ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2814/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ"; (вул. Мала Арнаутська, 88, м. Одеса, 65007)

до фізичної особи-підприємця Чудак Тетяни Олександрівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 41730,77 грн.;

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" до фізичної особи-підприємця Чудак Тетяни Олександрівни про стягнення 41730,77 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 03-304Z, з яких - 32687,74 грн основного боргу, 392,25 грн 3% річних, 2274,43 грн втрат від інфляції та 6376,35 грн пені. Позивач просить розглядати справу у спрощеному провадженні.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2022, справу розподілено судді Литвиновій В.В.

Ухвалою від 27.10.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з моменту отримання ухвали.

28.10.2022, у встановлений строк, позивач подав до суду докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 03.11.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено Відповідачу строк, відповідно до ст. 251,252 ГПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи). Роз`яснено Відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання заяв по суті справи у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвала про відкриття провадження, надіслана на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань м. Одеса вул. Академіка Корольова, буд.76, корп.2, кв.8, повернулась до суду з відміткою пошти „адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно з п. 99-2 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 "Про затвердження правил надання послуг поштового зв`язку" рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Згідно з п. 5) ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Відзиву на позов відповідач не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими часниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 р. (надалі Закон) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 р. (далі - Правила, ПРРЕЕ).

Пунктом 1.2.7. ПРРЕЕ передбачено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Публічний Договір про постачання електричної енергії споживачу та публічні комерційні пропозиції для споживачів електричної енергії, викладені ТОВ «ООЕК» на офіційному веб-сайті: www.ooek.od.ua.

Також, п. 3.1.7 ПРРЕЕ визначає, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається в паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформляються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

11.11.2020 року ФОП Чудак Т.О. підписано заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу із початком постачання 01.01.2021 року. Таким чином, шляхом підписання і подання електропостачальнику заяви-приєднання, ФОП Чудак Т.О. приєдналась до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу та відповідно останньому для проведення розрахунків був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 у Чорноморському підрозділі ТОВ «ООЕК».

Умовами вказаного Договору передбачено, що ТОВ «ООЕК» продає електричну енергію ФОП Чудак Т.О. для забезпечення потреб електроустановок останнього, а відповідач оплачує ТОВ «ООЕК» вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно п. 13.1. Договору останній укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві- приєднання.

Отже, між Сторонами укладено договір про постачання електричної енергії споживачу із комерційною пропозицією ПВЦ-Попередня оплата/Б/Р. Крім того, приєднання відповідачем до умов публічного договору підтверджується фактом споживання електричної енергії.

В силу комерційної пропозиції договір набирає чинності з дати підписання клієнтом заяви-приєднання до договору і укладається на строк до 31.12.2021 року, а в частині розрахунків договір діє до повного виконання. Крім наведеного, передбачається, що Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 21 (двадцять один) день, до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Оскільки жодною із сторін не було заявлено про припинення дії договору чи про перегляд його умов, дію та умови Договору пролонговано на 2022 рік.

Відповідно пункту 11 комерційної пропозиції, термін дії комерційної пропозиції з 01.08.2021р. до 31.12.2021 р. Комерційна пропозиція вважається продовженою на кожний наступний квартал, якщо не пізніше, ніж за 20 днів до кінця кварталу Постачальник не повідомив клієнта про внесення змін до комерційної пропозиції та/ або викладення її в новій редакції. Оскільки, зміни до комерційної пропозиції не вносились, комерційну пропозицію було продовженою на наступні квартали, в тому числі на період існування заборгованості що складає предмет позовних вимог.

Відповідно до Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. В силу «Кодексу комерційного обліку», що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором. системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме - АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

За розрахунковий період січня-березня 2022 року ТОВ «ООЕК» від АТ ДТЕК «Одеські електромережі», як постачальника послуг комерційного обліку, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії ФОП Чудак Т.О. за ці розрахункові періоди.

З отриманих даних вбачається, що у січні-березні 2022 року ФОП Чудак Т.О. було спожито 6693 кВт.год. електричної енергії. На підтвердження обсягу споживання електричної енергії ФОП Чудак Т.О. за період січня-березня 2022 року у додатках до позовної заяви додано довідку про обсяги споживання електричної енергії отримана від АТ «ДТЕК Одеські електромережі» з накладеним уповноваженою особою КЕП від 06.10.2022 р.

На підставі отриманих даних, ТОВ «ООЕК» виписано ФОП Чудак Т.О. та направлено засобами поштового зв`язку на загальну суму 32 687,74 грн., зокрема:

№ 03-304Z-ПВЦ/1 від 03.02.2022 року за січень 2022 року на суму 24 200,69 грн.

№ 03-304Z-ПВЦ/1 від 03.03.2022 року за лютий 2022 року на суму 6 144,28 грн.

№ 03-304Z-ПВЦ/1 від 04.04.2022 року за березень 2022 року на суму 2 342,77 грн.

Згідно з п. 4 Комерційної пропозиції до Договору, Клієнт здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на рахунок ТОВ«ООЕК». Кошти в рахунок погашення заборгованості спірного періоду січня- березня 2022 року Відповідачем не перераховувались, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача 32687,74 грн основного боргу за спожиту електроенергію.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 199 ГК України визначає, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Пункт 1.2.1. ПРРЕЕ, передбачає, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до п. 1.1.2 ПРРЕЕ, електрична енергія (активна) - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі- продажу.

Згідно з п. 4.21 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з п. 5.7 договору оплата рахунка має бути здійснена відповідачем у строк, зазначений у рахунку, але не менше 5 робочих днів з моменту його отримання.

Позивач надіслав відповідачу рахунки за січень березень 2022 р. листом від 12.05.2022 № 837, що підтверджується поштовим реєстром від 12.05.2022 (а.с. 23).

Зазначене поштове відправлення 294 повернулось без вручення до позивача відповідно до роздруківки з сайту Укрпошти, а саме - поштою зроблено відмітку 23.05.2022, що відправлення не вручено.

Відповідно до п. 1.7 постанови пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

З огляду на викладене, днем пред`явлення вимоги про сплату 32687,74 грн вартості електроенергії є дата оформлення поштою повідомлення про неможливість вручення 23.05.2022, через що відповідач мав відповідно до п. 5.7 договору протягом 5 робочих днів.

Відповідно до ст. 253 ЦК україни перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, відповідач був зобовязаний сплатити 32687,74 грн у строк по 30.05.2022 включно.

Відповідач доказів сплати 32687,74 грн основного боргу станом на день розгляду справи не надав, як і будь-яких заперечень щодо позовних вимог, тому вимога позивача про стягнення 32687,74 грн основного боргу підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасною та неповною оплатою заборгованості за спожиту електроенергію, ТОВ «ООЕК» нарахувало Відповідачу 3% річних та інфляційні витрати на підставі ст. 625 ЦК України та пеню відповідно до умов комерційної пропозиції.

Відповідно, станом на 21.10.2022 р. за прострочення оплати електроенергії спожитої в січні-березні 2022 року позивачем нараховано 3% річних у розмірі 392,25 грн. та інфляційних витрат у розмірі 2 274,43 грн. та пеню у розмірі 6 376,35 грн.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право позивача вимагати сплати суму боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та є одним із заходів оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання.

Внаслідок того, що ФОП Чудак Т.О. належним чином не виконувались договірні зобов`язання в частині своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії, позивачем Відповідачу були нараховані 3% річних - у розмірі 392,25 грн. та інфляційні втрати - 2274,43грн.

Судом здійснено перевірку розрахунку втрат від інфляції за період з 31.05.2022 по 20.10.2022:

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 31/05/2022 до 20/10/202232 687,74 грн.
Всього:32 687,74 грн.
Інфляційні витрати:

Останній період (31/05/2022 - 20/10/2022)Індекс інфляції
червень 2022103,10
липень 2022100,70
серпень 2022101,10
вересень 2022101,90
жовтень 2022102,50
Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (103,10 : 100) (100,70 : 100) (101,10 : 100) (101,90 : 100) (102,50 : 100) = 1.09632001

Інфляційне збільшення:

32 687,74 x 1.09632001 - 32 687,74 = 3 148,48 грн.

Таким чином, сума втрат від інфляції за розрахунком суду становить 3148,48 грн, що є більшою сумою, ніж просить позивач.

Однак суд не має права виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України), тому суд задовольняє вимогу позивача про стягнення 2274,43 грн втрат від інфляціїї.

Судом перевірено розрахунок 3% річних:

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 31/05/2022 до 20/10/202232 687,74 грн.
Всього:32 687,74 грн.
Розрахунок здійснюється за формулою:

Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 31/05/2022 до 20/10/2022 32 687,74 x 3 % x 143 : 365 : 100143384,19 грн.
Всього розмір 3% річних становить 384,19 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 392,25 грн 3% річних підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 384,19 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення 6376,35 грн пені, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 220 ГК України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Згідно з п. 5.8. Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплати пеню. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати.

Пунктом 6 Комерційної пропозиції, визначено розмір пені, зокрема 0,5% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який здійснюється нарахування та сплачується Споживачем за вимогою Постачальника.

Внаслідок того, що ФОП Чудак Т.О. належним чином не виконувались договірні зобов`язання в частині своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії, відповідачу було нараховано позивачем пеню у розмірі 6 376,35 грн.

Судом здійснено розрахунок пені за період з 31.05.2022 по 20.10.2022:

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 31/05/2022 до 20/10/202232 687,74 грн.
Всього:32 687,74 грн.
Подвійна облікова ставка:

Період 1 (31/05/2022 - 20/10/2022)

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
32 687,7431.05.2022 - 02.06.2022310,000.05553,73
32 687,7403.06.2022 - 20.10.202214025,000.1376 268,88
Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де

С - сума заборгованості за період,

2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення,

Д - кількість днів прострочення.

Період 1 (31/05/2022 - 20/10/2022)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
31.05.2022 - 02.06.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 32 687,74 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 3 днів (прострочення) : 100353,73 грн.
03.06.2022 - 20.10.2022 : 25,00 (облікова ставка НБУ) 32 687,74 (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 140 днів (прострочення) : 1001406 268,88 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 6 322,61 грн.
Таким чином, розмір пені становить 6322,61 грн., тому вимоги позивача про стягнення 6376,35 грн пені підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 6322,61 грн

Враховуючи викладене, заявлений позивачем позов підлягає частковому задоволенн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково.

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, позивач просить суд зазначити в рішенні відомості відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України щодо 3% річних, пені та втрат від інфляції.

За змістом ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до приписів статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Норма, встановлена ч.10 ст. 238 ГПК України, введена в дію з 01 січня 2019 року та призвана убезпечити особу, на користь якої ухвалено рішення, від повторних звернень до суду з вимогами про стягнення нарахування після ухвалення рішення.

Як зазначено в частинах 11 та 12 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

В той же час, суд зауважує, що ані положеннями ч.10 ст. 238 ГПК України, ані положеннями Закону України "Про виконавче провадження" не встановлено можливості зазначення у рішенні суду про нарахування інфляційних втрат до моменту виконання рішення.

Оскільки інфляційні втрати за своєю сутністю до відсотків віднести не можна, суд зазначає про відсутність правових підстав для зазначення в рішенні суду про нарахування інфляційних втрат до моменту виконання рішення суду.

Крім того, оскільки період нарахування пені, у відповідності до положень ч.6 ст. 232 ГК України, обмежений шестимісячним строком від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, враховуючи також ту обставину, що позивач своїм правом щодо збільшення розміру вимог щодо стягнення з відповідача пені за період до моменту винесення судом рішення не скористався, суд зазначає також про відсутність правових підстав для зазначення в рішенні суду про нарахування пені, починаючи з наступного дня за днем набрання рішенням суду у дійсній справі законної сили і до моменту виконання цього рішення, як про це просить позивач.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість застосування механізму нарахування, визначеного частиною 10 статті 238 ГПК України, виключно щодо 3% річних.

Відтак підлягає зазначенню у резолютивній частині наступне формулювання: "Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати, починаючи з наступного дня за днем набрання рішенням суду у дійсній справі законної сили і до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу (32687,74 грн), 3% річних на суму основного боргу 32687,74 грн за такою формулою: С х А х Д : 365 : 100 = сума процентів, де:

С - сума основного боргу, простроченого відповідачем; А - 3 відсотки річних; Д - кількість днів прострочення і стягнути отриману суму процентів із відповідача на користь позивача.

Роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився."

До того ж, суд зауважує, що зазначення відомостей відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України є правом, а не обовязком суду.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Чудак Тетяни Олександрівни (код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (код 42114410, вул. Мала Арнаутська, 88, м. Одеса, 65007) 32687,74 грн основного боргу, 384,19 грн 3% річних, 2274,43 грн втрат від інфляції, 6322,61 грн пені та 2477,33 грн витрат зі сплати судового збору.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати, починаючи з наступного дня за днем набрання рішенням суду у дійсній справі законної сили і до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу (32687,74 грн), 3% річних на суму основного боргу 32687,74 грн за такою формулою: С х А х Д : 365 : 100 = сума процентів, де:

С - сума основного боргу, простроченого відповідачем; А - 3 відсотки річних; Д - кількість днів прострочення і стягнути отриману суму процентів із відповідача на користь позивача.

Роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 грудня 2022 р.

Суддя В.В. Литвинова