спеціалізованого програмного забезпечення, яке дозволяє локально здійснювати запис судового засідання (без необхідності доступу до мережі Інтернет) є неможливим.

Відтак у суду відсутня можливість провести судове засідання 20.12.2022 по справі № 918/619/22.

З огляду на викладене та те, що судове засідання 20.12.2022 не відбулося внаслідок відсутності світла у Господарському суді Рівненської області у визначений час для проведення судового засідання по справі, суд дійшов висновку про необхідність визначення нової дати для розгляду справи № 918/619/22.

Ухвалою від 20.12.2022 повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду справи № 918/619/22 відбудеться "27" грудня 2022 р. об 11:30 год. Постановлено провести судове засідання у Господарському суді Рівненської області із представником позивача адвокатом Пронюком Владиславом Ярославовичем (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в режимі відеоконференції. Суд роз`яснив представнику позивача, що вхід (авторизація) до підсистеми відеоконференцзв`язку можливий тільки через Електронний кабінет Електронного суду - https://cutt.ly/OC8rDJ4.

27.12.2022 від представника відповідача адвоката Москаля Я.О. надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, у зв`язку з об`єктивною неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника.

У судове засідання 27.12.2022 з`явився представник позивача в режимі ВКЗ.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. У клопотанні про відкладення представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" зазначає, що не матиме можливість забезпечити свою участь у визначений час проведення судового засідання, оскільки перебуватиме у відрядженні у м. Львові. Відтак фактично матиме місце перша неявка відповідача у судове засідання. Представник відповідача просить суд відкласти розгляд справи № 918/619/22 на іншу дату в межах встановленого процесуального строку.

Господарський суд, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про відмову у його задоволенні, позаяк адвокат Москаль Я.О. не надав суду жодних доказів в підтвердження обставин його перебування у відрядженні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Юридична особа не є обмеженою у кількості представників, які мають право представляти її у суді.

За змістом ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 ст. 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження. Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті "справедливого суду", гарантованого ст. 6 Конвенції. Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, та представити свою справу в умовах, що не ставлять його у явно гірше становище порівняно з опонентом протилежною стороною (рішення у справі "Лопушанський проти України").

Окрім того, суд зазначає, що неявка представника відповідача у судове засідання з розгляду справи по суті є повторною, позаяк представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" не з`явився у судове засідання 22.11.2022.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Зважаючи на відсутність обмежень щодо кількості представників, які можуть представляти юридичну особу в суді, а також зважаючи на те що неявка представника відповідача є повторною, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи з підстав того, що представник відповідача адвокат Москаль Я.О. перебуває у відрядженні. Окрім того, доказів того, що представник відповідача дійсно перебуває у відрядженні, Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" не надано. Суд зазначає, що відповідач не обмежений певним колом представників та міг би направити в дане судове засідання іншого представника.

При цьому суд зауважує, що згідно з ч. 2 ст. 195 ГПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Судом встановлено, що сторони вели між собою переговори про мирне врегулювання спору.

Господарський суд звертає увагу сторін, що згідно з ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

При цьому як вбачається із матеріалів справи, доказів того, що сторони дійшли згоди про мирне врегулювання спору, немає.

Сторони не надано суду ані проекту мирової угоди, ані ділової переписки про її укладення на стадії розгляду справи судом.

Окрім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 27.12.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 ГПК України, при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

23.09.2020 між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» (далі - споживач) укладено договір №20/21-Ю65-БО-28 постачання природного газу (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями. (п. 1.2. Договору).

У відповідності до п. 2.1. Договору постачальник передає споживачу у жовтні 2020 - квітні 2021 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 9 562,000 тис куб. метрів в тому числі по місяцях: (далі - розрахункові періоди):

- жовтень 2020 - 427, 000 тис. куб.м.;

- листопад 2020 - 1 349, 000 тис. куб.м.;

- грудень 2020 - 2 285, 000 тис. куб.м.;

- січень 2021 - 1 666, 000 тис. куб.м.;

- лютий 2021 - 1 886, 000 тис. куб.м.;

- березень 2021 - 1 460, 000 тис. куб.м.;

- квітень 2021 - 489, 000 тис. куб. м.

Згідно з п. 4.2. Договору ціна за 1 000 куб. м. природного газу визначається сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі Прейскуранту.

Відповідно до пункту 5.1 Договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Дослідивши Договір, судом встановлено, що постачальник та споживач обумовили між собою предмет договору, кількість та фізико-хімічні показники природного газу, порядок та умови передачі природного газу, ціну природного газу, порядок та умови проведення розрахунків, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, форс-мажор, порядок розв`язання спорів (розбіжностей), інші умови, строк дії договору.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2021 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що Договір є укладеним, підписаний уповноваженими сторонами та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Додатковою угодою № 1 від 26.10.2020 до Договору, останній доповнено наступними умовами: з 01.10.2020 п. 4.2. розділу "ціна природного газу" у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб.м. природного газу з 01.10.2020 по 31.10.2020 (включно) за цим Договором складає 5 374,100 грн, крім того податок на додану вартість ПДВ - 20 % усього разом з ПДВ - 6 448,920 грн.

