Судді Верховного Суду Вронської Г.О.
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Зернятко»
до Agrostudio Group Limited
третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне підприємство Рисоіл Термінал»
про розірвання контракту та повернення майна
1. У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДП Зернятко" (далі - Товариство, Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Agrostudio Group Limited (далі - Компанія, Відповідач) про розірвання контракту №CN271020DPZ від 27.10.2020 (далі - Контракт) та про зобов`язання повернути Позивачу майно - кукурудза 3 клас, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, у кількості 3 654,1 тон (далі - Майно).
2. Разом із позовною заявою Позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій Позивач просив вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на Майно та заборонити будь-яким особам проводити дії з Майном, направлені на перехід права власності на Майно.
3. Заява мотивована таким:
- 27.10.2020 між Позивачем і Відповідачем укладено Контракт, за яким Товариство зобов`язалося поставити, а Компанія - прийняти і оплатити Майно;
- на виконання умов Контракту Товариство виконало свої зобов`язання належним чином - передало кукурудзу у кількості та належній якості, в строк та в погодженому місці, однак Компанія виконала свої зобов`язання неналежним чином - сплатила за товар частково лише 405 000, 00 доларів США замість 851 405, 30 доларів США, що становить повну ціну переданого товару, що складає у процентному співвідношенні 47%;
- Компанія є нерезидентом, юридичною особою створеною та такою, що здійснює свою діяльність за законодавством Республіки Мальта та у неї відсутнє будь-яке майно на території України;
- зі змісту залізничних накладних (пункт 7) Компанія, будучи резидентом Республіки Мальта, не є кінцевим отримувачем цього товару і вона має намір продати товар RISOIL Overseas Ltd (надалі - третя особа), вантаж призначений для вивезення водним транспортом до Швейцарії;
- у випадку його передачі третій особі, повернення Майна Товариству буде ускладнено;
- Overseas Ltd має намір звертатись до суду з позовом до Компанії, й у разі ухвалення рішення суду про стягнення з Компанії коштів на користь третіх осіб, повернення майна може бути ускладненим.
5. Судове рішення мотивоване таким:
- наявні достатньо обґрунтовані припущення того, що Майно, яке є у Відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення;
- на теперішній час триває митне оформлення спірного товару;
- обраний Товариством захід забезпечення позову не перешкоджає господарській діяльності Відповідача, а також не порушує права інших осіб, а лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких дозволяє створити належні умови для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
6. Risoil Overseas LTD, яке не є учасником даної справи, звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.12.2020. Risoil Overseas LTD в апеляційній скарзі посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 254 та п. 3 ч. 1 ст. 255 ГПК України наголошувало на тому, що оскаржуваною ухвалою суд вирішив питання про права, інтереси та обов`язки Компанії, як покупця зазначеного товару, згідно з укладеним з Agrostudio Group Limited контрактом №Р983 від 27.10.2020.
8. Апеляційний господарський суд виходив із того, що при постановленні оскаржуваної ухвали від 14.12.2020 питання про права, інтереси та (або) обов`язки Risoil Overseas місцевим судом не вирішувались, а тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою Risoil Overseas LTD підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України.
9. Постановою Верховного Суду від 15.02.2022 касаційну скаргу Risoil Overseas LTD задоволено, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 скасовано, а справу передано до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
10. Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що суд апеляційної інстанції помилково не врахував доводів скаржника, що вантаж уже поставлений останньому та право власності на нього уже належить скаржнику. А тому суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Risoil Overseas LTD.
11. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 апеляційну скаргу Risoil Overseas LTD залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 - без змін.
12. Суд апеляційної інстанції виходив з такого:
- ураховуючи те, що спір у даній справі по суті судом не розглянуто, стверджувати, що Відповідач у справі був власником Майна у суду не має можливості, а тому твердження Risoil Overseas LTD про те, що останній є власником товару за контрактом №Р983 від 27.10.2020 є передчасним;
- в апеляційному порядку переглядається ухвала про забезпечення позову, питання про право власності на товар не вирішується;
- суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що Майно, яке є у Відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
13. 07 вересня 2022 року Risoil Overseas LTD (далі - Скаржник) вдруге звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.
