ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2022м. ХарківСправа № 922/1295/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Погореловій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма Дрогобицький завод автомобільних кранів" (вул. Гайдамацька, 22, м. Дрогобич, Львівська обл.,82100)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Зевс" (вул. Академіка Павлова, 120 ж, м. Харків, 61054)
про стягнення 146'202 грн та зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма Дрогобицький завод автомобільних кранів" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Зевс", в якому просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Зевс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма Дрогобицький завод автомобільних кранів" грошові кошти у сумі 146'202 грн за поставку товару неналежної якості;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Зевс" забрати (вивезти) за свій рахунок товар (Редуктор 1 Ц2У 250-31, 5-22 У1 у кількості 5 шт) зі складу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма Дрогобицький завод автомобільних кранів" за адресою: вул. Гайдамацька, 22, м. Дрогобич, Львівська обл., 82100, у повному обсязі у п`ятиденний строк з дати набрання рішенням суду законної сили;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Зевс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма Дрогобицький завод автомобільних кранів" судовий збір у розмірі 2481 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, почато у справі підготовче провадження.

06.10.2022 ухвалою-повідомленням підготовче засідання призначено на 25.10.2022 об 11:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.11.2022 підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті на 20.12.2022 о 11:30.

20.12.2022 ухвалою-повідомленням розгляд справи по суті відкладено на 29.12.2022 об 11:00.

Представник позивача у судове засідання 29.12.2022 не з`явився, 26.10.2022 через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача у призначене на 29.12.2022 засідання не з`явився, своїм правом на подання відзиву на позов у визначений строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду направлялись судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Відділі обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківській області, а саме: вул. Академіка Павлова, 120-Ж, м. Харків, 61054.

Але вся судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "інші причини".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/1295/22 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, оскільки вони містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд установив такі обставини.

13 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Зевс" (надалі - Постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма Дрогобицький завод автомобільних кранів" (надалі - Покупець, позивач) укладено договір поставки товару № (ВОСН-021/22) (надалі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність Покупця Редуктор 1 Ц2У 250-31, 5-22У1 у кількості 5 шт. (надалі - Товар), а Продавець зобов`язався своєчасно прийняти Товар і здійснити його оплату на умовах цього Договору.

Згідно зі Специфікацією до Договору (Додаток № 1) оплата Товару загальною вартістю 146'202 грн здійснюється Покупцем шляхом перерахування 70% попередньої оплати від суми поставки. Решта 30% від суми поставки Покупець оплачує перед відправкою товару.

Відповідно до умов Договору позивачем здійснені оплати за Рахунком - фактурою № СФ-0000625 від 11 квітня 2022 року на загальну суму 146'202 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 142 від 20.04.2022 на суму 102'341,40 грн та платіжним дорученням № 188 від 03.05.2022 на суму 43'860,60 грн.

Отже, позивачем виконано покладені на нього Договором зобов`язання у повному обсязі шляхом оплати Товару в сумі 146'202 грн.

06.05.2022 відповідач поставив позивачу Товар, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000535 на загальну суму 146'202 грн.

Відповідно до п.4.1. Договору якість Товару, що постачається, повинна відповідати чинним стандартам, технічним умовам та технічній документації виробника.

Згідно з п.4.2. Договору Постачальник гарантує якість та надійність Товару, що поставляється за цим Договором, у тому числі відносно можливих виробничих дефектів Товару.

Гарантійний термін на Товар складає 12 (дванадцять) календарних місяців з дати поставки Товару (п. 5.5. Договору).

Позивач зазначає, що на даний момент відповідач неналежним чином виконав п.4.1. Договору, оскільки відповідно до акту вхідного контролю № 04/22 від 16.05.2022 та Додатку до нього, було виявлено невідповідність поставленої продукції раніше заявленим технічним вимогам, які були узгоджені між сторонами на момент підписання Договору.

Під час здійснення перевірки поставленого Товару на подальшу придатність, вищезазначеним актом було зафіксовано значну кількість виробничого браку.

Згідно з п.5.4. Договору при виявленні Покупцем недоліків щодо якості Товару (в тому числі і виробничих недоліків), які не могли бути виявленні при звичайному прийманні Товару (приховані недоліки), Покупець, протягом гарантійного строку, вправі заявити Постачальнику відповідну претензію.

Відповідно до п. 5.6. Договору Постачальник, отримавши претензію, вправі у триденний строк з дати її отримання надіслати свого представника за місцезнаходженням Товару для вирішення питання щодо можливості / неможливості подальшого використання Товару, що був зазначений в Акті невідповідності Товару. У випадку, якщо Постачальник не скористався таким правом і представник Постачальника не з`явився за місцезнаходженням Товару у встановлений даним пунктом Договору строк, претензія вважається прийнятою Постачальником. У випадку прийняття (визнання) претензії Покупця, незалежно від способу такого прийняття (визнання). Постачальник зобов`язаний протягом 20 (двадцяти) днів з дати складання Покупцем Акту невідповідності Товару, замінити неякісний товар якісним або ж (за вибором Покупця) повернути Покупцю вартість такого неякісного Товару.

