ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2022 р. м. Львів Справа №914/2160/22

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Головуючий суддя Малех І.Б.

Судді Гриців В.М.

Зварич О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», б/н і б/д (вх. № апеляційного суду 01-05/2987/22, 01-05/3001/22 від 05.12.2022)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 14 листопада 2022 року (суддя Горецька З.В., м. Львів )

у справі №914/2160/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз Збут», м. Львів,

про стягнення 1 863 236 184,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

09.09.2022 на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз Збут» про стягнення боргу у загальній сумі 1 863 236 184,64 грн., у тому числі: основний борг у сумі 1 273 489 749,32 грн., пеня в сумі 110 210 802,98 грн. , три проценти річних в сумі 12 739 528,30 грн., інфляційні втрати в сумі 56 104 120,96 грн., штраф у сумі 410 691 983,08 грн. Крім цього, просить стягнути 863 350,00 грн. сплаченого судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Позивач, в позовній заяв вказує, що сторонами 30.09.2021 було укладено рамковий договір купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр_ЛВГЗ, згідно п.1.1. якого встановлено, що такий регулює відносини сторін, щодо купівлі-продажу, передачі та прийому природного газу за угодою, що надалі іменується «індивідуальний договір».

На виконання даного договору 30.09.2021 між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та ТОВ «Львівгаз Збут» укладено індивідуальний договір №БГр_21/22-ЛВГЗ до рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЛВГЗ, де в п.1 встановлено, загальний період поставки з 01.10.2021 до 30.04.2022; плановий договірний обсяг газу за загальний період поставки складає 620 500,00 тис. куб. м. (п.3 індивідуального договору). Пунктом 7 даного індивідуального договору встановлено, що протягом 3-х робочих днів після отримання продавцем заявки, сторони укладають відповідну додаткову угоду до індивідуального договору, в якій визначають договірний обсяг природного газу на період поставки, відповідно до поданої заявки та його договірну вартість. Відповідно до п.12 індивідуального договору, оплата договірної вартості за відповідний період поставки здійснюється покупцем виключно грошовими коштами на банківський рахунок продавця, протягом 45 календарних днів, починаючи з дня наступного за днем закінчення відповідного періоду поставки.

В подальшому сторонами укладено додаткові угоди №10-БГр-ЛВГЗ від 30.09.2021 ( в редакції додаткової угоди №2 від 29.10.2021), №11-БГр-ЛВГЗ від 22.10.2021 ( в редакції додаткової угоди №1 від 30.11.2021, №12-БГр-ЛВГЗ від 22.11.2021 ( в редакції додаткової угоди №1 від 31.12.2021), №01-Бгр-ЛВГЗ від 21.12.2021 (в редакції додаткової угоди №1 від 31.01.2022), №02-Бгр-ЛВГЗ від 24.01.2022 ( в редакції додаткової угоди №1 від 28.02.2022), №03-БГр-ЛВГЗ від 22.02.2022 (в редакції додаткової угоди №1 від 31.03.2022), №04-БГр-ЛВГЗ від 22.03.2022 (в редакції додаткової угоди №1 від 30.04.2022) до індивідуального договору №БГр-21/22-ЛГВЗ до рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЛВГЗ від 30.09.2021.

Як вказує позивач, факт поставки природного газу визнається відповідачем та підтверджується комерційними актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2021 №1_10-Бгр-ЛВГЗ (жовтень 2021), від 30.11.2021 №1_11-БГр-ЛВГЗ (листопад 2021), від 31.12.2021 №1_12-БГр-ЛВГЗ(грудень 2021), від 31.10.2022 №1_01-БГр-ЛВГЗ (січень 2022), від 28.02.2022 №1_02-БГр-ЛВГЗ (лютий 2022), від 31.03.2022 №1_03-БГр-ЛВГЗ (березень 2022), від 30.04.2022 №1_04-БГр-ЛВГЗ (квітень 2022) , які оформлені з боку позивача та відповідача.

