ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/2016/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Вікнотерм" (81135, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, вул. Лісна, 50А, секція Е, приміщення 230, , адреса для листування: 79000, м. Львів, вул. Словацького, 1, а/с 303)
до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, 6/8, )
про стягнення 130 988,39грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 122 940,03грн, 3% річних в розмірі 323,35грн, збитків від інфляції в розмірі 2 335,86грн, пеню в розмірі 5 389,15грн. Судові витрати зі сплати судового збору, на професійну правничу допомогу та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконанням обов`язку відповідачем щодо сплати страхового відшкодування з посиланням на норми Закону України "Про страхування", Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 29.10.2022 позовну заяву Приватного підприємства "Вікнотерм" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на позов не надав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.10.2022 направлена судом на адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною позивачем у позові та з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як місцезнаходження відповідача.

Проте, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.10.2022, яка направлялась на адресу відповідача, повернута на поштову адресу суду з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.

За приписами ч.3 ст.120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною 7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну адреси ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Суд зазначає, що сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст.2 Закону України Про доступ до судових рішень кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Господарського суду Харківської області від 29.10.2022, якою було відкрито провадження у даній справі та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отримавши позовну заяву відповідач не був позбавлений можливості дізнатися в Господарському суді Харківської області про подальший перебіг питання щодо зазначеного позову та своєчасно ознайомитись з відповідними судовими рішеннями в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, судом всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

23.11.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява про відшкодування судових витрат з детальним описом робіт (послуг), наданих адвокатом, в якій останній просить суд відшкодувати за рахунок відповідача витрати, що понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, а саме: 3 481,00грн судового збору, 15 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу та 4 000,00грн вартості проведеної судової автотоварознавчої експертизи.

Станом на день розгляду справи по суті від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

10.06.2022 о 11:15 год. в м. Львів по вул. Зелена, 238 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Audi А4", державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки "Subaru Forester", державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Власником автомобіля марки "Subaru Forester", державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого центром 4641, є Приватне підприємство "Вікнотерм" (позивач).

Власником автомобіля марки "Audi А4", державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .

Відповідно до Постанови Жидачівського районного суду Львівської області від 04.07.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Станом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "Audi A4", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була застрахована у Акціонерному товаристві «Страхова компанія "Мега-Гарант" (відповідач) за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 208903922.

Даний факт підтверджується даними з офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України.

10.06.2022 позивач повідомив відповідача про настання події, що має ознаки страхового випадку, зокрема, що настала 10.06.2022 приблизно о 11:15 год.

Також, позивачем 10.06.2022 подано до відповідача заяву про страхове відшкодування.

Відповідач листом № 21-07/1 від 21.07.2022 на адвокатський запит від 19.07.2022 повідомив адвоката позивача, що страховик 10.06.2022 отримав від ПП "Вікнотерм" повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, та зазначив, що кінцевим днем строку розгляду страхової справи та здійснення страхового відшкодування (у разі прийняття рішення про виплату) є 08.09.2022. Також у відповіді, страховик з посиланням на п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зазначив, що протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Як зазначив відповідач у відповіді на адвокатський запит, саме в такому повідомленні після прийняття рішення по страховій справі буде направлено розрахунок страхового відшкодування та сказано точну суму страхового відшкодування.

Також відповідач повідомив, що на виконання вимог п.35.3 ст.35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі прийняття рішення про виплату страхового відшкодування оцінка розміру спричиненого внаслідок ДТП збитку буде здійснюватися відповідною уповноваженою особою в порядку передбаченому Порядком розрахунку витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом ФДМ України № 142/5/2092 від 24.11.2003 та оцінка розміру страхового відшкодування буде розрахована, виходячи з даних Ремонтної калькуляції № 80550 від 26.06.2022, що була складена за результатами огляду транспортного засобу.

Оскільки відповідач не повідомив позивача в строк, визначений чинним законодавством, щодо прийнятого рішення про виплату страхового відшкодування чи відмову в його виплаті, та не надав точного розрахунку розміру страхового відшкодування, позивач звернувся до ТОВ фірми "Експертиза" щодо проведення автотоварознавчої експертизи транспортного засобу "Subaru Forester", державний номерний знак НОМЕР_2 .

