РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.11.2022Справа № 910/3288/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Заїки О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Магнус" (просп. Героїв Сталінграда, буд. 24, блок Г, оф. 61, м. Київ, 04210)

До Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (просп. Голосіївський, буд. 50, м. Київ, 03039)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Горського" (пров.Георгіївський, буд. 2, кімн. 12, м. Київ, 01054)

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання недійсними результатів електронного аукціону

Представники учасників справи:

від позивача: Істоміна В.Л.;

від відповідача: Іщенко Р.П.

від третьої особи: Левченко В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Магнус" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування Наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях № 0914- О від 05.11.2021;

- визнання недійсними результатів електронного аукціону № UA-PS-2021-10-02-000076-1, проведеного 01.11.2021, які оформлені протоколом сформованим 01.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.05.2022 відкрито провадження у справі № 910/3288/22, на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучити до участі у справу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Горського", підготовче засідання призначено на 13.06.2022.

Представник відповідача у підготовче засідання 13.06.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №975.

Представник третьої особи у підготовчому засіданні 13.06.2022 просив суд відкласти підготовче засідання.

Представник позивача у підготовчому засіданні 13.06.2022 не заперечував щодо відкладення підготовчого засідання.

Судом у підготовчому засіданні 13.06.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 13.07.2022.

15.06.2022 засобами поштового АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких він проти позову заперечує з підстав відсутності порушення положень законодавства під час проведення спірного аукціону, а також недоведеності наявності порушеного права позивача та обрання неефективного способу захисту. Також, в письмових пояснення третьою особою заявлено про застосування строку позовної давності.

17.06.2022 засобами поштового АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив, в якому він проти позову заперечує з підстав відсутності порушення положень законодавства під час проведення спірного аукціону.

22.06.2022 засобами поштового АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності.

07.07.2022 через електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли заперечення на заяву про застосування строків позовної давності.

Представник відповідача 13.07.2022 у підготовчому засіданні заявляв усне клопотання про передачу справи за підсудністю.

Представник третьої особи 13.07.2022 у підготовчому засіданні просив суд відкласти підготовче засідання та подав клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб.

Суд у підготовчому засідання 13.07.2022 зобов`язав представника відповідача подати через канцелярію суду клопотання про передачу справи за підсудністю у письмовому вигляді.

Судом у підготовчому засіданні 13.07.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду заяв та клопотань до встановлення фактичних обставин справи та відкладено підготовче засідання на 03.08.2022.

13.07.2022 до суду після судового засідання від третьої особи надійшло клопотання про залучення до участі у справ ТОВ «Національна горілчана компанія» та Компанію «Bayadera Group Limited» в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

18.07.2022 засобами поштового АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю.

27.07.2022 засобами поштового АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

01.08.2022 через електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про передачу справи за підсудністю.

01.08.2022 через електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника третьої особи надійшли заперечення клопотання про передачу справи за підсудністю.

02.08.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

03.08.2022 від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача 03.08.2022 у підготовчому засідання заперечував проти клопотання про передачу справи за підсудністю, не заперечував проти залучення до участі у справі третіх осіб та подав клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача 03.08.2022 у підготовчому засідання підтримував клопотання про передачу справи за підсудністю, поклався на розсуд суду щодо розгляду клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб.

Представник третьої особи 03.08.2022 у підготовчому засідання заперечував проти клопотання про передачу справи за підсудністю, підтримував клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб.

Судом у підготовчому засіданні 03.08.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду клопотання про зупинення провадження у справі до встановлення фактичних обставин справи та відкладено підготовче засідання на 15.08.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2022 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про передачу справи №910/3288/22 за виключною підсудністю до Господарського суду Черкаської області та відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ "Агрофірма ім. Горського" про залучення до участі у справі третіх осіб.

12.08.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача 15.08.2022 у підготовчому засідання підтримував клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача у підготовчому засідання не заперечував проти клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник третьої особи у підготовчому засідання заперечував проти клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Магнус" про зупинення провадження у справі.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/3288/22 до судового розгляду по суті на 21.09.2022.