Відтак, з посиланням на положення ч.ч.1, 3, 5 ст. 180, 189, 190,191 ГК України, ч.2 ст. 12 Закону України від 09.04.2015 «Про ринок природного газу» та умови договору вважає, що ціна газу на періоди жовтень грудень 2021 та січень квітень 2022 року була врегульована, відповідно до умов індивідуального договору.

Отже, враховуючи положення ст. ст. 11, 509, 655, 6925, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст. 173, 174, 193, 175 ГК України та умови договору, відповідач, за переданий газ оплату не здійснив та не виконав зобов`язання у визначений строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги п. 4.4.рамкового договору №2рд_БГр-ЛВГЗ та п.12 індивідуального договору №БГр-21/22-ЛВГЗ, внаслідок чого заборгованість склала 1 273 489 749,32 грн., яку відповідач в добровільному порядку не сплатив.

Керуючись положеннями п.6.3 рамкового договору та положеннями ст. 625 ЦК України позивачем нараховано пеню в розмірі 110 210 802,98 грн., три проценти річних в сумі 12 739 528,30 грн., інфляційні втрати в сумі 56 104 120,96 грн. та штраф в сумі 410 691 983,08 грн., згідно розрахунку , який додано до позовної заяви.

Відповідач - ТОВ «Львівгаз збут», у відзиві заперечує доводи позовної заяви, вказуючи зокрема на те, що обсяги природного газу визначені позивачем в актах приймання-передачі не відповідають обсягам, що були фактично передані товариству , а природний газ , переданий за договором не відповідає параметрам якості визначеним кодексом ГРМ. Крім цього, вважає, що у зв`язку з дією форс-мажорних обставин у період з 24.02.2022 позовні вимоги ТОВ «ГК Нафтогаз Трейдинг», в частині стягнення з товариства основного боргу є передчасними, а в частині стягнення 3% річних, пені, інфляційних втрат та штрафу безпідставними. В обґрунтування даного вказує, на те, що згідно умов договору строк виконання зобов`язань за рамковим та індивідуальним договорами автоматично відкладається відповідно до часу протягом якого діють форс мажорні обставини. Вказує, що ним повідомлялось на виконання умов укладених договорів про настання для товариства з 24 лютого 2022 року обставин непереборної сили, що унеможливлюють виконання товариством зобов`язань (запровадження воєнного стану). Крім цього, відповідач зазначив, що здійснює розрахунок перед позивачем в порядку, узгодженому договором, шляхом договірного списання банком коштів з рахунку відповідача, на який автоматично надходять кошти за спожитий природний газ від побутових споживачів. При цьому, сам відповідач самостійно не має можливості вплинути на проведення розрахунків за спожитий природний газ населенням, оскільки всі кошти, які надходили на рахунок товариства, уповноваженим банком самостійно розподілялися, згідно договору про договірне списання та перераховувалися на рахунок позивача.