Так, згідно висновку № 61 судового експерта Галамая Я.І. за результатами судової автотоварознавчої експертизи, складеного 07.09.2022, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля "Subaru Forester", ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді 10.06.2022, з врахуванням результатів його обстеження 25.07.2022, в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить 122 940,03грн.

З врахуванням зазначеного висновку, позивач 15.09.2022 надіслав на адресу відповідача повторно заяву про виплату страхового відшкодування. Одночасно з заявою відповідачу було надіслано копію висновку судового експерта від 07.09.2022 № 61, а також копію постанови від 04.07.2022 Жидачівського районного суду Львівської області.

Вказану заяву позивачем було надіслано засобами поштового зв`язку та на адресу електронної пошти відповідача.

Дана заява залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

20.09.2022 представник позивача з метою врегулювання відносин із АТ "СК "Мега-гарант" звернувся до Національного банку України зі скаргою № 513/73061.

У відповіді № 14-0004/71600 від 13.10.2022 на скаргу позивача № 513/73061 від 20.09.2022 Національний банк України повідомив останнього, що страховиком не надано інформації та документів на запит Національного банку, а відтак в них немає достатньо інформації для розгляду даної скарги.

До теперішнього часу відповідач суму страхового відшкодування в розмірі 122 940,03грн не сплатив.

На суму страхового відшкодування позивачем здійснено нарахування 3% річних в розмірі 323,35грн, збитків від інфляції в розмірі 2 335,86грн та пені в розмірі 5 389,15грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд встановив наступне.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За приписами п.3 ст.20 Закону України "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Положеннями ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За приписами ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

У відповідності до ст.22.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (ч.1 ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Статтею 36 (36.2) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як було встановлено судом, позивач 10.06.2022 повідомив відповідача про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 10.06.2022 о 11:15 год. в м. Львів по вул. Зелена, 238 за участю автомобіля марки "Audi А4", державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки "Subaru Forester", державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , та 10.06.2022 подав до відповідача заяву про страхове відшкодування.

Факт своєчасного повідомлення позивачем відповідача про дорожньо-транспортну пригоду та надання ним заяви про страхове відшкодування підтверджується належними доказами, наявними у справі.

Крім того, відповідач у листі № 21-07/1 від 21.07.2022 також підтвердив факт отримання ним повідомлення про ДТП та зазначив, що страхова справа перебуває на розгляді у АТ "СК "Мега-гарант", кінцевим днем строку розгляду якої та здійснення страхового відшкодування (у разі прийняття рішення про виплату) є 08.09.2022.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія "Audi А4", державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 10.06.2022, була застрахована в Акціонерному товаристві "Страхова компанія "Мега-Гарант" за полісом № 208903922.

Даний факт підтверджується даними з офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України, та відповідно до відомостей із офіційного сайту МТСБУ, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди поліс був чинним.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані у цьому випадку збитки, відповідно до ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідач Акціонерне товариство "Страхова компанія "Мега-Гарант".

Вирішуючи питання щодо розміру страхового відшкодування, яка підлягає стягненню на користь позивача в розмірі 122 940,03грн, суд бере до уваги поданий позивачем Висновок № 61 від 07.09.2022, відповідно до якого за результатами судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту здійснена з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля "Subaru Forester", ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді 10.06.2022, з врахуванням результатів його обстеження 25.07.2022, в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали.

Вказані документи складено на замовлення позивача судовим експертом ТОВ "Експертиза" Галамаєм Я.І., який діє на підставі кваліфікаційного сертифіката та має середньо-технічну та повну вищу технічну освіту і кваліфікацію судового експерта-автотоварознавця і правом проведення автотоварознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 "Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу". Судовий експерт має стаж профільної роботи з 1971 року, стаж експертної роботи з 1997 року.

При цьому суд зазначає, що хоча у поданому позивачем Висновку № 61 не зазначено про те, що судовий експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, суд бере його до уваги, оскільки відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України, засобами доказування є не лише висновки експертів. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. До засобів доказування належать й письмові докази. А тому ці докази відповідають вимогам ст.91 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем суду не надано доказів, які б спростовували фаховість та кваліфікацію експерта або свідчили про неправдивість висновку чи розрахунку вартості пошкодження транспортного засобу, або Ремонтної калькуляції. Відповідач свого розрахунку пошкодження транспортного засобу позивача суду також не надав.