19.09.2022 засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" до Господарського суду міста Києва від представника відповідача - 1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2022 задоволено заяву представника відповідача - 1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Представник позивача 21.09.2022 у підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час був повідомлений належним чином.

Судом у підготовчому засіданні 21.09.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 12.10.2022.

12.10.2022 через відділ діловодства суду від представника відповідача - 1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

12.10.2022 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до розпорядженням Господарського суду міста Києва №16 від 11.10.2022 рекомендовано суддям тимчасово утриматися від розгляду справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу.

З огляду на зазначене, розгляд справи, призначеної на 12.10.2022 суддею Літвіновою М.Є., не відбудеться у зв`язку із загрозою ракетних ударів по місту та неможливістю забезпечити безпеку життя та здоров`я відвідувачів і працівників суду. Судове засідання у справі № 910/3288/22 призначити на 31.10.2022.

20.10.2022 через відділ діловодства суду від представника відповідача - 1 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду від 25.10.2022 заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

В судовому засіданні 31.10.2022 оголошено відкладення на 16.11.2022.

Представник позивача у судовому засіданні 16.11.2022 підтримав заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.10.2021 року в електронній торговій системі «Prozorro.Продажі» в мережі Інтернет Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях розміщено Інформаційне повідомлення про приватизацію об`єкта малої приватизації - окремого майна - Косарського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» за адресами: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Шкільна (вул. Леніна), 30/18-а; Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Холодноярська (вул. Кірова) 1; Черкаський р-н, с/рада Косарська; Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Модестова (вул. Жовтнева), 8-а; Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Сміла, вул. Соборна (вул. Свердлова), 77; Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Холодноярська (вул. Кірова), 11б; Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Перемоги, 1. Перелік складається з 1363 найменувань будівель, обладнання, рухомого та іншого майна (далі - об`єкт малої приватизації).

Вказані обставини підтверджуються копіями відповідного інформаційного повідомлення з веб-сторінки «Prozorro.Продажі» у мережі Інтернет, з яких, зокрема, слідує така інформація про аукціон: аукціон за методом покрокового збільшення стартової ціни та подальшого подання цінових пропозицій за №UA-PS-2021-10-02- 000076-1.

З метою участі у електронному аукціоні з продажу об`єкта малої приватизації позивач авторизувався на електронному торговому майданчику та через свій особистий кабінет подав відповідну заяву шляхом заповнення електронної форми і завантаження електронних копій документів.

Вказані доводи підтверджуються наявними на веб-сторінці «Prozorro.Продажі» у мережі Інтернет відомостями із завантаженими до них документами стосовно ТОВ «АГРО МАГНУС», у тому числі заяви позивача на участь у приватизації об`єкта малої приватизації від 26.10.2021 року, а також, відповідно, роздрукованими копіями цієї заяви і документів, долучених до позову.

Подана позивачем заява на участь в електронному аукціоні одержала статус «допущено», що додатково підтверджує його відповідність законодавчим вимогам щодо учасника торгів та потенційного покупця.

На участь в електронному аукціоні також подали заяви та допущені:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР-НОРМ», ;

2. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕП - АГРО", ;

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЙМКОЛ", ;

4. Товариство з обмеженою відповідальністю "ВМІЛТЕН", Код ;

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОКОМПЛЕКТСЕРВІС", ;

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Національна горілчана компанія", Код ;

7. Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ІМ. ГОРЬКОГО", Код ЕДРПОУ 30094098.

За наслідками проведеного 01.11.2021 року електронного аукціону №UA-PS-2021-10- 02-000076-1 Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ІМ. ГОРЬКОГО» було визнано переможцем електронного аукціону з продажу лоту - Косарського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» за адресами: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Шкільна (вул. Леніна), 30/18-а; Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Холодноярська (вул. Кірова) 1; Черкаський р-н, с/рада Косарська; Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Модестова (вул. Жовтнева), 8-а; Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Сміла, вул. Соборна (вул. Свердлова), 77; Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Холодноярська (вул. Кірова), 11б; Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Перемоги, 1, що підтверджується копією протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2021-10-02-000076-1 від 01.11.2021 року, який підписано переможцем 03.11.2021 року.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 05.11.2021 №0914-0 «Про затвердження протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-10-02-000076-1 від 01.11.2021 року», зокрема:

- затверджено протокол про результати електронного аукціону UA-PS-2021-10-02- 000076-1 від 01.11.2021 року з продажу об`єкта державної власності - окремого майна - Косарського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» за адресами: Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Шкільна (вул. Леніна), 30/18-а; Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Холодноярська (вул. Кірова) 1; Черкаський р-н, с/рада Косарська; Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Модестова (вул. Жовтнева), 8-а; Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Сміла, вул. Соборна (вул. Свердлова), 77; Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Холодноярська (вул. Кірова), 11б; Черкаська обл., Черкаський р-н, с. Косарі, вул. Перемоги, 1, згідно із яким переможцем електронного аукціону визначено ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АГРОФІРМА ІМ. ГОРЬКОГО» (код 30094098) із пропозицією щодо ціни продажу об`єкта у сумі 162000888 гривень 88 копійок (без урахування ПДВ);

- відділу приватизації, управління державним майном та корпоративними правами доручено підготувати проект договору купівлі-продажу вказаного об`єкта.

Також, вказаний Наказ разом з підписаним переможцем та оператором електронного майданчика Протоколом про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-10-02-000076-1 від 01.11.2021 року опублікований на веб-сторінці «Prozorro.Продажі» у мережі Інтернет.

Не погоджуючись з Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 05.11.2021 №0914-0 та результатами проведеного електронного аукціону, ТОВ «АГРО МАГНУС» звернувся з даним позовом та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях №0914-0 від 05.11.2021;

- визнати недійсними результати електронного аукціону № UA-PS-2021-10-02-000076-1, проведеного 01.11.2021 року, які оформлені протоколом, сформованим 01.11.2021 року.

Позивач стверджує, що прийняття відповідачем наказу від 05.11.2021 №0914-0 та його публікація разом з протоколом про результати електронного аукціону № UA-PS-2021-10-02-000076-1 від 01.11.2021 року не свідчить про проведення належної перевірки відповідачем наданих переможцем та іншими допущеними учасниками заяв та електронних копій документів на участь в електронному аукціоні.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «Агро Магнус» посилається на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 22 статті 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначено, що приватизація державного або комунального майна - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.

Відповідно до частини другої статті 2 цього Закону приватизація здійснюється на основі таких принципів: законності; відкритості та прозорості; рівності та змагальності; державного регулювання та контролю; продажу об`єктів приватизації з урахуванням особливостей таких об`єктів; захисту економічної конкуренції; створення сприятливих умов для залучення інвестицій; повного, своєчасного та достовірного інформування про об`єкти приватизації та порядок їх приватизації; забезпечення конкурентних умов приватизації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року № 432 затверджений Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу (далі - Порядок), який визначає механізм проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації (далі - об`єкт приватизації) з використанням електронної торгової системи, визначення переможця за результатами електронного аукціону, розміру та порядку внесення плати за участь в електронному аукціоні, а також визначення додаткових умов продажу відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Орган приватизації з об`єкта малої приватизації у відповідності до частини дев`ятої статті 14 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» не затверджує протокол електронних торгів, не укладає договір купівлі-продажу за результатами продажу на аукціоні чи застосування процедури викупу із потенційним покупцем, який: не відповідає вимогам статті 8 цього Закону; не подав документи або відомості, обов`язкове подання яких передбачено цим Законом; подав неправдиві відомості про себе.

Не можуть бути підставою для прийняття рішення про відмову в затвердженні протоколу електронних торгів та подальшому укладенні договору купівлі-продажу формальні (несуттєві) помилки в оформленні заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації або в документах та інформації, що подаються разом із такою заявою, які не впливають на зміст заяви або документів та інформації, зокрема технічні помилки та описки.

Так, приписами п. 2 ч. 1 ст. 8,абз. 2 ч. 1, ч. 7, ч. 9 ст. 14 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна' унормовано, що покупцями об`єктів приватизації з урахуванням обмежень, установлених цією статтею, можуть бути юридичні особи, зареєстровані на території України, крім передбачених частиною другою цієї статті.

Потенційні покупці зобов`язані подати разом із заявою у довільній формі інформацію і документи на участь у приватизації, визначені частиною сьомою цієї статті, - для об`єктів малої приватизації.

До заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації подаються, зокрема, для потенційних покупців - юридичних осіб:

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань України - для юридичних осіб - резидентів;

- інформація про кінцевого бенефіціарного власника. Якщо особа не має кінцевого бенефіціарного власника, зазначається інформація про відсутність кінцевого бенефіціарного власника і про причину його відсутності;

- остання річна або квартальна фінансова звітність;

- документ, що підтверджує сплату реєстраційного внеску, а також документ, що підтверджує сплату гарантійного внеску в розмірі 10 відсотків стартової ціни з рахунка потенційного покупця, відкритого в українському або іноземному банку (крім банків держав, внесених FATF до списку держав, що не співпрацюють у сфері протидії відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом), на рахунок, визначений частиною одинадцятою цієї статті;

- письмова згода потенційного покупця щодо взяття на себе зобов`язань, визначених умовами продажу.

Частина 9 статті 14 Закону України 'Про приватизацію державного і комунального майна зокрема презюмує, що орган приватизації з продажу об`єкта малої приватизації не затверджує протокол електронних торгів, не укладає договір купівлі-

продажу за результатами продажу на аукціоні чи застосування процедури викупу із потенційним покупцем, який:

- не відповідає вимогам статті 8 цього Закону;

- не подав документи або відомості, обов`язкове подання яких передбачено цим Законом;

- подав неправдиві відомості про себе.

Позивач вказує, що ТОВ «АГРО МАГНУС», як учасник аукціону та інвестор, виявило порушення статті 8 п.п. 2 та 5 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та законодавчого акту, а саме Постанови Кабінету Міністрів України №432 від 10.05.2018 року (із змінами), яке полягає у тому, що ТОВ "АГРОФІРМА ІМ. ГОРЬКОГО" на початку 2021 року 50% статутного капіталу належало кіпрському «офшору» - КОМПАНІЯ "РАМАЗЗІНІ ХОЛДІНГС ЛТД".

Протягом останніх 5-ти років ТОВ "АГРОФІРМА ІМ. ГОРЬКОГО" активно співпрацює з кіпрськими компаніями.

На думку позивача, викладене може свідчити про походження коштів для приватизації отриманих від офшорної діяльності ТОВ "АГРОФІРМА ІМ. ГОРЬКОГО" згідно законодавчого акту Постанови Кабінету Міністрів України №1045 від 27.12.2017 року, у якому вказано перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України.

Також, позивач вказує, що учасник аукціону ТОВ "НАЦІОНАЛЬНА ГОРІЛЧАНА КОМПАНІЯ", який зайняв друге місце у торгах, має серед засновників кіпрський «офшор» КОМПАНІЯ "BAYADERA GROUP LIMITED" з долею 98,9315% у статутному капіталі.

На думку позивача, викладене свідчить про те, що учасником ТОВ "НАЦІОНАЛЬНА ГОРІЛЧАНА КОМПАНІЯ" також порушено вимоги Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та законодавчого акту, а саме Постанови Кабінету Міністрів України №432 від 10.05.2018 року (із змінами) стаття 8 п 2.5, що потребує дискваліфікації цього учасника, та ставить під сумнів законність проведення аукціону та його результатів.

Крім того, учасник аукціону ТОВ "СТЕП-АГРО" був допущений до торгів з анульованим свідоцтвом платника ПДВ.

Згідно з підпунктом 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно - правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Отже, операції з приватизації майна, що перебуває у комунальній власності, підпадають під визначення об`єкта оподаткування ПДВ та обкладаються ПДВ за основною ставкою.

Позивач вважає, що факт участі ТОВ "СТЕП-АГРО" суперечить порядку оподаткування ПДВ операцій з постачання (реалізації) об`єктів малої приватизації (державного і комунального майна) та свідчить про законність проведення аукціону та його результатів.

З огляду на викладене, позивач вважає, що електронний аукціон №UA-PS-2021-10-02-000076-1 від 01.11.2021 року проведено з порушенням норм діючого законодавства, що є підставою для визнання його недійсним, а наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях №0914-О від 05.11.2021 року видано протиправно, що в свою чергу, призвело до порушення законних прав та інтересів позивача, а тому він підлягає скасуванню.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» не можуть бути покупцями покупці, які зареєстровані в офшорних зонах (згідно з переліком, визначеним Кабінетом Міністрів України) з непрозорою структурою власності (бенефіціарні власники яких не розкриті на 100 відсотків), а також покупці, які походять з держави-агресора (згідно з пунктами 6, 7 та 8 частини другої цієї статті).

Разом з тим, частиною 1 статті 14 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначено, що потенційні покупці зобов`язані подати разом із заявою у довільній формі інформацію і документи на участь у приватизації, визначені частиною другою цієї статті, об`єктів великої приватизації; частиною сьомою цієї статті, - для об`єктів малої приватизації.

Згідно з частиною 7 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» до заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації подаються:

1) для потенційних покупців - фізичних осіб - громадян України - копія паспорта громадянина України;

2) для іноземних громадян - копія документа, що посвідчує особу;

3) для потенційних покупців - юридичних осіб:

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань України - для юридичних осіб - резидентів;

- документ про реєстрацію у державі її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського або судового реєстру тощо), засвідчений згідно із законодавством держави його видачі, перекладений українською мовою, - для юридичних осіб нерезидентів;

- інформація про кінцевого бенефіціарного власника. Якщо особа не має кінцевого бенефіціарного власника, зазначається інформація про відсутність кінцевого бенефіціарного власника і про причину його відсутності;

- остання річна або квартальна фінансова звітність;

4) документ, що підтверджує сплату реєстраційного внеску, а також документ, що підтверджує сплату гарантійного внеску в розмірі 10 відсотків стартової ціни з рахунка потенційного покупця, відкритого в українському або іноземному банку (крім банків держав, внесених FATF до списку держав, що не співпрацюють у сфері протидії відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом), на рахунок, визначений частиною одинадцятою цієї статті;

5) письмова згода потенційного покупця щодо взяття на себе зобов`язань, визначених умовами продажу.

Відповідно до частини 8 статті 14 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», організатор аукціону з продажу об`єкта малої приватизації не має права витребувати від потенційного покупця інші документи і відомості, ніж передбачені частиною сьомою цієї статті.

Положеннями частини 9 статті 14 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначено, що орган приватизації з продажу об`єкта малої приватизації не затверджує протокол електронних торгів, не укладає договір купівлі-продажу за результатами продажу на аукціоні чи застосування процедури викупу із потенційним покупцем, який:

- не відповідає вимогам статті 8 цього Закону;

- не подав документи або відомості, обов`язкове подання яких передбачено цим Законом;

- подав неправдиві відомості про себе.

Рішення органу приватизації про відмову у затвердженні протоколу електронних торгів або про відмову від укладення договору купівлі-продажу має містити вичерпний перелік підстав для прийняття такого рішення і ухвалюється після закінчення електронного аукціону на підставі перевірки органом приватизації заяви на участь у приватизації об`єкта малої приватизації і доданих до неї документів та інформації переможця аукціону.

Таким чином, перевірка заяви на участь у приватизації та доданих до неї документів на відповідність вимогам частини 9 статті 14 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» здійснюється після закінчення електронного аукціону і визначення переможця цього аукціону.

Отже, невідповідність критеріям, визначеним статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», може не бути підставою для відмови особі у взятті участі в електронному аукціоні.

Крім того судом встановлено, що згідно даних, що міститься у Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ІМ. ГОРЬКОГО», , на момент проведення аукціону не мало серед засновників компаній нерезидентів, а отже і не мала засновників компаній, що зареєстровані в офшорних зонах.

Учасник аукціону товариство з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія», код згідно з , на момент проведення аукціону зареєстроване в Україні та має серед засновників юридичну особу зареєстровану у Республіці Кіпр.

Згідно відомостей, що містяться на веб-сторінці аукціону, даний учасник є резидентом України, при цьому, бенефіціарний власник цього учасника розкритий та є громадянином України, що підтверджується поданою цим товариством Інформацією про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи (доступна для перегляду на веб-сторінці аукціону: https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2021-10-02-000076-1).

При цьому, місце реєстрації засновників юридичних осіб, які брали участь у вказаному аукціоні також не може бути підставою для відмови в участі у приватизації державного майна, оскільки це прямо не передбачено законодавством.

