ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 року м.Дніпро Справа № 904/322/21 (904/688/22)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чередка А.Є., Верхогляд Т.А.

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Бінсон" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2022 (повний текст складено 08.08.2022, суддя Мартинюк С.В.) у справі

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до відповідача-1 державного підприємства "ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ", м. Київ

відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпров`є 2021", м.Дніпро

відповідача-3 товариства з обмеженою відповідальністю "Бінсон", м. Дніпро

відповідача-4 товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Рітейл", м.Дніпро

про визнання недійсними результатів електронного аукціону

в межах справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Рітейл", м.Дніпро

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст і підстави позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до державного підприємства "ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ", товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпров`є 2021", товариства з обмеженою відповідальністю "Бінсон", товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Рітейл", в якому просив визнати недійсними результати електронного аукціону, акт про придбання майна на аукціоні, свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасувати рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що результати електронного аукціону №UА-РS-2021-07-30-000064-1 від 18.08.2021, протоколу проведення електронного аукціону №UА-РS-2021-07-30-000064-1 від 18.07.2021 є недійсними у зв`язку з недодержанням ліквідатором ТОВ "Преміум Рітейл" та організатором аукціону вимог Кодексу України з процедур банкрутства та вимог чинного законодавства, щодо встановлених в момент проведення аукціону обмежень на реалізацію (розпорядження) майном.

ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2022 у даній справі позов задоволено. Визнано недійсними результати електронного аукціону по реалізації майна товариства з обмеженою відповідальністю Преміум Рітейл, що відбувся 18.08.2021 в електронній торговій системі ДП Прозорро.Продажі на електронному майданчику оператора електронної торгової системи Товарної біржі Придніпров`є, а саме лоту 13.1 квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0,оформленого протоколом №UA-PS-2021-07-30-000064-1 проведення електронного аукціону, складений 18.08.2021 Товарною біржею Придніпров`є; визнано недійсним акт №UA-PS-2021-07-30-000064-1 від 02.09.2021 про придбання майна на аукціоні, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю Преміум Рітейл в особі ліквідатора Татаринової Ю.В. та товариством з обмеженою відповідальністю БІНСОН; визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 1849, видане 27.11.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріусу округу Чорней Віта Володимирівна; скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріусу округу Чорней Віти Володимирівни індексний номер 61892067 від 27.11.2021, про реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю Бінсон на квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Преміум Рітейл на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 443, 00 грн; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Преміум Рітейл на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що включення майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , у ліквідаційну масу банкрута та продаж даного майна через електронну торгову систему є неправомірним, оскільки на момент проведення електронного аукціону на спірне майно був накладений арешт на підставі ухвали Печерського районного суду м.Києва від 22.01.2021 у справі №757/52728/20к в рамках кримінального провадження. Крім того, на момент проведення спірного електронного аукціону Наказом Міністерства юстиції України № 4432/5 від 23.12.2020 була задоволена скарга позивача та в порядку ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" було скасоване рішення від 05.10.2020 №54407086, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним Максимом Анатолійовичем про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна. Наказом Міністерства юстиції України від 18.01.2021 №211/5 були скасовані рішення державного реєстратора Бахмутської районної державної реєстрації Донецької області Чинник Юлією Ігорівною.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Бінсон" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник вказує, що товариство з обмеженою відповідальністю "Бінсон" не було повідомлено судом першої інстанції про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим були порушені права апелянта.

Скаржник зазначає, що господарський суд за власною ініціативою, незважаючи на вимогу позивача застосувати ст.73 Кодексу України з процедур банкрутства, при ухваленні рішення на власний розсуд застосував загальні норми недійсності правочину (ст.ст.203,215 Цивільного кодексу України) тим самим вийшовши за межі своїх повноважень.

Відповідач ТОВ Бінсон, є добросовісним набувачем майна з аукціону та вважає ухвалене по справі рішення необґрунтованим, таким що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції не встановлено у чому полягає порушення права позивача під час проведення аукціону, з урахуванням того, що об`єкт - квартира АДРЕСА_1 , реалізована за найвищою ціною, без зниження, що відповідає меті аукціону.