14. Підстави касаційного оскарження:
- суди попередніх інстанцій не врахували, що відповідно до контракту №Р983 укладеного 27.10.2020 між Risoil Overseas LTD та Компанією спірний товар у цій справі (кукурудза) вже є власністю Скаржника, отже арешт було накладено судом першої інстанції незаконно;
- судом першої інстанції не враховано зміст залізничних накладних, згідно з якими Відповідач не є кінцевим отримувачем товару і має намір продати його Risoil Overseas LTD;
- не враховано висновки щодо застосування норми права, зроблені в постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 910/3836/20;
- суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги обов`язкових для суду апеляційної інстанції вказівок Верховного Суду у цій справі, зроблені в постанові від 15.02.2022 та не дослідив питання щодо наявності права власності Risoil Overseas LTD на арештований товар, в порушення частини 5 статті 310 ГПК України;
- суд апеляційної інстанції порушив також пункт 4 частини третьої статті 277 ГПК України;
- судами не враховано вчинення Позивачем та Відповідачем узгоджених дій, які свідчать про штучність спору, що полягає в укладенні додаткової угоди щодо зміни моменту переходу права власності на товар та не подачею Відповідачем відзиву на позов та апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову.
15. Інші учасники у встановлений судом строк відзивів на касаційну скаргу не надали.
17. Верховний Суд мотивував рішення тим, що суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків, що Позивач навів достатньо обґрунтоване припущення, щодо реальної загрози невиконання чи істотного утруднення виконання можливого рішення суду у цій справі, а також підтвердив дані обставини належними й допустимими доказами. Водночас суд касаційної інстанції, враховуючи те, що обставини передання та набуття права власності на товар має вирішуватися під час вирішення спору по суті, вважає, що задоволення заяви про забезпечення позову з формулюванням "Накласти арешт на майно - кукурудзу …, право власності на яке належить Товариству" є передчасним. А тому заява про забезпечення позову підлягала частковому задоволенню, шляхом вилучення висновку про визначення права власності із зазначенням майна, яке передано за Контрактом. При цьому товар визначений родовими ознаками (стаття 184 ЦК України) забезпечить виконання ухвали та відповідатиме меті застосованого забезпечення.
19. Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб.
20. Згідно з пунктом "в" частини 1 статті 282 ГПК України у постанові апеляційної інстанції мають бути зазначені, зокрема, мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.
21. Приймаючи або відхиляючи будь-які доводи сторін суд апеляційної інстанції повинен у мотивувальній частині постанови навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи взято або не взято до уваги судом.
22. У апеляційній скарзі Risoil Overseas LTD (далі - Апелянт) зазначав, що після поставки та переходу до нього права власності на Майно, Позивач з Відповідачем навмисно уклали додаткову угоду №1 від 18.11.2020, якою змінили ряд положень Контракту, що був укладений між ними, в тому числі п. 3.8 Контракту, який передбачав порядок переходу права власності на Майно.
23. Апелянт в апеляційній скарзі звертав увагу суду, що Позивач і Відповідач свідомо зловживають правами, що виражається:
- в укладенні додаткової угоди №1 від 18.11.2020 до Контракту від 27.10.2020 та зміну порядку переходу права власності вже після фактичної поставки Майна Risoil Overseas LTD;
- у частковій сплаті Agrostudio Group Limited вартості поставленого Майна за Контрактом, всупереч п.2.2. контракту №Р983 від 27.10.2020, за яким Agrostudio Group Limited як продавець гарантувало Risoil Overseas LTD, що спірне Майно знаходиться поза правами чи претензіями третіх осіб, є його власністю і до укладення контракту товар не продано або подаровано третім особам, Майно не є предметом застав, не перебуває в спорі та/або під забороною;
- не заперечуючи вищевказаний позов в Господарському суді міста Києва, Agrostudio Group Limited звертається до GAFTA з позовом до Risoil Overseas LTD про стягнення коштів за несплату вартості вантажу - кукурудзи за контрактом №Р983 від 27.10.2020.
24. У відповіді на відзив на апеляційну скаргу Апелянт зазначав, що Agrostudio Group Limited вже поставило на користь Risoil Overseas LTD спірну кукурудзу у кількості 3654,15мт, що підтверджується залізничними накладними.
25. Крім того, Апелянт у відзиві на апеляційну скаргу посилався на те, що 05.11.2021 він отримав рішення у арбітражній справі про задоволення позову повністю, яким стягнуто з Risoil Overseas LTD на користь Agrostudio Group Limited 812 328,67 доларів США за поставлене йому Майно за контрактом №Р983 від 27.10.2020.