За наведеного, суд зазначає про недоведеність та необґрунтованість посилань позивача на порушення відповідачем п. 5 ч. 2 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного і комунального майна».

Також, законодавством не передбачено підстав для відмови в участі в аукціоні особам, які під час здійснення своєї господарської діяльності співпрацюють з юридичними особами, зареєстрованими в іноземних державах. Інформацію про джерела походження коштів зобов`язані надавати лише потенційні покупці - фізичні особи громадяни України для придбання об`єктів великої приватизації.

Таким чином, припущення позивача про походження коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА ІМ. ГОРЬКОГО» є непідтвердженими та не свідчить про порушення відповідачем процедури закупівлі.

Необґрунтованими також є посилання позивача на неправомірність допущення до участі в аукціоні ТОВ «Степ Агро» через анулювання свідоцтва платника ПДВ.

Як зазначалося вище, стаття 14 Закон Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» містить вичерпний перелік документів, які необхідні для участі в аукціоні з продажу державного майна, а також підстави для відмови у визнанні переможцем такого аукціону та укладенні договору купівлі-продажу.

Відсутність реєстрації особи у контролюючих органах як платника податку на додану вартість (ПДВ) або у разі анулювання свідоцтва платника ПДВ, не позбавляє особу права брати участь в аукціоні з продажу майна та укладати договори купівлі-продажу.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також суд зазначає, що посилання позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог на роздруківки з веб-ресурсу «YOUCONTROL», судом відхиляються, оскільки інформаційна система «YOUCONTROL» не є офіційним джерелом інформації, оновлюється приватними особами, має виключно інформаційних характер і не може підміняти будь-які експертні висновки, існуючі офіційні дані та/або встановлювати будь-які факти або обставини, що мають юридичне значення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем порушень відповідачем законодавства під час допущення ТОВ "АГРОФІРМА ІМ. ГОРЬКОГО", ТОВ «Національна горілчана компанія» та ТОВ «Степ Агро» до участі в електронному аукціону № UA-PS-2021-10-02- 000076-1 та визначенні переможця аукціону.

Крім того суд зазначає, що процесуально-правовий зміст захисту права полягає у тому, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Таким чином, зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права. Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який відповідає змісту права, що порушене й бути здатний таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений приписами статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами договором. Законодавчі обмеження матеріально правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

При цьому, частиною 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Право кожної особи на захист свого порушеного права, його невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Конституційний принцип доступності правосуддя реалізується через статтю 4 Господарського процесуального кодексу України. Так, до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено право людини на доступ до правосуддя, а відповідно статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав. З наведеного слідує, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. У кінцевому результаті ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного на момент звернення до суду права позивача. При цьому слід ураховувати і те, що у резолютивній частині судового рішення остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача і судове рішення має бути виконано в процесі виконавчого провадження у справі, адже, як вже зазначалося, ефективний засіб зрештою повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Таким чином, існує певний порядок реалізації прав суб`єктів господарювання та способи захисту порушених прав. Неналежність чи невідповідність обраного способу судового захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та зумовлює відмову у задоволенні означених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція щодо відповідності обраного способу захисту змісту порушеного права, в тому числі в частині ефективності обраного способу захисту, який має забезпечити поновлення порушеного права, наведено Верховним Судом у постанові від 07.05.2018 року у справі № 927/522/17.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

У п. 145 рішення від 15.11.1996 р. у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним".

Таким чином, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Після з`ясування фактичних обставин суд може зробити висновок про відповідність заявленої матеріально правової вимоги способам захисту права і про порушення охоронюваного законом інтересу позивача.

У разі встановлення, що заявлені вимоги за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту права, суд приймає рішення про відмову у позові.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Пунктом 66 Порядку № 432 встановлено, що переможцем електронного аукціону вважається учасник, що подав найвищу цінову пропозицію за лот, у разі, коли ним зроблений щонайменше один крок аукціону, а у випадках, передбачених пунктом 67 цього Порядку, учасник з наступною за величиною ціновою пропозицією за умови, що ним зроблений щонайменше один крок аукціону, а у разі однакових цінових пропозицій - учасник, що подав її раніше, за умови відсутності належним чином оформленого листа (звернення) від такого учасника про відмову від очікування та відсутності факту натискання ним відповідної кнопки про відмову від очікування в особистому кабінеті.