Судом не встановлено факт недотримання норм Кодексу України з процедур банкрутства, як саме таке недотримання вплинуло в подальшому на кількість зацікавлених в участі в торгах осіб, а, отже, і на ціну продажу за результатами проведення торгів.

Позивач не є особою, інтереси якої порушені у процесі підготовки та проведення аукціону, він не був учасником аукціону, не є кредитором, або арбітражним керуючим та не є власником майна, права якого визнані державою у вигляді реєстрації за ним прав.

Право власності ТОВ "Преміум Рітейл" не оспорювалось, судових рішень з цього приводу не виносилось, як і не існувало рішень про визнання права власності за позивачем або витребування майна від ТОВ "Преміум Рітейл".

Отже, при проведенні спірних торгів, боржник майнові права позивача не порушував.

Судом першої інстанції не враховано, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 23.11.2021 арешт було знято у порядку ст.174 КПК України, судом, який і застосував заходи забезпечення кримінального провадження, а не господарським судом у рамках справи про банкрутство. Мотивом для скасування арешту було твердження, що арешт на майно ТОВ "Преміум Рітейл" накладено неправомірно, оскільки арешт накладено на майно юридичної особи, службові особи якої не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.

Посилання суду на порушення відповідачами статей 37,41 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень" під час проведення аукціону є безпідставними. У статті 37 Закону перелічені види публічних обтяжень (як-то податкова застава, рухоме майно), до кола яких нерухоме не входить, стаття 41 встановлює правила припинення таких публічних обтяжень. Тобто, на думку скаржника, нерухоме майно не є винятком, не є публічним обтяженням, публічно-правові інтереси суспільства не порушуються.

Не може бути мотивом для визнання недійсним аукціону із продажу майна наявність у позивача статусу потерпілого.

Скаржник вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, оскільки що задоволення вимоги про визнання договору недійсним за ст.73 Кодексу України з процедур банкрутства не приведе до автоматичного вибуття квартири із ліквідаційної маси боржника.

3.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначає, що ТОВ "Бінсон" було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

Щодо доводів ТОВ "Бінсон", який вважає себе добросовісним набувачем, позивач вказує, що про існування обтяження учасникам аукціону було відомо, з огляду на те, що інформація про обтяження була зазначена в протоколі засідання комітету кредиторів ТОВ "Преміум Рітейл" у справі №904/322/21 від 20.07.2021. Також про наявність обтяження учасникам аукціону було відомо з інформаційної довідки №256241161 від 13.05.2021 по об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер 00 (довідка сформована за запитом ОСОБА_3 , який є представником ОСОБА_2 у взаємовідносинах з ТОВ "Преміум Рітейл" одночасно бенефіціарним власником оператора аукціону товарної біржі "Придніпров`є").

Позивач вважає, що дані особи були обізнані із незаконністю проведених реєстраційних дій щодо даного майна (припинення іпотеки, зняття обтяжень, зміна прав власності), контролювали його реалізацію на аукціоні та взаємопов`язаними особами.

Спірний об`єкт нерухомого майна не міг бути включений до ліквідаційної маси боржника ТОВ "Преміум Рітейл" в процедурі банкрутства у справі №904/322/21 у зв`язку із скасуванням незаконних реєстраційних дій по об`єкту нерухомого майна відповідно до вимог ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В разі вчасного та повного відновлення порушених прав та інтересів власника нерухомого майна, шляхом виконання наказів Міністерства юстиції України від 23.12.2020 №4432/5, від 26.03.2021 №1140/5, від 18.01.2021 №211/15 та відновлення реєстраційних дій по об`єкту нерухомого майна №00, подальше його відчуження (в тому числі на аукціону) було б неможливе.

Крім того, позивач вказує, що станом на дату проведення електронних торгів в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер 00, існували обтяження (арешт) на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 22.01.2021 у справі №757/52728/20-к, який накладений в кримінальному провадженні.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що включення майна, а саме спірної квартири, у ліквідаційну масу банкрута та продаж даного майна через електронну торгову систему є неправомірним, оскільки на момент проведення електронного аукціону на спірне майно був накладений арешт на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 22.01.2021 у справі №757/52728/20-к в рамках кримінального провадження. Накладений в межах кримінального провадження арешт на майно боржника є в будь-якому випадку перешкодою для реалізації такого майна, зокрема шляхом проведення торгів (аукціону) в межах справи про банкрутство.

