ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Черкаси Справа № 925/1026/22

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача: представник не з`явився,

від відповідача: Плаха О.В. - адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Фізичної особи підприємця Михайльова Вячеслава Івановича

до Приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно

про стягнення 159 795,23 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Михайльов Вячеслав Іванович (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно (ідентифікаційний код 00204033, проспект Хіміків, 76, м. Черкаси, 18013) про стягнення 129738,35 грн боргу з урахуванням індексу інфляції, 27602,95 грн пені, 2453,93 грн трьох процентів річних та відшкодування судових витрат сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору від 05.11.2021 № 27-21 ЕКО.

Ухвалою від 17.10.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

02 листопада 2022 року до Господарського суду Черкаської області надійшла заява позивача на виконання ухвали з усуненими недоліками.

Ухвалою від 09 листопада 2022 року Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи по суті призначено у судовому засіданні на 09 годину 30 хвилин 13 грудня 2022 року.

15.11.2022 від відповідача надійшла заява від 14.11.2022 № 1001 про визнання позову, в якій останній просить прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити вимоги позивача в повному обсязі та в порядку статті 331 ГПК України відстрочити виконання рішення суду на три місяці з моменту ухвалення такого рішення.

Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи судом належним чином, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату ухвали суду, проте в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву про визнання позову підтримав, просив відстрочити виконання рішення на три місяці з дня набрання ним законної сили, з підстав, зазначених в самій заяві.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Заяву про визнання позову підписано головою правління ПрАТ "Черкаське хімволокно" Олексенко В.В., який відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником. Відтак суд встановив, що особа, яка підписала заяву не обмежена у повноваженнях на її подання.

У судовому засіданні згідно з ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з урахуванням заяви про визнання позову, заслухавши представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

05 листопада 2021 року між фізичною особою-підприємцем Михайльовим В.І. та ПрАТ «ХІМВОЛОКНО», в інтересах якого діяв Відокремлений підрозділ «ЧЕРКАСЬКА ТЕЦ» (в особі директора Біди О.В.), було укладено Договір про надання послуг № 27-21 ЕКО (далі за текстом - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору підрядник приймає на себе зобов`язання виконати додаткові роботи з розчистки території шлаковідвалу №2 бульдозерною технікою (надалі - роботи) в обсязі зазначеному в п.1.2., а замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином надані Роботи відповідно до умов цього Договору

Замовником за Договором є відповідач, підрядником - фізична особа-підприємець Михайльов В.І.

Відповідно до пункту 2.1 Договору ціна, яка складається на основі кошторису, становить - 1043911,00 грн, в тому числі ПДВ 173985,17 грн.

Відповідно до пункту 3.1.1 Договору, в якості попередньої оплати замовник на підставі рахунку, який підрядник зобов`язаний виставити протягом 3 робочих днів з моменту отримання повідомлення про готовність об`єкту до робіт, перераховує підряднику протягом 15 календарних днів від дати отримання рахунку 30 % від вартості договору, що становить 313 173,30 грн.

За умовами пункту 3.1.2 Договору остаточний розрахунок за фактично виконаний обсяг робіт здійснюється протягом 30 календарних днів на підставі рахунку, який підрядник повинен виставити протягом 5 календарних днів з моменту підписання Актів приймання виконаних робіт (за формою № КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних робіт та витрат (за формою № КБ-3) в межах строків виконання робіт визначених цим Договором.

Відповідно до пункту 3.2 Договору розрахунок здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника, вказаний у реквізитах до цього договору.

Пункт 4.2: оплата виконаних робіт проводиться в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок підрядника, вказаний у реквізитах до цього договору, після підписання та отримання акту здачі-приймання виконаних робіт.

Пункт 10 - договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2021, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Невід`ємними частинами договору є:

Додаток №1 Договірна ціна.

Позивач зазначив, що він як підрядник умови договору виконав у повному обсязі, про що свідчать підписані замовником акт приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в (а.с. 15-17) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад, грудень форма КБ-3 на суму 421740,96 грн, в т.ч. ПДВ 70290,16 грн (а.с. -18).

Відповідно до пункту 3.1.2 Договору позивачем було надано відповідачу рахунки на оплату робіт понад суму отриманих платежів в якості попередньої оплати.

Сторонами був підписаний акт звірки, який свідчать про те, що станом на 31.12.2021 відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором в сумі 108567,66 грн.

Замовник, всупереч вимогам п. 3.1.2 Договору, оплату в розмірі 108567,66 грн протягом 30 календарних днів (до 05 січня 2022 року включно) не здійснив.

Станом на дату звернення до суду вказане зобов`язання відповідачем не виконане.

Вказані обставини стали підставою для звернення із позовом до суду.

Предметом спору є майнова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором, трьох процентів річних, пені та інфляційні нараховані на суму боргу внаслідок порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

На підставі ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 202 ГК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договорами підряду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не подані докази претензій відповідача щодо обсягу та/або якості виконаних робіт.

Отже, позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати від відповідача примусового виконання своїх зобов`язань шляхом стягнення з нього на свою користь заборгованості на суму 108567,66 грн.

Щодо заявленої до стягнення пені у розмірі 27602,95 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, визначені у ст. 611 ЦКУ. Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 цієї статті у разі порушення зобов`язання одним з його наслідків є сплата неустойки.

Відповідно до п. 7.4 Договору у разі порушення строків остаточної оплати за цим Договором підрядник має право вимагати від замовника сплатити на користь підрядника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення заборгованості за кожен день прострочки від суми заборгованості.

Облікова ставка НБУ у період з 10 грудня 2021 року по 20 січня 2022 року становила 9 %, у період з 21 січня 2022 року по 02 червня 2022 року, становила 10 %, у період з 03 червня 2022 року по дату звернення до суду становить 25 %.

Відповідно до п. 7.4 Договору позивачем нараховано відповідачу пеню, розмір якої на прострочення виконання зобов`язання за Договором становить 27602,95 грн.

Вказана сума розрахована позивачем наступним чином: (108567,66 х 18% / 365 х 15 (кількість днів прострочення, в яких діяла облікова ставка НБУ в розмірі 9 %)) + (108567,66 х 20% /365 х 133 (кількість днів прострочення, в яких діяла облікова ставка НБУ в розмірі 10 %) + (108567.66 х 50% / 365 х 127 (кількість днів прострочення, в яких діяла ставка НБУ в розмірі 25%) = 27602,95 грн.

Відтак, оскільки можливість стягнення пені передбачена ГК України, умовами Договору та не заперечується відповідачем, господарський суд доходить висновку про задоволення цієї позовної вимоги та стягнення 27602,95 грн пені.

Щодо заявлених позивачем до стягнення інфляційних та 3 % річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції в серпні (останній місяць, за який оприлюднено індекс станом на дату звернення до суду), порівняно з січнем 2022 року (період виникнення боргу) за даними Державної служби статистки України становить 119,5 % (повідомлення Державної служби статистики України від 13.09.2022).

Таким чином, борг відповідача з урахуванням індексу інфляції станом на момент звернення до суду становить 129738,35 грн (108567,66 х 119,5%).

Три проценти річних від простроченої суми становить 2453,93 грн (108567.66 грн. х 3% / 365 днів у році х 275 днів прострочення на момент звернення до суду).

Перевіривши правомірність та правильність здійсненого позивачем розрахунку, інфляційних та 3% річних, суд встановив, що дані нарахування відповідають обставинам справи, вимогам законодавства, розрахунки виконано арифметично вірно, з урахуванням чого, позовні вимоги про стягнення інфляційних та 3% річних, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Стосовно клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду на три місяці з моменту ухвалення такого рішення в порядку ст. 331 ГПК України, господарський суд враховує наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п. 7.2 Постанови пленуму ВГСУ від 17.10.2012 №9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Суд враховує, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, підставою для відстрочки виконання рішення має бути існування об`єктивних, непереборних, виняткових обставин, що ускладнюють вчасне виконання рішення.

При цьому, відстрочка виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду в цій справі відповідач вказує, що одночасне погашення заборгованості призведе до втрати відповідачем необхідного резерву (ресурсу), розбалансування його систем, зупинення електроустановок та котлів, втрати можливості належним чином здійснювати взяті на себе зобов`язання та виконання обов`язків щодо надання послуг з опалення, постачання гарячої та виробництва електричної енергії, що у свою чергу спричинить негативні соціально-економічні наслідки, серед яких залишення без опалення та гарячої води споживачів всіх категорій м. Черкаси, унеможливлення виплати заробітної плати більш ніж 700 працівникам підприємства відповідача, припинення фінансування невідкладних робіт по відновленню (ремонту) обладнання, активізація природних процесів руйнування обладнання та становить загрозу надійності електропостачання м. Черкаси. Відповідач просить врахувати стратегічне значення ПрАТ «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛОКНО» для територіальної громади міста Черкаси, скрутне фінансове становище підприємства, з метою недопущення ситуації, яка може призвести до зупинення виробничої діяльності, що в свою чергу матиме наслідками залишення без тепла населення міста, школи, дитячі садочки, медичні заклади, бюджетні установи та численні промислові і комерційні об`єкти.

Дослідивши заяву відповідача, суд приймає до уваги, що відповідач являється підприємством, яке постачає місту електричну та теплову енергію, тому вважає зазначені вище обставини виключними і приходить до висновків про можливість її задоволення та відстрочення виконання рішення на три місяці з дня набрання ним законної сили.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.

Позивач у позовній заяві заявляв вимогу про відшкодування понесених судових витрат: сплаченого судового збору 2 481,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з визнанням позову відповідачем, позивачу належить повернути з Державного бюджету України 50 % сплаченого ним судового збору.

Решта сплаченого позивачем судового збору у сумі 1240,50 грн належить відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

З врахуванням вищевикладеного, оскільки позивач не заявляв про повернення судового збору, питання повернення позивачу сплаченого ним при поданні позову судового збору при ухвалені рішення господарським судом не розглядалося.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно (ідентифікаційний код 00204033, проспект Хіміків, 76, м. Черкаси, 18013) на користь фізичної особи-підприємця Михайльова Вячеслава Івановича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) - 108567, 66 грн основний борг, 27602,95 грн пеня, 21170,69 грн інфляційні витрати, 2453,93 грн три відсотки річних, 1240,50 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Відстрочити виконання рішення на три місяці з дня набрання ним законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 27 грудня 2022 року.

Суддя О.В. Чевгуз