Згідно пункту 67 Порядку № 432, у разі коли переможець електронного аукціону не відповідає вимогам статті 8 Закону, або в інших випадках, передбачених частиною дев`ятою статті 14, абзацом третім частини шостої статті 15 Закону, орган приватизації завантажує рішення про відмову у затвердженні протоколу про результати електронного аукціону або про відмову від укладення договору купівлі-продажу в електронній торговій системі. Якщо переможець електронного аукціону відмовився від підписання протоколу про результати електронного аукціону або договору купівлі-продажу чи не підписав такий протокол або договір у встановлені строки, орган приватизації складає та завантажує відповідний акт в електронну торгову систему.

У такому випадку в електронній торговій системі автоматично формується новий протокол про результати електронного аукціону з визначенням переможцем електронного аукціону учасника з наступною за величиною ціновою пропозицією, а у разі однакових цінових пропозицій - учасника, що подав її раніше, за умови, що ним зроблений щонайменше один крок аукціону, та у разі відсутності належним чином оформленого листа (звернення) від такого учасника щодо повернення йому гарантійного внеску та відсутності факту натискання ним відповідної кнопки про відмову від очікування в особистому кабінеті.

З наведеного вбачається, що норми Порядку №432 визначають, що правом на укладення договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації наділені лише учасники, що запропонували найвищу та другу після найвищої ціни (виключно у випадку, якщо учасник, що запропонував найвищу ціну відмовиться від укладення договору або орган приватизації прийме відповідне рішення про відмову у визнанні такого учасника переможцем аукціону чи укладення з ним договору).

При цьому, у разі, коли особа не змогла взяти участь або перемогти в аукціоні, визнання недійсним результатів аукціону саме по собі взагалі не поновлює її прав, адже її правове становище внаслідок визнання аукціону недійсним ніяк не змінюється, зокрема, він "автоматично" не набуває статусу переможця аукціону. Тому застосування даного способу захисту на вимогу учасника, інтерес якого порушений, є неприпустимим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.07.2021 справі №910/12366/20.

Як вбачається з матеріалів справи, цінова пропозиція позивача за результатами аукціону складає 75 000 000,00 грн. та є сьомою.

Тобто, цінова пропозиція Позивача не підпадає під ознаки "наступної за величиною ціновою пропозиції" у розумінні пункту 67 названого Порядку №432.

Викладене свідчить, що позивач як учасник аукціону, який запропонував сьому цінову пропозицію, позбавлений реальної можливості визнання його переможцем аукціону та права на укладення договору купівлі-продажу об`єкта приватизації.

Отже, позивач у даному випадку не міг бути визнаний переможцем електронного аукціону навіть у разі визнання результатів електронного аукціону недійсними або вибуття ТОВ «Агрофірма ім. Горького», ТОВ «Національна горілчана компанія» та ТОВ «Степ-Агро» з якихось причин з участі в цьому аукціоні.

Наведене обумовлене тим, що вищі цінові пропозиції запропоновані учасниками ТОВ «Інтер-Норм», ТОВ «Технокомплектсервіс», ТОВ «Вмілтен», порушень допущення відповідачем до участі в аукціоні яких позивач у позовній заяві не вказує.

З огляду на зазначене, суд не вбачає порушення (невизнання, оспорювання) прав та законних інтересів позивача оскаржуваними результатами електронного аукціону та наказом, а обраний позивачем спосіб не є ефективним, навіть якби його права (законні інтереси) зазнали порушення, що також є підставою для відмови в задоволенні позову.

Згідно ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо заявлених відповідачем та третьою особою клопотань про застосування наслідків спливу строку позовної давності суд вказує таке.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 4 ст. 257 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Водночас пунктом 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» № 10 від 29.05.2013 роз`яснено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш, ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено по суті заявлених вимог, підстави для застосування положення законодавства щодо позовної давності відсутні.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Магнус" відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 04.04.2023.

СуддяМ.Є. Літвінова