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.08.2022 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Мороз В.Ф., Чередко А.Є.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 29.08.2022 відкладено вирішення питання щодо прийняття апеляційним господарським судом певного процесуального рішення з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бінсон" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2022 до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/322/21 (904/688/22).

До суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 05.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Бінсон" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2022; призначено справу до розгляду на 20.10.2022 на 10 годин 30 хвилин.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 20.10.2022 розгляд справи відкладено до 24.11.2022 на 12:30 годин.

У зв`язку із аварійними/екстренними відключеннями енергопостачання у м. Дніпрі в Центральному апеляційному господарському суді була відсутня електроенергія, що унеможливило проведення судового засідання 24.11.2022 та розгляд апеляційної скарги у даній справі не відбувся.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 29.11.2022 призначено справу до розгляду на 22.12.2022 на 12 годин 30 хвилин.

22.12.2022 у судове засідання з`явилися представники позивача та скаржника, які надали відповідні пояснення.

Інші учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників.

Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

22.12.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.12.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Поздняковою С.В., позивач у даній справі є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу від 08.12.2009 та витягом з Державного реєстру правочинів.

03.10.2014 в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна внесені відповідні реєстраційні записи щодо нерухомого майна, реєстраційний номер 00 (квартира, загальною площею 200, 20 кв.м, житловою площею 115, 5 кв.м, що складається з чотирьох житлових кімнат, за адресою: АДРЕСА_2 ):

- запис про право власності номер 7218649 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 16245737 від 03.10.2014 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру загальною площею 200, 2 кв.м, житловою площею 115, 5 кв.м, яка складається з чотирьох житлових кімнат за адресою: АДРЕСА_2 ;

- запис про іпотеку номер 7220644 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 16249542 від 03.10.2014 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. про реєстрацію договору іпотеки №786 від 03.10.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 (іпотекодавець) та ОСОБА_4 (іпотекодержатель);

- запис про обтяження номер 7220151 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 16248675 від 03.10.2014 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. щодо укладеного договору іпотеки за реєстрованим номером № 786 від 03.10.2014.

З інформаційної довідки №281474621 від 27.10.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомо, що щодо нерухомого майна реєстраційний номер 00, були проведені наступні реєстраційні дії:

- 21.09.2020 припинення іпотеки, на підставі рішення державного реєстратора Бахмутської районної державної реєстрації Донецької області Чинник Юлією Ігорівною, індексний номер рішення 54171045. Підстава для зняття іпотеки ухвала Печерського районного суду міста Києва від 03.01.2020 року в справі № 757/25122/19-ц;

- 21.09.2020 припинення обтяження, на підставі рішення державного реєстратора Бахмутської районної державної реєстрації Донецької області Чинник Юлією Ігорівною, індексний номер рішення 54170767. Підстава для зняття іпотеки ухвала Печерського районного суду міста Києва від 03.01.2020 року в справі № 757/25122/19-ц;

- 01.10.2020 зміна права власності, номер запису про право власності 38502635 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54407086 від 05.10.2020, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00 на підставі договору про припинення зобов`язання переданням відступного №128 від 12.02.2019 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б.;

- 16.11.2020 зміна права власності, номер запису про право власності 39234094 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55193820 від 17.11.2020, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вепрейчук Оксани Іванівни, про реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Преміум Рітейл () на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна №№ 2070,2071 від 27.10.2020, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В.

Реєстраційні дії по припиненню іпотеки та про припинення обтяження проведені 21.09.2020 на підставі рішень державного реєстратора Бахмутської районної державної реєстрації Донецької області Чинник Юлією Ігорівною. Підставою для зняття іпотеки та обтяження є ухвала Печерського районного суду міста Києва від 03.01.2020 у справі №757/25122/19-ц.

Наказом Міністерства юстиції України від 18.01.2021 №211/5 скасовані рішення державного реєстратора Бахмутської районної державної реєстрації Донецької області Чинник Юлією Ігорівною.

Реєстраційна дія про зміну права власності, номер запису про право власності 38502635 проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54407086 від 05.10.2020, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00 на підставі договору про припинення зобов`язання переданням відступного №128 від 12.02.2019 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б.