Щодо кількості та якості поставленого газу, то відповідач вказує, що акти приймання-передачі природного газу, підписані ТОВ «Львівгаз збут» та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» до індивідуального договору, сформовані на підставі тих обсягів спожитого побутовими споживачам газу, які надав товариству оператор ГРМ АТ «Льівгаз» протягом періоду з жовтня 2021 по квітень 2022 року, які в подальшому були скориговані. Комерційні акти приймання-передачі природного газу до індивідуального договору вважає безтоварними, в частині відкорегованих АТ «Львівгаз», в сторону зменшення обсягів спожитого населенням природного газу, а тому вважає, що ТОВ «Львівгаз Збут» не несе обов`язку з їх оплати. Отже, вказує, що товариство звернулось в Господарський суд Львівської області з позовною заявою до АТ «Львівгаз» та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (справа №914/2348/22) з вимогами визнати незаконними дії АТ «Львівгаз», щодо здійснення коригування в сторону зменшення обсягів природного газу, спожитого побутовими споживачами ТОВ «Львівгаз збут» протягом періоду з жовтня 2021 року по квітень 2022 року та зобов`язанням ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» здійсненити перерахунок обсягів природного газу, переданого ТОВ «Львівгаз Збут» протягом періоду з жовтня 2021 по квітень 2022 року та визначених у комерційних актах приймання-передачі природного газу до індивідуального договору №БГр-21/22-ЛВГЗ від 30.09.2021, відповідно до здійснених АТ «Львівгаз» коригувань. Також, відповідач вказує, що ним на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов до АТ «Львівгаз», ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (справа №914/2365/22) з вимогою безоплатно усунути недоліки товару (природного газу), шляхом коригування в бік зменшення обсягів переданого природного газу ТОВ «Львівгаз збут» за рамковим договором купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЛВГЗ від 30.09.2021 та індивідуальним договором №БГр-21/22-ЛВГЗ від 30.09.2021, зазначених в комерційних актах приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2021 по квітень 2022 року. Отже, ТОВ «Львівгаз збут» вказує, що ним не визнається сума основного боргу перед ТОВ «Нафтогаз трейдинг», оскільки позивачем в порушення умов рамкового та індивідуального договорів передано ТОВ «Львівгаз збут» природний газ без приведення його до стандартних умов, в результаті чого вважає, що ним отримано меншу кількість природного газу, ніж визначено в комерційних актах приймання-передачі. Відповідно до цього, просить продовжити ТОВ «Львівгаз збут» процесуальні строки подання доказів і встановити додатковий строк для подання доказів, зокрема: відповідей АТ «Львівгаз», ТОВ «Оператор ГТС України» на адвокатські запити, заяву до НКРЕКП, щодо підтвердження обсягу різниці між вартістю послуг з постачання природного газу побутовим споживачам, з урахуванням втрат, понесених, внаслідок воєнних дій, відповідно до Закону України №2479-ІХ, лист НКРЕКП, щодо підтвердження цих обсягів, висновок аудитора, підтверджуючий різницю між вартістю природного газу та вартістю його реалізації побутовим споживачам в період січня-квітня 2021 року, платіжні доручення, що підтверджують списання коштів на рахунок позивача. У задоволенні вимог в даній справі просить відмовити.

10.11.2022 в канцелярію місцевого суду поступили від позивача письмові пояснення, з врахуванням відповіді на відзив на позовну заяву.

Також, 10.11.2022 від відповідача на розгляд місцевого господарського суду поступило клопотання про зупинення провадження у даній справі в порядку ст. 227 ГПК України.

Дане клопотання мотивовано тим, що обсяги переданого природного газу від ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» до ТОВ «Львівгаз Збут», зазначені в комерційних актах, визначені позивачем невірно, у зв`язку з передачею неякісного газу, що відповідно впливає на обсяг і вартість спожитого природного газу , відповідно і на суму боргу, визначену позивачем. В свою чергу, позивач заперечує цей аргумент з тих підстав , що ТОВ «ГК Нафтогаз Трейдинг» не входить до кола осіб які, несуть відповідальність за якість газу у віртуальній торговій точці (ВТТ), де відбувається передача природного газу , на точці виходу з газотранспортної системи. Однак, як вказує відповідач, дане твердження не відповідає умовам укладених договорів, зокрема п.2.3. рамкового договору відповідно до якого фізико-хімічні показники газу, який передається покупцеві, повинні відповідати вимогам , визначеним розділу ІІІ Кодексу ГТС. Відтак , відповідач вважає, що оскільки позивачем не належним чином виконано зобов`язання по передачі ТОВ «Львівгаз збут» природного газу неналежної якості, як то вимагає п.2.3. рамкового договору, вважає, що ТОВ «Нафтогаз Трейдинг» повинно здійснити перерахунок обсягів природного газу , що відображено в актах приймання-передачі за період з жовтня 2021 по квітень 2022 року в сторону зменшення, а відповідно і провести перерахунок розміру позовних вимог. У зв`язку з цим, як стверджує відповідач він звернувся до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до АТ «Львівгаз», ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» (справа №914/2365/22) з вимогою безоплатно усунути недоліки товару (природного газу), шляхом коригування в бік зменшення обсягів переданого природного газу ТОВ «Львівгаз збут» за рамковим договором купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЛВГЗ від 30.09.2021 та індивідуальним договором №БГр-21/22-ЛВГЗ від 30.09.2021, зазначених в комерційних актах приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2021 по квітень 2022 року. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.09.2022 відкрито провадження у справі №914/2365/22.

