ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 Справа № 917/1216/18

м.Полтава

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м.Київ, 01001

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання", провулок Героїв Бресту, 46, м.Кременчук, Полтавська область, 39601

про стягнення 13 412 746,76 грн

зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання", провулок Героїв Бресту, 46, м. Кременчук, Полтавська область, 39601

до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м.Київ, 01001

про визнання частково недійсним пункту 6.1 договору купівлі-продажу природного газу від 07.10.2016 №16-425-Н/44-кгп.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Олефір О.І.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом,

відповідача за зустрічним позовом: не з`явився

від відповідача за первісним позовом,

позивача за зустрічним позовом: адвокат Сиротенко В.В.

Обставини справи: У провадженні Господарського суду Полтавської області перебуває справа за первісним позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" про стягнення 13 412 746,76грн, з них: 6 522 545,61грн - пеня, 1538 146,63грн - 3% річних, 5 352 054,52грн - інфляційні втрати, нарахованих за неналежне виконання зобов`язань за Договором №16-425-Н/44-кгп на купівлю продаж природного газу від 22.09.2016 (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог від 15.07.2022) та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання частково недійсним пункту 6.1 договору купівлі-продажу природного газу від 07.10.2016р. №16-425-Н/44-кгп.

02.11.2018 від ТОВ "Кременчукгаз-постачання" через канцелярію суду надійшов відзив на первісний позов (за вхід. №10228; т.3, а.с.1-11), згідно якого останній позовні вимоги визнає частково та просить суд зменшити розмір пені на 90%.

У відповіді на відзив на первісний позов від 05.12.2018 за вх. № 11353 (т.7, а.с.1-6) позивач за первісним позовом (ПАТ НАК "Нафтогаз України") не погоджується із доводами ТОВ "Кременчукгаз-постачання", викладеними у відзиві на первісний позов, зокрема зазначає, що посилання відповідача за первісним позовом на те, що наслідком укладення спільних протокольних рішень у цій справі є зміна порядку і строку проведення розрахунків - не відповідає дійсності та не узгоджується із положеннями норм законодавства та умов Договору.

ПАТ НАК "Нафтогаз України" у відзиві на зустрічну позовну заяву (вхід. №11249 від 03.12.2018; т.5, а.с.1-6) проти задоволення зустрічного позову заперечує посилається на його безпідставність та необґрунтованість.

05.12.2018 від ПАТ НАК "Нафтогаз України" надійшла відповідь на відзив за первісним позовом (вхід. №11353; т.7, а.с.1-6).

За ухвалою суду від 20.12.2018, яка залишена в силі постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 зупинено провадження у даній справі до набрання чинності рішення у справі №826/9959/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та скасування постанови №853 від 26.10.2016р.

21.12.2018 від ТОВ "Кременчукгаз-постачання" надійшла відповідь на відзив за зустрічним позовом (вхід. №11964; т. 7, а.с.103-107) та заперечення на відповідь на відзив (т.7, а.с. 108-111).

15.07.2022 від позивача (за первісним позовом) до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог (вхід. №7807). Відповідно до поданої заяви Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зменшило розмір заявлених позовних вимог та прохає суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" 13 412 746,76грн, з них: 6 522 545,61грн - пеня, 1 538 146,63грн - 3% річних, 5 352 054,52грн - інфляційні втрати, нарахованих за неналежне виконання зобов`язань за Договором №16-425-Н/44-кгп на купівлю продаж природного газу від 22.09.2016.

Ухвалою від 21.09.2022 було поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 11.10.2022.

У зв`язку з безпрецедентними ворожими ракетними обстрілами території України та довготривалою повітряною тривогою засідання суду 11.10.2022 року не відбулося. Ухвалою від 14.10.2022 підготовче засідання призначено на 01.11.2022.

Ухвалою від 01.11.2022 заяву позивача за первісним позовом - ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вхід. №7807 від 15.07.2022) про зменшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду; подальший розгляд справи проводиться виходячи з ціни позову - 13 412 746,76грн; закрито підготовче провадження у справі №917/1216/18 та призначено розгляд справи по суті на 01.12.2022.

01.12.2022 в судовому засіданні в зв`язку з усним клопотанням представника ТОВ "Кременчукгаз-постачання" про відкладення розгляду справи для надання можливості врегулювання спору, шляхом укладення мирової угоди з позивачем за первісним позовом, відкладено розгляд справи на 22.12.2022.

20.12.2022 від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання (вхід. №10034) про зменшення заявлених позивачем за первісним позовом до стягнення пені, 3% річних та інфляційних на 90%.