До ціни за природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 - 124, 16 грн за 1000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 148, 99 грн

Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.10.2020 по 31.10.2020 (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 5 498,26 грн за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 6 597,91 грн"

Решта умов цього Договору залишаються незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.

Додатковою угодою № 2 від 23.11.2020 до Договору, останній доповнено наступними умовами: з 01.11.2020 п. 4.2. розділу "ціна природного газу" у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб.м. природного газу з 01.11.2020 по 30.11.2020 (включно) за цим Договором складає 5 375,370 грн, крім того податок на додану вартість ПДВ - 20 % усього разом з ПДВ - 6 450,444 грн.

До ціни за природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 - 124, 16 грн за 1000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 148, 99 грн

Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.11.2020 по 30.11.2020 (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 5 499, 53 грн за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 6 599,44 грн"

Решта умов цього Договору залишаються незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.

Додатковою угодою № 3 від 22.12.2020 до Договору, останній доповнено наступними умовами: з 01.12.2020 п. 4.2. розділу "ціна природного газу" у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб.м. природного газу з 01.12.2020 по 31.12.2020 (включно) за цим Договором складає 6 103,100 грн, крім того податок на додану вартість ПДВ - 20 % усього разом з ПДВ - 7 323,720 грн.

До ціни за природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 - 124, 16 грн за 1000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 148, 99 грн

Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.12.2020 по 30.12.2020 (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6 227,26 грн за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 7 742,71 грн".

Решта умов цього Договору залишаються незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.

Додатковою угодою № 4 від 29.01.2021 до Договору, останній доповнено наступними умовами: з 01.01.2021 п. 4.2. розділу "ціна природного газу" у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб.м. природного газу з 01.01.2021 по 31.01.2021 (включно) за цим Договором складає 7 331,45 грн, крім того податок на додану вартість ПДВ - 20 % усього разом з ПДВ - 8 797,74 грн.

До ціни за природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 - 124, 16 грн за 1000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 148, 99 грн

Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.01.2021 по 31.01.2021 (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 7 455,61 грн за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 8 946 грн 73 коп.".

Решта умов цього Договору залишаються незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.

Додатковою угодою № 5 від 26.02.2021 до Договору, останній доповнено наступними умовами: з 01.02.2021 п. 4.2. розділу "ціна природного газу" у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб.м. природного газу з 01.02.2021 по 28.02.2021 (включно) за цим Договором складає 6 841 грн 15 коп., крім того податок на додану вартість ПДВ - 20 % усього разом з ПДВ - 8 209 грн 38 коп.

До ціни за природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 - 124, 16 грн за 1000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 148, 99 грн

Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.02.2021 по 28.02.2021 (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6 965,31 грн за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 8 358,37 грн".

Решта умов цього Договору залишаються незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.

Додатковою угодою № 6 від 26.03.2021 до Договору, останній доповнено, серед іншого, наступними умовами: з 01.03.2021 п. 4.2. розділу "ціна природного газу" у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб.м. природного газу з 01.03.2021 за цим Договором складає 6 279,77 грн, крім того податок на додану вартість ПДВ - 20 % усього разом з ПДВ - 7535,724 грн.

До ціни за природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 - 124, 16 грн за 1000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 148, 99 грн

Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.03.2021 природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6 403,93 грн за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 7 684 грн 72 коп.".

Додатковою угодою № 7 від 28.04.2021 до Договору, останній доповнено наступними умовами: з 01.04.2021 п. 4.2. розділу "ціна природного газу" у наступній редакції:

"Ціна за 1000 куб.м. природного газу з 01.04.2021 по 30.04.2021 (включно) за цим Договором складає 6 552,860 грн, крім того податок на додану вартість ПДВ - 20 % усього разом з ПДВ - 7 827,432 грн.

До ціни за природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 - 124, 16 грн за 1000 куб. м. на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 148, 99 грн

Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01.04.2021 природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6 647,02 грн за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, усього разом з ПДВ - 7 976,42 грн.".