У матеріалах справи також не має та відповідачем суду не подані докази, які б спростовували належність, допустимість та достовірність кожного із цих письмових доказів окремо, а також їхню вірогідність і їхній взаємний зв`язок із іншими доказами у справі у їх сукупності.

Із матеріалів справи судом вбачається, що позивач направив на адресу відповідача заяву на виплату страхового відшкодування від 10.06.2022, отримання якої відповідачем не заперечується та визнається ним у відповіді на адвокатський запит.

Як зазначає позивач, до моменту його звернення з відповідним позовом до суду його заяву про страхове відшкодування відповідач не задовольнив та не прийняв будь-якого рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Враховуючи те, що заявлена до стягнення сума страхового відшкодування в розмірі 122 940,03грн підтверджена належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а відповідач на момент прийняття рішення не надав документів на підтвердження сплати позивачу зазначеної суми або обґрунтованих заперечень щодо розміру страхового відшкодування, суд дійшов висновку про законність та доведеність позовних вимог, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 5 389,15грн за період з 09.09.2022 по 10.10.2022, суд керується наступним.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Законами України "Про страхування" та "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які застосовуються до спірних правовідносин, передбачено розмір неустойки (пені) у разі прострочення виплати страхового відшкодування страховиком.

Як вже було встановлено судом, заяву позивача про виплату страхового відшкодування відповідач фактично отримав 10.06.2022.

Строк, протягом якого відповідач повинен був здійснити страхове відшкодування або надати обґрунтовану відповідь, відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", становить 90 днів, а саме до 08.09.2022.

У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (ст.992 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 09.09.2022 по 10.10.2022 на суму 5 389,15грн, судом встановлено, що позивачем правильно визначено період нарахування пені, розрахунок є арифметично правильним, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення 3% річних в розмірі 323,35грн, збитків від інфляції в розмірі 2 335,86грн, нарахованих за період з 09.09.2022 по 10.10.2022, на суму страхового відшкодування, суд керується положеннями ст.625 Цивільного кодексу України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом зазначеної норми закону нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, а тому правовідносини з відшкодування шкоди, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов`язанням.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 910/12028/17 від 20.04.2018.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Отже, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши правомірність нарахування 3% річних та збитків від інфляції, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, позов є цілком обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із проведенням судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 4 000,00грн.

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.4 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних із проведенням експертного висновку, позивач надав суду договір № 169 про виконання судової експертизи від 25.07.2022, платіжне доручення № 599 від 28.07.2022 на суму 4 000,00грн, Висновок № 61 від 07.09.2022.

Оскільки витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи, необхідної для розгляду даної справи, підтверджені позивачем належними і допустимими доказами, з урахуванням того, що здійснення такої експертизи було необхідним для встановлення розміру страхового відшкодування, витрати в сумі 4 000,00грн згідно з приписами ст.ст.123, 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, а вказана вимога підлягає задоволенню судом.

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача.

Що стосується стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00грн, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення їх на відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, окрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст.126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Положеннями ч.1 ст.1 зазначеного Закону унормовано, що договір про надання правової допомоги визначено як домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст.903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору. За приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

18.07.2022 між позивачем та Адвокатом Сідловською Іриною Юріївною укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № 9/22, відповідно до умов якого адвокат зобов`язався здійснити захист, представництво або надати інші види правничої (правової) допомоги позивачу на умовах і в порядку, що визначені Договором, а позивач оплатити надання правничої (правової) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Правничою (правовою) допомогою в розумінні цього Договору є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності позивача, складання документів правового (процесуального) характеру, а також представництво прав і інтересів, захист позивача, зокрема, у судах, що здійснюється за попереднім замовленням позивача. Конкретний обсяг правової допомоги, що підлягає наданню, за попереднім замовленням позивача, згідно цього Договору, визначається Сторонами, шляхом укладення та підписання додаткового договору (додаткових договорів) до цього Договору (п.1.2 договору).

У п.2.3.3 договору позивач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату наданих Бюро послуг, а саме: протягом 5 банківських днів за фактом підписання Акту виконаних робіт.

За умовами п.3.1 договору на визначення вартості правничої (правової) допомоги (гонорару) адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правничих (правових) послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень позивача. Обсяг правничої (правової) допомоги враховується при визначені вартості правничої (правової) допомоги (гонорару), що надавалась або надаватиметься адвокатом позивачу.

Вартість правничої (правової) допомоги (гонорар) адвоката, за умовами п.3.2 договору, погоджується Сторонами та закріплюється (оформляється) додатковим договором (додатковими договорами) до цього Договору

Відповідно до п.1 Додаткового договору від 18.07.2022 до договору сторони визначили, що на виконання п.1.2 договору про надання правничої (правової) допомоги № 9/22 від 18.07.2022 адвокат зобов`язався здійснювати представництво прав та інтересів позивача в АТ СК "Мега-гарант" з питання виплати страхового відшкодування позивачу за матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.06.2022 приблизно о 11:15 год за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 238 за участю транспортних засобів "Subaru Forester", державний номерний знак НОМЕР_2 та "Audi А4", державний номерний знак НОМЕР_1 .

На виконання п.3.2 договору про надання правничої (правової) допомоги № 9/22 від 18.07.2022, сторони у додатковому договорі від 18.07.2022 (п.1) погодили, що вартість правничої (правової) допомоги (гонорар), згідно до договору про надання правничої (правової) допомоги № 9/22 від 18.07.2022 визначається фіксованим розміром - 15 000, 00грн за наступні послуги:

складання та надіслання на адресу відповідача адвокатського запиту з метою отримання інформації та копій документів щодо виплати позивачу страхового відшкодування майнової шкоди, що завдана позивачу у зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою, що мала місце 10.06.2022 приблизно о 11:15 год за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 238 за участю транспортних засобів "Subaru Forester", державний номерний знак НОМЕР_2 та "Audi А4", державний номерний знак НОМЕР_1 ;

у випадку невиплати страховиком АТ "СК "Мега-гарант" страхового відшкодування, повторне надсилання на адресу відповідача заяви про виплату страхового відшкодування з метою досудового врегулювання виниклих між позивачем та АТ "СК "Мега-гарант" правовідносин;

у випадку невиплати страховиком AT "Мега-гарант" страхового відшкодування надіслання скаргу в Національний банк України щодо неправомірних дій страховика;

складання та подання до суду першої інстанції, в межах визначеної законодавством юрисдикції (Господарського суду Харківської області) позовну заяву до AT "СК "Мега-гарант" про стягнення страхового відшкодування з одночасним поданням до суду всіх наявних доказів на обґрунтування підстав позову, складення та подачу до суду будь-яких процесуальних документів, якщо виникатиме процесуальна необхідність у складенні та поданні таких документів, здійснення представництва прав та інтересів позивача в суді першої інстанції під час судового розгляду вказаної справи.

17.11.2022 між позивачем та Адвокатом Сідловською Іриною Юріївною складено та підписано акт наданих послуг, відповідно до якого Адвокатом були надані позивачу послуги, перелічені в акті, на загальну суму 15 000,00грн.

Акт наданих послуг від 17.11.2022 підписано сторонами та скріплено відтисками їх печаток без зауважень та підтверджено позивачем, що ним визнані та прийняті, надані адвокатом послуги згідно договору, претензій щодо обсягу та якості наданих послуг не має.

Позивачем в якості надання професійної правової (правничої) допомоги адвокатом надані наступні документи: копії договору № 9/22 від 18.07.2022 про надання правничої (правової) допомоги; додаткових договорів від 18.07.2022; акт наданих послуг від 17.11.2022; рахунок від 19.07.2022; платіжне доручення № 916 від 07.10.2022 на суму 15 000,00грн.

З урахуванням наведеного, позивачем надано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання Адвокатом Сідловською Іриною Юріївною професійної правничої допомоги позивачу на суму 15 000,00грн.

У разі недотримання вимог ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Частиною 6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами на адресу суду від відповідача не надходило.

Враховуючи викладене, а також обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ці витрати пов`язані з розглядом справи, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000,00грн підлягає задоволенню, а понесені позивачем судові витрати в цій частині, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 73-74, 76-77, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, 6/8, ) на користь Приватного підприємства "Вікнотерм" (81135, Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, вул. Лісна, 50А, секція Е, приміщення 230, , адреса для листування: 79000, м. Львів, вул. Словацького, 1, а/с 303) - 122 940,03грн страхового відшкодування, 323,35грн 3% річних, 2 335,86грн збитків від інфляції, 5 389,15грн пені, 2 481,00грн судового збору, 15 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу, 4 000,00грн вартості проведеної судової автотоварознавчої експертизи.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "25" грудня 2022 р.

Суддя Т.А. Лавренюк