В судовому засіданні 22.12.2022 року відповідно до ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено про дату підписання повного тексту судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

22.09.2016 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" (покупець за договором) укладено договір купівлі-продажу природного газу №16-425-Н/44-кгп (далі - Договір, т. 1, а.с. 16-20), за умовами якого позивач (продавець) зобов`язався передати у власність відповідача (покупця) у 2016-2017 роках природний газ, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

При укладенні Договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11.1 Договору).

В період дії Договору сторони уклали Додаткові угоди № 1 - № 3 до нього (т.1, а.с. 23-27).

Пунктом 2.1 зазначеного Договору (в редакції Додаткової угоди № 3, (т.1, а.с. 27) встановлено, що продавець передає покупцю у період з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року газ обсягом до 110 346,432 тис. куб. м.

Згідно п. 3.2 Договору, приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

На виконання умов укладеного Договору, ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в період з жовтня 2016 по березень 2017 року передав у власність ТОВ "Кременчукгаз-постачання" природний газ на загальну суму 637 213 747,43грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за ці періоди (т.1, а.с. 28-33), та не заперечується відповідачем за первісним позовом.

Відповідно до п. 6.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 28.10.2016 року), оплата планових обсягів газу здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абз. 3 цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року № 256 і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20 (Офіційний вісник України, 2005 р., №. 2, ст. 88: 2009 р., №5. ст. 123; 2011 р., № 5, ст. 249) (далі - Порядок), протягом 90 днів починаючи з 1 числа місяця., що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі коли продавець протягом п`яти робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують такий п`ятиденний строк.

Вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі, коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

У разі ненадання покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, передбачених в абзаці четвертому цього пункту актів звіряння розрахунків (в тому числі коригуючих актів) за відповідний місяць остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

Покупець зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків (в тому числі коригуючі акти), передбачений абзацом четвертим цього пункту, до закінчення 90 (дев`яностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем, в якому була здійснена купівля-продаж природного газу. При цьому у разі, коли покупець надасть продавцеві передбачений абзацом четвертим цього пункту акт звіряння розрахунків (в тому числі коригуючі акти) пізніше 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі- продажу природного газу, але до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, то розрахунок за придбаний покупцем природний газ в частині суми, зазначеної в такому акті звіряння розрахунків (в тому числі коригуючих актах), буде здійснюватися в порядку, передбаченому абзацом третім цього пункту. З дати надання продавцеві покупцем зазначеного акта звіряння розрахунків (в тому числі коригуючих актів) припиняється нарахування продавцем неустойки, 3 відсотків річних, а також інфляційних нарахувань на суму, зазначену в такому акті звіряння розрахунків (в тому числі коригуючих актах), на період з дати надання акта звіряння розрахунків (в тому числі коригуючих актів) продавцеві і до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

Покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процедурою, передбаченою Порядком, і після спливу 90-денного строку, передбаченого абзацом третім цього пункту.

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 не змінює строків та умов розрахунків за ним договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей п`ятиденний строк.

ТОВ "Кременчукгаз-постачання" за поставлений НАК "Нафтогаз України" газ розрахувався, що підтверджується сальдо по підприємству, а також спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, відповідно до Постанови КМУ "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" №20 від 11.01.2005 року. Однак оплата вартості отриманого газу здійснювалася несвоєчасно та не в повному обсязі. Даний факт не заперечується і відповідачем за первісним позовом.

За невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 7.1 Договору).

За п.7.2 Договору, у разі невиконання покупцем умов пунктів 6.1 договору він зобов`язується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день простроченого платежу.

У зв`язку з порушенням ТОВ "Кременчукгаз-постачання" умов Договору в частині своєчасної оплати отриманого природного газу ПАТ НАК "Нафтогаз України" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 13 412 746,76грн, з них: 6 522 545,61грн - пеня, 1 538 146,63грн - 3% річних, 5 352 054,52грн - інфляційні втрати, нарахованих за неналежне виконання зобов`язань за Договором №16-425-Н/44-кгп на купівлю продаж природного газу від 22.09.2016 (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог від 15.07.2022).

В свою чергу, ТОВ "Кременчукгаз-постачання" звернулося до суду із зустрічним позовом до ПАТ НАК "Нафтогаз України" про визнання недійсним абзацу 8 пункту 6.1. Договору купівлі-продажу природного газу від 07.10.2016 №16-425-Н/44-кгп в редакції Додаткової угоди №1 від 28.10.2018, а саме: "Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 не змінює строків та умов розрахунків за ним договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей п`ятиденний строк".

Обґрунтовуючи свої зустрічні позовні вимоги посилається на те, що абзац 8 пункту 6.1. Договору суперечить Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженому постановою КМУ від 11 січня 2005 року №20; Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженому Наказом Міненерговугілля та Мінфіну №693/688 від 03.08.2015 року; Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому постановою КМУ №256 від 04.03.2002 року, оскільки визначає строки оплати спожитого газу, в той час, як на оплату газу за пільговими та субсидованими категоріями споживачів розраховується державою у визначеному нормативними актами порядку. З чого позивач за зустрічним позовом позбавлений можливості впливати на такі розрахунки, а тому не може нести відповідальність за прострочення оплати в цій частині.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову, слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тотожні положення містить й Господарський кодекс України (ч. 1 ст. 193 Господарський кодекс України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено судом, 22.09.2016 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" укладено договір купівлі-продажу природного газу № 16-425-Н/44-кгп, за умовами якого позивач (продавець) зобов`язався передати у власність відповідача (покупця) у 2016-2017 роках природний газ, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 664 ЦК, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Наявність укладеного між ПАТ НАК "Нафтогаз України" та ТОВ "Кременчукгаз-постачання" Договору та факт його виконання, свідчить про досягнення згоди з усіх істотних умов договору, який став обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

ТОВ "Кременчукгаз-постачання" обґрунтовуючи свої зустрічні позовні вимоги, зазначає, що абзацом 8 пункту 6.1. Договору, визначено строки оплати спожитого газу, в той час, як на оплату газу за пільговими та субсидованими категоріями споживачів розраховується держава у визначеному нормативними актами порядку, з чого останній позбавлений можливості впливати на такі розрахунки, а тому не може нести відповідальність за прострочення оплати в цій частині. В зв`язку з чим прохає суд визнати абзац 8 пункту 6.1. Договору недійсним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

При цьому, невідповідність правочину актам законодавства як підстава його недійсності, повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства; саме по собі відступлення сторонами від положення законодавства, регулювання їх іншим чином, не свідчить про суперечність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Однак, під час розгляду даної справи судом не встановлено, а позивачем за зустрічним позовом не доведено наявності обставин, з якими закон пов`язує недійсність правочину (частини правочину).

При цьому, під час розгляду справи сторонами було підтверджено та не спростовано те, що ТОВ "Кременчукгаз-постачання" в повному обсязі виконано умови договору та оплачено весь обсяг поставленого НАК "Нафтогаз України" газу, тобто позивачем за зустрічним позовом здійснено ряд дій, які свідчать про схвалення спірного Договору, а відповідно і прийняття на себе зобов`язання щодо порядку та умов проведення розрахунків та відповідальність за невиконання або неналежне виконання цих умов Договору.

Викладене свідчить, що Договір, в тому числі і в спірній частині, був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним, воля обох сторін договору відповідала зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи договір, знали про наслідки його укладення та бажали настання таких правових наслідків, що виключає можливість вважати договір в цій частині таким, що не відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зазначеним у частині 5 статті 203 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для визнання недійсним абзацу 8 пункту 6.1. Договору купівлі-продажу природного газу від 07.10.2016 №16-425-Н/44-кгп в редакції Додаткової угоди №1 від 28.10.2018.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем за первісним позовом, оплата за отриманий природний газ за Договором здійснювалася із порушенням термінів, встановлених умовами договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

За п. 7.2 Договору, у разі невиконання покупцем умов пунктів 6.1 договору він зобов`язується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день простроченого платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" заявлено вимоги про стягнення 6 522 545,61грн - пені, передбаченої договором та 1 538 146,63грн -3 % річних, 5 352 054,52грн - інфляційних, нарахованих відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог від 15.07.2022) за прострочення оплати природного газу, який був переданий відповідачу за первісним позовом з жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків пені, 3% річних, інфляційних нарахувань, суд дійшов висновку, що заявлені розміри пені, 3% річних та інфляційних відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Щодо зменшення пені, 3% річних, інфляційних нарахувань зазначається наступне. Жодними належними та достатніми доказами не доведено суду наявності підстав для зменшення нарахованих сум за невиконання зобов`язання у строк, визначений умовами Договору, в розумінні ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, а тому клопотання Відповідача за первісним позовом про зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, первісні позовні вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем за первісним позовом не спростовані, а тому підлягають задоволенню, а у зустрічному позові слід відмовити.

Згідно ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в повному обсязі покладається на відповідача за первісним позовом.

Керуючись статтями 129, 219, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчукгаз-постачання" (провулок Героїв Бресту, 46, м.Кременчук, Полтавська область, 39601, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м.Київ, 01001, ) 13 412 746,76грн, з них: 6 522 545,61грн - пеня, 1 538 146,63грн - 3% річних, 5 352 054,52грн - інфляційні втрати, нарахованих за неналежне виконання зобов`язань за Договором №16-425-Н/44-кгп на купівлю продаж природного газу від 22.09.2016, а також 20 1191,20грн - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано після виходу судді з відпустки та лікарняного 28.02.2023р.

Суддя Паламарчук В.В.