Додатковою угодою № 8 від 30.04.2021 до Договору, останній доповнено наступними умовами:

- доповнити п. 2.1. Розділу 2 "Кількість та фізико-хімічні показники природного газу" цього Договору абзацом у наступній редакції: Постачальник передає споживачу у період з 01.05.2021 до 20.05.2021 (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 11,000 тис. куб. метрів;

- викласти п. 11.1. Розділу 11 "Строк дії Договору" цього Договору у наступній редакції: Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу до 20.05.2021 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Судом встановлено, що постачальником передано, а споживачем прийнято природний газ, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу на загальну суму 34 248 060 грн 97 коп., а саме:

- від 31.12.2020 у обсязі 1 134,31274 куб.м. на суму 8 476 392 грн 42 коп.;

- від 31.01.2021 у обсязі 1 170, 44460 куб.м. на суму 10 471 654 грн 15 коп.;

- від 28.02.2021 у обсязі 811,68178 куб.м. на суму 6 784 338 грн 26 коп.;

- від 31.03.2021 у обсязі 539,70299 куб.м. на суму 4 147 464 грн 20 коп.;

- від 30.04.2021 у обсязі 547,64039 кум. м. на суму 4 368 211 грн 94 коп.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем 06.11.2020 оплачено для позивача 1 232 грн 43 коп.

Оскільки відповідачем не оплачено за спожитий газ 34 246 828 грн 54 коп., позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

З наведених обставин вбачається, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються постачання природного газу. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права обґрунтованими та такими, що узгоджені між сторонами в договірному порядку.

Як унормовано положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України, та ч. 6 ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Закон України "Про ринок природного газу" визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Згідно ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК і ГК України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства і є обов`язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами.

Згідно із приписами ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу", у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Дослідивши умови укладеного між сторонами договору та надані позивачем докази, які підтверджують передання для споживача природного газу, докази його часткової оплати, судом встановлено, що відповідач в порушення вимог ЦК України та ГК України взяті на себе зобов`язання не виконав, за природний газ своєчасно та в повному обсязі не розрахувався, а відтак позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу - 34 246 828 грн 54 коп.. З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають до задоволення.

Крім того, предметом позовних вимог є стягнення з відповідача 1 420 088 грн 21 коп. 3 % річних та 8 931 283 грн 69 коп. - інфляційних втрат.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом перевірено розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат долучені позивачем до матеріалів справи за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу та встановлено, що останні не є арифметично вірними, а обґрунтований розмір стягнення з відповідача 3 % річних складає 1 420 144,73 грн., а інфляційних втрат - 8 931 633,82 грн.

Розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, які здійснено господарським судом долучено до матеріалів справи.

При цьому, оскільки позивач просить суд стягнути з відповідача 1 420 088 грн 21 коп. 3 % річних та 8 931 283 грн 69 коп. - інфляційних втрат, господарський суд задовольняє позовні вимоги у обсязі та за періоди, які визначені позивачем.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21.01.1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 28.10.2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Суд наголошує на недопустимості порушення одного з основоположних принципів правосуддя, що його було сформульовано Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26.10.1984 року - має не лише здійснюватися правосуддя, ще має бути видно, що воно здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочину в господарській діяльності та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Невиконання відповідачем зобов`язання, яке полягає у несплаті за поставлений йому природний газ, порушило права позивача, відтак останній правомірно звернувся до суду з даним позовом.

Суд на підставі доказів, наданих позивачем, встановив факт перебування сторін у договірних відносинах та встановив факт порушення відповідачем прав позивача.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 44 598 201 грн 04 коп. (з яких - 34 246 828 грн 54 коп. - основний борг, 1 420 088 грн 21 коп. 3 % річних, 8 931 283 грн 69 коп. - інфляційні втрати).

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у даній справі при поданні позовної заяви є стягнення з відповідача 44 598 201 грн 04 коп.

Враховуючи положення Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви з майновими вимогами у розмірі 44 598 201 грн 04 коп. позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 668 973 грн 02 коп.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у необхідному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням № від 18.08.2022.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 44 598 201 грн 04 коп., то розмір судового збору пропорційно частині задоволеної вимоги становить 668 973 грн 02 коп., який покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 20, 123, 129, 202, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про стягнення 44 598 201 грн 04 коп. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (вул. Д.Галицького, 27, м. Рівне, 33027, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, Київ, Центральна Частина Києва, м. Київ, 01601, ) 44 598 201 (сорок чотири мільйони п`ятсот дев`яносто вісім тисяч двісті одна) грн 04 коп. (з яких - 34 246 828 (тридцять чотири мільйони двісті сорок шість тисяч вісімсот двадцять вісім) грн 54 коп. - основний борг, 1 420 088 (один мільйон чотириста двадцять тисяч вісімдесят вісім) грн 21 коп. - 3 % річних, 8 931 283 (вісім мільйонів дев`ятсот тридцять одна тисяча двісті вісімдесят три) грн 69 коп. - інфляційні втрати).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (вул. Д.Галицького, 27, м. Рівне, 33027, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, Київ, Центральна Частина Києва, м. Київ, 01601, ) 668 973 (шістсот шістдесят вісім тисяч дев`ятсот сімдесят три) грн 02 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано "03" січня 2023 року.

Суддя Романюк Ю.Г.