Отже, відповідно вважає, що справа №914/2160/22, пов`язана із справою №914/2365/22, оскільки в останній буде встановлено факт належного/неналежного виконання ТОВ «ГК Нафтогаз Трейдинг» умов рамкового договору купівлі-продажу природного газу від 30.09.2021 та індивідуального договору від 30.09.2021, в частині передачі ТОВ «Львівгаз збут» неякісного газу, ТОВ «Оператор ГТС» вимог договору № транспортування природного газу від 18.12.2019, в частині транспортування неякісного газу, а оператором ГРМ Кодексу ГРМ стосовно забезпечення належної якості розподіленого природного газу, що вплине на встановлення обсягу/вартості переданого газу, який заявлений до стягнення позивачем у справі №914/2160/20.

Відповідно до цього, просить, зупинити провадження у справі №914/2160/22 до набрання законної сили рішенням по справі №914/2365/22, що перебуває на розгляді Господарського суду Львівської області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.11.2022 (з врахуванням ухвали від 12.12.2022 про виправлення описки) зокрема, зупинено провадження у справі №914/2160/22 до набрання законної сили рішенням у справі №914/2365/22, що перебуває на розгляді в Господарському суді Львівської області.

Позивач ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», не погодившись з винесеною ухвалою в частині зупинення провадження, оскаржив таку в апеляційну інстанцію, з покликанням на те, що така постановлена із невірним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без дослідження усіх обставин справи.

Скаржник вказує, що місцевий господарський суд не навів жодних мотивів , з яких він дійшов висновку саме про об`єктивну неможливість розгляду справи №914/2160/22.

Також, скаржник, вказує, що залишено поза увагою судом першої інстанції, те, що сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №914/2365/22, суд першої інстанції, має правові підстави для ухвалення процесуального рішення у справі №914/2160/22, маючи відповідний наявний у справі обсяг доказів (зокрема, тих, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення стосовно формування суми боргу, штрафних санкцій,3% річних та інфляційних втрат, виходячи з чинних умов рамкового договору та індивідуального договорів).

При цьому також зауважує, те що підстави звернення у справі №914/2365/22 та №914/2160/22 є різними. У разі задоволення позовних вимог у справі №914/2365/22, відповідач не обмежений у праві на поновлення порушеного права, шляхом звернення до суду, в порядку ст. 320 ГПК України із відповідною заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Щодо порушення норм матеріального права, то вказує на те, що позивач та відповідач за змістом п.6.5. рамкового договору узгодили, що позивач не відповідає за будь-які перебої у транспортуванні або зберіганні газу, які стосуються функціонування , обслуговування та/або розвитку ГТС, а також будь-яке погіршення якості газу, що сталося з вини оператора ГТС. Відповідно до підп.. 1 п.1 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГТС , відповідальним за якість газу є: у точках входу (крім точок входу на міждержавному з`єднанні) оператори суміжних систем, суміжні газовидобувні підприємства, які подають природний газ до газотранспортної системи в точці входу . У точках входу на міждержавному з`єднанні відповідальним є замовник послуг транспортування; - у точках входу - оператор газотранспортної системи. Отже, відповідно до цього вважає, що позивач не входить до кола визначених осіб та, як наслідок, не несе відповідальності за якість газу на точці виходу з ГТС.

Відповідно до цього, просить, скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.11.2022 у справі №914/2160/22, в частині зупинення провадження у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на відповідача.