Наказом Міністерства юстиції України № 4432/5 від 23.12.2020 задоволена скарга позивача та в порядку ст.37 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень було скасоване рішення від 05.10.2020 №54407086, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним Максимом Анатолійовичем про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна.

16.11.2020 відбулась зміна права власності, номер запису про право власності 39234094 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55193820 від 17.11.2020, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вепрейчук Оксани Іванівни, про реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Преміум Рітейл () на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна №№2070, 2071 від 27.10.2020, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Лозенко В.В.

Наказом Міністерства юстиції №1140/5 від 26.03.2021 скасоване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55193820 від 17.11.2020, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вепрейчук Оксани Іванівни, про реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Преміум Рітейл () на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 00.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 08.04.2021 виконання наказу №1140/5 від 26.03.2021 про припинення права власності ТОВ Преміум Рітейл на квартиру АДРЕСА_1 неможливо у зв`язку із наявністю зареєстрованого обтяження (арешту нерухомого майна) (запис від 22.01.2021 № 40333765) на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22.01.2021 у справі №757/52728/20-к.

Постановою Печерського районного суду м.Києва від 26.11.2020 по справі №757/52728/20-к ухвалено про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні №0000320 об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім того, фізична особа ОСОБА_1 , який є позивачем по даній справі, також є потерпілим у кримінальному провадженні №0000320 по справі №757/52728/20-к.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 22.01.2021 по справі №757/52728/20-к постановлено про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000320, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 23.11.2021 по справі №757/52728/20-к постановлено про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 22.01.2021 по справі №757/52725/20-к, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

20.07.2021 протоколом засідання комітету кредиторів ТОВ "Преміум Рітейл" затверджено продаж майна шляхом проведення електронного аукціону, а саме квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що включена до ліквідаційної маси банкрута.

18.08.2021 за результатами проведення електронного аукціону №UА-РS-2021-07-30-000064-1 нерухоме майно ТОВ "Приміум Рітейл" перейшло у власність ТОВ Бінсон

За результатами проведення електронного аукціону складено акт №UА-РS-2021-07-30-000064-1 від 02.09.2021 про придбання майна на аукціоні.

27.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорней В.В. видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер 1846

27.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорней В.В. проведено реєстрацію права власності ТОВ "Бінсон" на квартиру АДРЕСА_1 . (індексний номер 6189067 від 27.11.2021).

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, перевіривши встановлені на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання недійсними результатів електронного аукціону, акту про придбання майна на аукціоні, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності.

Згідно зі статтею 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, у пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до його положень.

Проте із втратою чинності Законом про банкрутство відповідних змін до Господарського процесуального кодексу України стосовно спеціального законодавчого акта з питань банкрутства внесено не було.

Отже, як вже зазначав Верховний Суд, зокрема у постанові від 16.07.2020 №910/4475/19, при застосуванні судом норм Господарського процесуального кодексу України, які містять посилання на Закон про банкрутство, що втратив чинність, з урахуванням частини третьої статті 3 Господарського процесуального кодексу України та пункту 3 Рішення Конституційного Суду України від 03.10.1997 № 4-зп, за відповідним посиланням з 21.10.2019 застосовуються саме норми Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з п.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною першою статті 63 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні. Початковою вартістю продажу майна банкрута є його вартість, визначена ліквідатором.

Продаж майна боржника на аукціоні відбувається в електронній торговій системі. Порядок функціонування електронної торгової системи, організації та проведення електронних аукціонів, визначення розміру, сплати, повернення гарантійних внесків та сплати винагороди операторів електронних майданчиків затверджується Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.68 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до ст.73 Кодексу України з процедур банкрутства правочин щодо продажу майна, вчинений на аукціоні, проведеному з порушенням встановленого порядку його підготовки або проведення, що перешкодило або могло перешкодити продажу майна за найвищою ціною, може бути визнаний недійсним господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою боржника, арбітражного керуючого, кредитора або особи, інтереси якої були при цьому порушені.

За приписами ч.3 ст. 87 Кодексу України з процедур банкрутства протокол про проведення аукціону та акт про придбання майна на аукціоні є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та державної реєстрації права власності або іншого майнового права на нерухоме майно в порядку, передбаченому законодавством. Послуги нотаріуса в такому разі оплачує покупець.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення: чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 911/494/17, від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17, від 11.06.2019 у справі № 920/1316/14, від 26.09.2019 у справі у справі № 11/19).

Щодо реалізації зазначених положень у правовідносинах з оспорювання правочину з продажу майна боржника у справі про банкрутство Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 02.10.2019 у справі № 5006/5/39б/2012 дійшов висновку про те, що вимагати визнання недійсними результатів аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть боржник (зокрема арбітражний керуючий від імені боржника), кредитори, зареєстровані учасники аукціону, особи, які вважають себе власником майна, що виставляється на аукціон. Інші особи, які бажали взяти участь в аукціоні, з такими вимогами звертатися не можуть.

Разом з тим Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 20.05.2021 у справі №910/24368/14 уточнив наведений перелік осіб, які можуть оспорювати результати аукціону з продажу майна банкрута, шляхом включення до кола таких суб`єктів уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника як зацікавленої особи у продажі майна боржника за найвищою ціною.

Отже, особа, інтереси якої були порушені під час продажу майна боржника, може звернутися з позовом про визнання такого правочину недійсним, однак з метою захисту власне своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав або інтересів.

Згідно з частиною першою статті 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині четвертій статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей та цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їх суті.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що правова природа процедури реалізації майна на торгах у формі аукціону в межах провадження у справі про банкрутство полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - переможця торгів (аукціону), невід`ємною і завершальною стадією якої є оформлення результатів такого продажу договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Отже, особливості процесу, передбачені законодавством щодо проведення аукціону, полягають у сукупності дій його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а тому є правочином.

Таким чином, правова природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 29.06.2016 у справі № 6-370цс16, від 14.12.2016 у справі № 3-1406гс16 та постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.10.2019 у справі № 5006/5/39б/2012).

Відповідно до частини першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, від 26.10.2021 у справі №766/20797/18, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц, від 25.01.2022 у справі №143/591/20).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 06.04.2021 у справі №910/10011/19, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18).

Вирішуючи питання чи є ефективними та належними у спірних правовідносинах ті способи захисту, які обрав позивач, колегія суддів враховує таке.

Позовні вимоги в частині визнання недійсними результатів аукціону та акту про придбання майна на аукціоні обґрунтовані посиланням на недодержання ліквідатором та організатором аукціону вимог Кодексу України з процедур банкрутства та вимог інших законів (нормативно-правових актів) щодо законодавчо встановлених в момент проведення аукціону обмежень на реалізацію (розпорядження) майном, що було включено до ліквідаційної маси та було визначено як предметом продажу на електронному аукціоні.

Як вже зазначалося судом апеляційної інстанції реалізація майна боржника на прилюдних торгах (аукціоні) полягає у продажу цього майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на нього до покупця - переможця прилюдних торгів (аукціону).

Колегія суддів враховує, що у разі визнання судом недійсним оспорюваного правочину, спірне нерухоме майно має повернутися до боржника, а не до позивача.

Кредитори боржника можуть мати похідний інтерес у стягненні коштів, іншого майна з третіх осіб на користь боржника, зокрема і у процедурі банкрутства (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц). Інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника є похідним від такого інтересу боржника. Тому позови, спрямовані на поповнення (недопущення зменшення) ліквідаційної маси, є позовами на користь саме боржника, якому належить ліквідаційна маса, а не кредитора (останній має до цієї маси інтерес так званого другого порядку). Отже, позов, який заявив кредитор, є, насправді, позовом боржника, тобто похідним позовом (один із його різновидів передбачений пунктом 12 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсними результатів електронного аукціону та акту про придбання майна на аукціоні у спірних правовідносинах не є ефективним способом захисту інтересу та права позивача.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно (частина перша статті 1212 Цивільного кодексу України). Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга вказаної статті). Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивач, який не був учасником електронного аукціону та який посилається на порушення його права власності на спірне нерухоме майно, не позбавлений можливості, враховуючи вимоги частин другої та третьої статті 264 Цивільного кодексу України, у цих спірних правовідносинах витребувати в інтересах спірне нерухоме майно у переможця аукціону на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (у разі, якщо це майно буде відчужене третій особі, - витребувати його від неї на підставі статей 387, 388 Цивільного кодексу України). Для цього немає потреби окремо оскаржувати результати електронного аукціону.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, колегія суддів враховує, що видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) є передбаченою пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України "Про нотаріат" окремою нотаріальною дією, спрямованою на посвідчення відповідного права переможця аукціону, тобто є юридичним оформленням факту, що відбувся на підставі правочину.

За змістом глави 12 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на відміну від дій із нотаріального посвідчення правочинів, нотаріус, який вчиняє нотаріальну дію з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не встановлює дійсні наміри сторін до вчинення правочину, відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину, а перевіряє тільки факт набуття права власності на нерухоме майно конкретним набувачем і підтвердження цього права внаслідок проведення прилюдних торгів (близькі за змістом висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19.

У даному випадку визнання недійсним свідоцтва як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), не захистить ні інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ні такий же інтерес самого боржника. Цей документ не породжує жодного права. Тому позовна вимога про визнання його недійсним не є належним способом захисту.

Враховуючи викладене, встановивши, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту порушеного права, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсними результатів електронного аукціону, акту про придбання майна на аукціоні та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Щодо вимоги позивача про скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріусу округу Чорней Віти Володимирівни індексний номер 61892067 від 27.11.2021 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, апеляційний господарський суд зазначає, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Натомість вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для відновлення порушеного права позивача.

Задоволення позову про витребування майна є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав (такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 та від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц.

Проте, такий позов позивачем не був заявлений, а одним з основних принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках.

Щодо оцінки добросовісності сторін оспорюваного правочину, апеляційний господарський суд враховує, що добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Обидві сторони правочину, починаючи зі стадії, яка передує його вчиненню, мають поводитися правомірно, зокрема, добросовісно (близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц, від 20.07.2022 у справі № 923/196/20 (пункт 40)). Вирішуючи питання про витребування майна, важливо перевірити добросовісність, насамперед, набувача цього майна, у тому числі те, чи знав або міг знати такий набувач про недобросовісну поведінку продавця. Вказане має значення для застосування як критерію законності втручання держави у право набувача на мирне володіння майном, так і критерію пропорційності такого втручання легітимній меті останнього.

Якщо особа витребовує нерухоме майно, то для визначення добросовісності його набувача, крім приписів Цивільного кодексу України, слід застосовувати припис пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №922/3537/17, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19).

Отже, якщо нерухоме майно придбаває добросовісна особа, тобто така, яка не знала та не могла знати про існування обтяжень речових прав на це майно або про наявність на нього речових прав третіх осіб, вона може покладатися на відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень і відсутності даних про те, що набувач майна знав або міг знати про існування таких прав чи обтяжень, цей набувач, добросовісно покладаючись на відомості зазначеного реєстру, набуває відповідне право на нерухоме майно, вільне від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 (пункт 38), від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17, від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19).

Не може вважатися добросовісною особа, яка набула майно на прилюдних торгах, якщо вона знала чи могла знати про порушення порядку реалізації майна або знала чи могла знати про набуття нею майна всупереч закону (близькі за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 200/606/18.

Позивач мотивував позовні вимоги, зокрема, тим, що на аукціоні було реалізоване майно щодо якого були наявні обтяження (арешт).

Колегія суддів зауважує, що вказані аргументи позивача суд має зважити не у межах цього провадження, а за належною позовною вимогою, оцінюючи добросовісність поведінки продавця та покупця. При цьому, перелік обставин, якими позивач може обґрунтовувати недобросовісність переможця аукціону, не є вичерпним.

Апеляційний господарський суд відхиляє посилання скаржника щодо неналежного його повідомлення про час та місце розгляду справи, оскільки наведене спростовується наявними у справі доказами.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, встановивши невідповідність висновків, викладених в оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування господарським судом норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення відповідно до положень п.1 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України .

4.5 Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.269,275,277,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Бінсон" задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2022 у справі №904/322/21 (904/688/22) скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Бінсон судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 14 886,00 грн.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 30.12.2022.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді А.Є.Чередко

Т.А.Верхогляд