26. Апелянт у відзиві на апеляційну скаргу звертав увагу суду на те, що Міжнародною асоціацією торгівлі зерном і кормами при розгляді арбітражної справи №18-414 встановлено факт поставки Майна від Agrostudio Group Limited до Risoil Overseas LTD, а також встановлено факт переходу права власності на дане Майно.
27. Так, Апелянт під час перегляду цієї справи в суді апеляційної інстанції доводив той факт, що саме він станом на час подання позову та заяви про забезпечення позову є власником Майна, на яке оскаржуваною ухвалою суду накладено арешт. Вказуючи, що суд в оскаржуваній ухвалі про забезпечення позову дійшов помилкового висновку, що право власності на Майно належить ТОВ «ДП Зернятко».
28. На підтвердження своїх доводів Апелянт надав відповідні докази, зокрема копії залізничних накладних, копію контракту №Р983 від 27.10.2020, рішення GAFTA у справі №18-414, тощо.
29. Крім того, Верховний Суд в постанові від 15.02.2022 передаючи цю справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції вказував, зокрема, що судом апеляційної інстанції не досліджувались надані Апелянтом докази на обґрунтування наявності у нього права власності на Майно, на яке накладено арешт. Обставини, на які посилається Апелянт, зокрема щодо факту поставки йому товару та переходу до нього права власності, мають суттєве значення, оскільки у разі підтвердження доводів Апелянта може виявитись, що арешт накладено на Майно, яке належить не сторонам у даній справі, а Апелянту. Суд апеляційної інстанції помилково не врахував, що Апелянт наголошував на тому, що вантаж уже поставлений останньому та право власності на нього уже належить Апелянту. Вказані доводи не були перевірені, а надані на підтвердження цих обставин докази - не були досліджені апеляційним судом.
30. Згідно частини 5 статті 310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.
31. Відповідно до вимог частини 1 статті 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
32. Проте суд апеляційної інстанції під час нового розгляду справи, в порушення вимог частини 5 статті 310 та частини 1 статті 316 ГПК України, не виконав обов`язкових для суду апеляційної інстанції вказівок, що містяться у вищевказаній постанові суду касаційної інстанції.
33. Судом апеляційної інстанції під час нового розгляду справи всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо так і не дослідженні наявні у справі докази, які надані Апелянтом на обґрунтування наявності у нього права власності на Майно, на яке накладено арешт, зокрема копії залізничних накладних, копію контракту №Р983 від 27.10.2020, рішення GAFTA у справі №18-414, тощо.
34. Судом апеляційної інстанції не було спростовано доводи Апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та відповіді на відзив на апеляційну скаргу, зокрема щодо факту належності йому на праві власності Майна на яке накладено арешт.
35. У зв`язку з наведеним, я вважаю, що судом апеляційної інстанції не оцінено всі наявні в справі докази, не встановлено всі фактичні обставини, які мають суттєве значення, оскільки у разі підтвердження доводів Апелянта може виявитись, що арешт накладено на Майно, яке не належить сторонам у даній справі, а належить Апелянту, що також було вказано і в постанові Верховного суду від 15.02.2022 в цій справі.
36. Посилання апеляційного суду на те, що доводи Апелянта є необґрунтовані та передчасні, оскільки на даний час відбувається перегляд ухвали про законність підстав для вжиття даних заходів забезпечення позову, а не установлення власника спірного товару (кукурудзи) за Контрактом є помилковими з огляду на те, що в апеляційному порядку переглядається саме ухвала суду першої інстанції, в якій чітко вказано, що Майно належить на праві власності Позивачу. Залишаючи без змін оскаржувану ухвалу суд апеляційної інстанції, враховуючи вищевказані доводи апеляційної скарги, на мою думку, зобов`язаний був мотивувати правильність висновку суду першої інстанції щодо належності Майна на праві власності Позивачу та відхилити аргументи і доводи Апелянта щодо належності йому права власності на це Майно.
37. З огляду на викладене вважаю, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги Компанії Risoil Overseas LTD без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.
38. Відповідно до вимог процесуального законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
39. Оскаржувана постанова апеляційного суду не відповідає вимогам статей 238, 282 ГПК України.
40. Отже, на мою думку, апеляційний господарський суд, в порушення вимог статті 269 ГПК України, не здійснив належний апеляційний перегляд та виніс оскаржувану постанову, яка є необґрунтованою.
41. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, а лише на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ст. 300 ГПК України).
42. Враховуючи зазначені порушення допущені саме апеляційним судом, з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, вважаю, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 у даній справі підлягала скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Суддя Г. Вронська