Відповідач ТОВ «Львівгаз збут», у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги вказуючи на те, що не визнає суму основного боргу перед ТОВ «Нафтогаз Трейдинг» через отримання природного газу неналежної якості впродовж жовтня 2021 року по квітень 2022 року (невиконання ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» умов договору, в частині дотримання параметрів якості газу (фізико-хімічних показників газу)). В той же час, на розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/2365/22 за позовною заявою ТОВ «Львівгаз збут» до АТ «Львівгаз», ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» з вимогою безоплатно усунути недоліки товару (природного газу), шляхом коригування в бік зменшення обсягів переданого природного газу ТОВ «Львівгаз Збут» за рамковим договором купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЛВГЗ від 30.09.2021 та індивідуальним договором №БГр-21/22-ЛВГЗ від 30.09.2021, зазначених в комерційних актах приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2021 по квітень 2022 року. В справі №914/2365/22 досліджується встановлення реального обсягу/вартості природного газу, переданого, згідно рамкового та індивідуального договорів, стягнення заборгованості є предметом спору по даній справі, вимагає дослідження доказів та комплексного здійснення спільних дій ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», ТОВ «Оператор ГТС» і АТ «Львівгаз», а саме усунення недоліків неякісного товару, шляхом коригування обсягів в сторону зменшення, що і є предметом спору по справі №914/2365/22, що не можливо зробити в межах даної справи.

Щодо твердження скаржника, що ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» не входить до кола осіб, які несуть відповідальність за якість газу у віртуальній торговій точці (ВТТ), де відбулась передача природного газу, на точці виходу з газотранспортної системи, то вказує, що п.2.3 рамкового договору чітко передбачено, що фізико-хімічні показники газу, який передається покупцеві, повинні відповідати вимогам, визначеним розділом ІІІ Кодексу ГТС. Окрім цього, вказує, що згідно умов рамкового договору, продавець не відповідає за будь-яке погіршення якості газу, що сталося з вини оператора ГТС (п.6.5. договору). Відтак, вказує, що позивачем жодним чином не доведено факт наявності вини саме оператора ГТС, а не вини самого ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» у передачі товариству газу неналежної якості. Факт, з чиєї саме вини (ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», Оператор ГТС чи Оператор ГРМ, які відповідно, продали/транспортували/розподілили товариству природний газ) відповідач отримав газ неналежної якості, що підлягає дослідженню в межах справи №914/2365/22. Відтак, розглянувши клопотання ТОВ «Львівгаз збут» про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про наявність підстав для його задоволення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2022 року (головуючий суддя Малех І.Б., судді Гриців В.М., Зварич О.В.) поновлено ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 14 листопада 2022 року у справі №914/2160/22 та відкрито апеляційне провадження за такою. Ухвалено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», б/н і б/д (вх. № апеляційного суду 01-05/2987/22, 01-05/3001/22 від 05.12.2022) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 14 листопада 2022 року у справі №914/2160/22 розглядати без повідомлення учасників справи. Витребувано в Господарського суду Львівської області матеріали справи №914/2160/22.

Згідно ч.1-2 ст. 271 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції , зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з апеляційної скарги, скаржник просить скасувати ухвалу, в частині зупинення провадження у справі, яка зазначена в переліку ч.2 ст. 271 ГПК України, а відтак дана апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

16.12.2022 а канцелярію суду від представника позивача поступило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, з посиланням на значний розмір позовних вимог в даній справі, а також регулювання правовідносин сторін спеціальними нормами права, зокрема Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, Правилами постачання природного газу, що свідчить на думку останнього про не типовість справи, та є тими обставинами, які дозволяють призначити судове засідання у справі з повідомлення учасників справи.

В задоволенні даного клопотання, судова колегія апеляційного суду ухвалила відмовити, з огляду на те, що останнім не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для призначення справи до розгляду з повідомленням учасників справи, оскільки по суті справа не розглядається, а розглядається лише правомірність зупинення провадження в даній справі.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані у справі докази, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність ухвали Господарського суду Львівської області від 14.11.2022 у справі №914/2160/22 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд, зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку господарського судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як зазначено в постанові КГС ВС від 27.10.2021 у справі № 908/2422/20, пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч. 4, 6 ст. 75 ГПК України). Під неможливістю розгляду зазначеної справи слід розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному випадку з`ясовувати: як саме пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме зумовлена неможливість розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи (постанова КГС ВС від 11.10.2021 у справі № 904/1210/18).