На адресу Постачальника Покупцем було надіслано претензію щодо якості поставленого Товару (лист № 17-3/05-22 від 17.05.2022 та лист від 18.05.2022 № 18- 2/05-22) та запропоновано усунути недоліку Товару для можливості його використання для визначених цілей. Претензію Постачальником було отримано, що підтверджується направленням на адресу Позивача відповіді на його претензії (лист від 19.05.2022 № 0021-19/15). Однак Постачальник не скористався своїм правом направити представника за місцезнаходженням Товару, що згідно п.5.6 Договору підтверджує факт прийняття Постачальником претензії Покупця.

Враховуючи факт прийняття претензії, Постачальник зобов`язаний був протягом 20 (двадцяти) днів з дати складання Покупцем Акту невідповідності Товару, замінити неякісний товар якісним або ж (за вибором Покупця) повернути Покупцю вартість такого неякісного Товару. Однак, до теперішнього часу Постачальник відмовився замінити неякісний Товар якісним, а також відмовився забрати товар зі складу Покупця та повернути за нього раніше оплачені кошти.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Згідно зі статтею 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Відповідно до частини 6 статті 269 Господарського кодексу України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Отже, за загальним правилом відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Водночас, у випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк експлуатації), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі палати Касаційного господарського суду від 06.12.2022 у справі № 925/1429/21.

У даному випадку гарантійний строк на Товар становив 12 (дванадцять) календарних місяців з дати поставки Товару (п. 5.5. Договору).

Положенням про поставки продукції виробничо-технічного призначення, що затверджено постановою Ради Міністрів СРСР від 25.07.1988 № 888, також передбачено, що постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу (абзац 6 пункту 33 розділу IV). Тобто, закріплені аналогічні положення щодо покладення обов`язку доведення на постачальника (виробника), як і в частині 6 статті 269 Господарського кодексу України.

Отже, саме відповідач, як постачальник, повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення позивачем правил експлуатації або зберігання виробу.

Проте відповідачем не надано доказів того, що дефекти виникли внаслідок порушення позивачем правил експлуатації або зберігання Товару.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором, в тому числі, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 708 Цивільного кодексу України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором, в тому числі, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

У відповідності до ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Суд установив, що протягом гарантійного строку позивачем були виявлені недоліків щодо якості Товару (в тому числі і виробничих недоліків), які не могли бути виявленні при звичайному прийманні Товару (приховані недоліки), внаслідок чого відповідач не міг використовувати Товар за призначенням. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

На виконання вимог Договору позивачем заявлено відповідачу відповідну вимогу та запропоновано усунути недоліку Товару для можливості його використання для визначених цілей. Проте відповідач не скористався своїм правом направити представника за місцезнаходженням Товару, що згідно з п.5.6 Договору підтверджує факт прийняття Постачальником претензії Покупця.

Як вже зазначалось, Постачальник зобов`язаний протягом 20 (двадцяти) днів з дати складання Покупцем Акту невідповідності Товару, замінити неякісний товар якісним або ж (за вибором Покупця) повернути Покупцю вартість такого неякісного Товару (п. 5.6. Договору).

Враховуючи викладене, відповідач має замінити неякісний Товар або повернути Покупцю вартість такого неякісного Товару.

Проте, як убачається з матеріалів справи, відповідач заміну неякісного Товару не здійснив та вартість неякісного товару не повернув.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строку, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту поставки відповідачем Товару неналежної якості, - суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 146'202 грн обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача забрати (вивезти) за свій рахунок товар (Редуктор 1 Ц2У 250-31, 5-22 У1 у кількості 5 шт) зі складу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма Дрогобицький завод автомобільних кранів", суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду (постанова від 15.05.2019 у справі №917/803/18, постанова від 31.03.2021 у справі №923/875/19) цивільне законодавство ґрунтується на добросовісності учасників цивільних правовідносин при здійсненні цивільних прав і виконання обов`язків. Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Оскільки грошові кошти в сумі 146'202 грн підлягають поверненню відповідачем на користь позивача, неякісний Товар, поставлений за спірним договором, підлягає поверненню відповідачу. Водночас, оскільки це повернення відбувається з вини відповідача, суд вважає, що саме за рахунок останнього (відповідача) це має відбутися.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про зобов`язання відповідача забрати (вивезти) за свій рахунок товар (Редуктор 1 Ц2У 250-31, 5-22 У1 у кількості 5 шт) зі складу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма Дрогобицький завод автомобільних кранів".

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Зевс" (вул. Академіка Павлова, 120 ж, м. Харків, 61054, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма Дрогобицький завод автомобільних кранів" (вул. Гайдамацька, 22, м. Дрогобич, Львівська обл.,82100, ) грошові кошти у сумі 146'202 грн за поставку товару неналежної якості та 4962 грн судового збору.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Зевс" (вул. Академіка Павлова, 120 ж, м. Харків, 61054, ) забрати (вивезти) за свій рахунок товар (Редуктор 1 Ц2У 250-31, 5-22 У1 у кількості 5 шт) зі складу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма Дрогобицький завод автомобільних кранів" (вул. Гайдамацька, 22, м. Дрогобич, Львівська обл.,82100, ) за адресою: вул. Гайдамацька, 22, м. Дрогобич, Львівська обл., 82100.

Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо комерційна фірма Дрогобицький завод автомобільних кранів" (вул. Гайдамацька, 22, м.Дрогобич, Львівська обл.,82100, ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський завод "Зевс" (вул. Академіка Павлова, 120 ж, м. Харків, 61054, ).

Повне рішення складено "30" грудня 2022 року.

Суддя І.В. Трофімов