Недивлячись на те, що кожна із сторін навела великий перелік постанов Верховного Суду, у яких розглядались питання зупинення провадження у справі, суд вважає доречним посилання на постанову Верховного Суду від 11.10.2021 у справі № 904/1210/18, в якій зроблено висновок про те, що умови застосування положень ст. 227 ГПК України у цих справах не можна виокремити від специфічних обставин справи.

Обставинами справи встановлено:

- у справі №914/2160/22 розглядаються позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз Збут» про стягнення боргу у загальній сумі 1 863 236 184,64 грн., у тому числі: основний борг у сумі 1 273 489 749,32 грн., пеня в сумі 110 210 802,98 грн., три проценти річних в сумі 12 739 528,30 грн., інфляційні втрати в сумі 56 104 120,96 грн., штраф у сумі 410 691 983,08 грн. за рамковим договором купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЛВГЗ від 30.09.2021 та індивідуальним договором №БГр-21/22-ЛВГЗ від 30.09.2021 зазначених в комерційних актах приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2021 по квітень 2022 року;

- у справі №914/2365/22 розглядаються позовні вимоги ТОВ «Львівгаз Збут» до відповідачів АТ «Львівгаз», ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» про безоплатне усунення недоліків товару (природного газу), шляхом коригування в бік зменшення обсягів переданого природного газу ТОВ «Львівгаз збут» за рамковим договором купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ЛВГЗ від 30.09.2021 та індивідуальним договором №БГр-21/22-ЛВГЗ від 30.09.2021, зазначених в комерційних актах приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2021 по квітень 2022 року.

Дослідивши матеріали та обставини справи, врахувавши підстави та предмет позову у даній даній справі, враховуючи заперечення відповідача, щодо поставки газу неналежної якості, що впливає на визначення його обсягу і вартості, суд апеляційної інстанції вважає, що встановлення обставин поставки газу належної якості має значення для вирішення цього спору.

Посилання скаржника на те, що представлені ним докази дозволяють встановити такі обставини не відповідають дійсності, оскільки в комерційних актах приймання-передачі природного газу відображено його обсяг та вартість і не міститься інформації про якість товару чи відсутність претензій покупця з цього приводу. Інших доказів, щодо якості товару не подано. Позивач, в апеляційній скарзі також стверджує, що у разі задоволення позову у справі №914/2365/22 відповідач не обмежений у праві на поновлення порушеного права шляхом звернення до суду, в порядку ст. 320 ГПК України (перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами). Тим самим позивач підтверджує пов`язаність цих справ.

З цього приводу судова колегія апеляційного суду зазначає, що вимоги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку повинні тлумачитися в контексті її Преамбули, яка, серед іншого, проголошує верховенство права. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який, зокрема, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів («Brumarescu проти Румунії», № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Окрім того, поставка газу покупцю опосередковується договірними відносинами не тільки з продавцем, але й з оператором ГРМ та оператором ГТС. Позивач вважає, що саме ці особи повинні нести відповідальність за поставку газу неналежної якості. Проте в межах вирішення даного спору суд позбавлений можливості встановити не тільки факт поставки газу належної чи неналежної якості, але й те, з вини якої особи мало місце таке порушення у випадку його підтвердження. Адже Оператор ГРМ та Оператор ГТС не є учасниками цієї справи.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що справа №914/2365/22, пов`язана з вирішенням цієї справи, оскільки під час її вирішення будуть встановлюватись обставини, які мають значення для вирішення цього спору. І у цій справі суд позбавлений можливості встановити ці обставини з огляду на склад сторін, підстави та предмет позову.

Отже, з врахуванням наведеного Господарський суд Львівської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника у справі.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», б/н і б/д (вх. № апеляційного суду 01-05/2987/22, 01-05/3001/22 від 05.12.2022) - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.11.2022 у справі №914/2160/22 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи №914/2160/22 поверути Господарському суду Львівської області.

Головуючий суддя І.Б. Малех

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич