ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1330/21

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М.,за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за первісним позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

до

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 )

Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс»(08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Петрівське(п), вул. Київська, будинок 29-К, код: 21543199)

про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства, встановлення строку виконання рішення загальних зборів товариства

та за зустрічним позовом

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 )

до

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )

Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс»(08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Петрівське(п), вул. Київська, будинок 29-К, код: 21543199)

про визначення розміру частки учасника товариства

за участю представників учасників справи:

представники учасників справи у судове засідання не з`явились

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач 1/ ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі по тексту відповідачка/ ОСОБА_3 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» (далі по тексту відповідач 3/ТОВ фірма «Кріогенсервіс»/Товариство), в якому просив суд:

- визначити розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» в сумі 5400000,00 гривень;

- визначити частку ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» в розмірі 2106000,00 гривень, що становить 39% та частку ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» у розмірі 3294000,00 гривень, що становить 61%;

- встановити строк виконання рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс», оформленого протоколом №1 від 20.01.2015: протягом одного року з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовано обставинами невизнання частки позивача у статутному капіталі товариства у розмірі 2106000,00 гривень (39% статутного капіталу товариства), встановленої рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс», оформленим протоколом №1 від 20.01.2015.

ОСОБА_3 звернулась до Господарського суду Київської області із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» про визначення частки ОСОБА_3 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» в розмірі 11340000,00 гривень, що становить 70% статутного капіталу товариства.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 не визнає та оспорює право власності ОСОБА_3 на майно частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс», а первісний та зустрічний позови виникли із одних правовідносин та є взаємопов`язаними, оскільки без визначення розміру частки ОСОБА_3 неможливо буде визначити розмір частки ОСОБА_1 .

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.10.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022, у задоволенні зустрічного та первісного позовів відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 911/1330/21 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників товариства скасовано, а справу № 911/1330/21 в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області. Рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 у справі № 911/1330/21 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення строку виконання рішення загальних зборів у справі № 911/1330/21 залишено без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 20.10.2022 справа № 911/1330/21 передана на розгляд судді Колесника Р.М.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.10.2022 справу № 911/1330/21 прийнято до провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 16.11.2022.

На адресу суду 14.11.2022 від представників позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення по справі з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 22.09.2022.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.11.2022 підготовче провадження було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 30.11.2022.

До суду 29.11.2022 від представників ТОВ фірма «Кріогенсервіс» та ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 30.11.2022 розгляд справи відкладено на 21.12.2022.

В судове засідання 21.12.2022 представники сторін, які про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, не з`явились.

Від представника позивача 21.12.2022 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Від представників ТОВ фірма «Кріогенсервіс» та ОСОБА_2 21.12.2022 надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, які обґрунтовані оголошенням повітряної тривоги, яка тривала станом на час подання відповідного клопотання.

Розглянувши клопотання представників відповідачів, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Причину своєї неявки представники відповідачів обґрунтували оголошенням в м. Києві сигналу «Повітряна тривога», який тривав станом на час подання відповідного клопотання.

Поряд із цим, 21.12.2022 у період часу з 12 год. 24 хв. по 14 год. 23 хв. та з 14 год. по 15 год. 08 хв. у місті Києві тривала повітряна тривога, що прослідковується із застосунку «Київ цифровий».

Разом з тим, судове засідання було призначено на 21.12.2022 о 16 год. 00 хв. Проте, з огляду навіть на остаточне закінчення повітряної тривоги о 15 год. 08 хв.,представниками відповідачів у відповідних клопотаннях не було наведено будь-яких обґрунтованих причин, які унеможливлювали їх явку у судове засідання, яке призначено на 16 год. 00 хв.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, представники відповідачів сформували відповідні клопотання та підписали їх електронним цифровим підписом о 14:44, тобто в проміжку часу між скасуванням першого та до оголошення наступного сигналу «Повітряна тривога» у місті Києві.

Таким чином, враховуючи скасування у місті Києві сигналу «Повітряна тривога» о 14 год. 23 хв., клопотання представників відповідачів задоволенню не підлягають, адже на момент їх подання підстава, на яку останні посилались в обгрунтування неможливості бути присутніми у судовому засіданні, місця не мала, а наступне оголошення сигналу «Повітряна тривога» у місті Києві, як обставина, яка перешкоджає представникам відповідачів взяти участь у судовому засіданні, у поданих клопотаннях не зазначено. Більш того, ця тривога була скасована о 15:08 та суду від відповідачів не надходило жодного повідомлення про неможливість прибуття в судове засідання, що призначено на 16:00 годину, після скасування цієї (повторної) тривоги.

Отже, суд не може дійти висновку про поважність причин неявки в судове засідання представників відповідачів ТОВ фірма «Кріогенсервіс» та ОСОБА_2 , а будь-яких інших причин, які б унеможливили прибуття у судове засідання, представниками доведено не було.

Представник ОСОБА_3 також в судове засідання не з`явився та жодного повідомлення на адресу суду про причини неявки не надсилав.

За змістом ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на те, що причини неявки в судове засідання представників ТОВ фірма «Кріогенсервіс» та ОСОБА_2 визнані судом неповажними, а представник ОСОБА_3 про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, а також з огляду на подане представником позивача клопотанням про розгляд справи за її відсутності, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників учасників справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

1. Відповідно до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс», затвердженого загальними зборами учасників ТОВ фірми «Кріогенсервіс», протокол №18/11 від 18.11.2014, статутний капітал вказаного товариства становить 1800000,00 гривень, а його учасниками є ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 61% 1098000,00 гривень, ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі 39% 702000,00 гривень.

2. На загальних зборах учасників товариства, які відбулись 20.01.2015 та оформлені протоколом №1, було прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу товариства з 1800000,00 гривень до 5400000,00 гривень за рахунок додаткових вкладів їх учасників, а саме: ОСОБА_2 вносить додатковий вклад у розмірі 2196000,00 гривень, а ОСОБА_1 1404000,00 гривень до 01.09.2015.

Рішенням загальних зборів товариства від 20.08.2015, оформленим протоколом №08/20, вирішено збільшити строк внесення додаткових вкладів учасників до 20.08.2016.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує про те, що між ним та ОСОБА_2 існувала домовленість, що останній внесе за ОСОБА_1 його додатковий вклад (жодних доказів такої домовленості матеріали справи не містять, ОСОБА_2 заперечує такі домовленості).

Згідно зі змістом протоколу загальних зборів учасників ТОВ фірми «Кріогенсервіс» (на якому були присутні як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 ) від 27.09.2016 №09/27 щодо розгляду першого питання порядку денного, а саме: «Підсумки виконання рішень Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс»: протокол №1 від 20.01.2015 та протокол №08/20 від 20.08.2015», з цього питання виступав ОСОБА_2 , який повідомив, що ОСОБА_1 свій додатковий вклад до статутного капіталу не вніс. ОСОБА_2 , в свою чергу, свій додатковий вклад у статутний капітал Товариства вніс у розмірі 2196000,00 гривень, як і було вирішено на загальних зборах товариства від 20.01.2015. Крім того, повідомив, що оскільки Товариство потребувало грошових коштів, ОСОБА_2 вніс додатково 1404000,00 гривень. Запропонував перерозподілити частки учасників в статутному капіталі товариства пропорційно внесеним вкладам. ОСОБА_1 з такою пропозицією ОСОБА_2 не погодився; в загальних зборах оголошено перерву до 07.11.2016.

Отже, рішення загальних зборів товариства від 20.01.2015, 20.08.2015 та 27.09.2016 стали передумовою для вчинення подальших дій щодо зміни розміру статутного капіталу, перерозподілу часток учасників, зміни їх розміру.

3. Наступними за хронологією рішеннями загальних зборів учасників ТОВ фірма «Кріогенсервіс»:

- від 07.11.2016 повернуто ОСОБА_2 1404000,00 гривень, зменшено статутний капітал до 3996000,00 гривень, перерозподілено частки учасників, внаслідок чого частка ОСОБА_2 становить 82,43%, а частка ОСОБА_1 17,57%;

- від 24.04.2017 збільшено статутний капітал до 10000000,00 гривень за рахунок додаткових вкладів учасників;

- від 03.01.2018 затверджено нову редакцію статуту товариства у зв`язку із збільшенням статутного капіталу з 3996000,00 гривень до 10000000,00 гривень за рахунок додаткових вкладів учасників; встановлено, що ОСОБА_2 належить частка в статутному капіталі товариства в розмірі 82,43% статутного капіталу товариства, що становить 8243000,00 гривень та ОСОБА_1 належить частка в статутному капіталі товариства у розмірі 17,57% статутного капіталу товариства, що становить 1757000,00 гривень; про продовження строку внесення додаткових вкладів в статутний капітал товариства до 09.01.2018 включно та проведення державної реєстрації змін до Статуту у зв`язку із збільшенням статутного капіталу товариства;

- від 10.01.2018 зобов`язано ОСОБА_1 надати письмові пояснення в строк до 12.02.2018 щодо невиконання рішення загальних зборів учасників про внесення додаткових вкладів;

- від 13.02.2018 зменшено розмір статутного капіталу з 10000000,00 гривень до 8945000,00 гривень та перерозподілено частки учасників, внаслідок чого частка ОСОБА_2 визначена у розмірі 92,15%, а частка ОСОБА_1 7,85%;

- від 12.04.2018 збільшено розмір статутного капіталу з 8945000,00 гривень до 16200000,00 гривень;

- від 19.12.2018 вирішено внести зміни до статуту товариства на виконання вимог Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

4. Рішенням Господарського суду Київської області від 05.09.2019 у справі №911/938/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 та постановою Верховного Суду від 18.06.2020, позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс», третя особа у справі: ОСОБА_2 , задоволені частково.

Визнано недійсними такі рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс»:

- рішення загальних зборів, оформлені протоколом № 11/07 від 07.11.2016 (порядок денний не співпадав із фактично розглянутими питаннями);

- рішення загальних зборів за результатами розгляду п. 4 порядку денного, оформлене протоколом № 38 від 24.04.2017 (вказане питання не було включено до порядку денного);

- рішення загальних зборів, оформлені протоколом № 39 від 03.01.2018 про затвердження нової редакції Статуту товариства у зв`язку із збільшенням статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» з 3996000,00 гривень до 10000000,00 гривень за рахунок додаткових вкладів учасників; про встановлення, що ОСОБА_2 належить частка в статутному капіталі товариства в розмірі 82,43% статутного капіталу товариства, що становить 8243000,00 гривень та ОСОБА_1 належить частка в статутному капіталі товариства у розмірі 17,57% статутного капіталу товариства, що становить 1757000,00 гривень; про продовження строку внесення додаткових вкладів в статутний капітал товариства до 09.01.2018 включно та проведення державної реєстрації змін до Статуту у зв`язку з збільшенням статутного капіталу товариства;

- рішення загальних зборів від 10.01.2018, оформлені протоколом № 39 від 10.01.2018;

- рішення загальних зборів від 13.02.2018, прийняті за результатами розгляду пунктів 3, 4, 5 порядку денного, оформлені протоколом № 40 від 13.02.2018;

- рішення загальних зборів, оформлене протоколом № 41 від 12.04.2018 за результатами розгляду п. 4 та частково п. 6 порядку денного, а саме: в частині щодо проведення державної реєстрації змін до установчих документів товариства у зв`язку із збільшенням статутного капіталу;

- рішення загальних зборів, оформлене протоколом № 42 від 19.12.2018 за результатами розгляду п. 3 порядку денного частково в частині розміру статутного капіталу та розміру і розподілу часток учасників. В іншій частині позову відмовлено.

5. Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ фірми «Кріогенсервіс» від 22.04.2019, оформленим протоколом №43, на яких були присутні і ОСОБА_1 (частка в статутному капіталі 7,85%), і ОСОБА_2 (частка в статутному капіталі товариства 92,15%, зокрема, вирішено внести зміни до статуту товариства відповідно до вимог Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (п. 4 порядку денного).

Згідно з новою редакцією статуту товариства, статутний капітал останнього становить 16200000,00 гривень, при цьому, ОСОБА_2 володіє часткою у розмірі 92,15% (14928300,00 гривень), ОСОБА_1 7,85% (1271700,00 гривень).

6. Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ фірми «Кріогенсервіс» від 02.03.2020 (на яких був присутній лише ОСОБА_2 ) було прийнято рішення про виплату учасника товариства дивідендів за 2019 рік.

7. В матеріалах справи міститься договір дарування частини частки у статутному капіталі товариства від 03.12.2019, відповідно до якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 40% від належних йому 92,5% у статутному капіталі товариства, що в грошовому еквіваленті дорівнює 6480000,00 гривень.

Рішенням загальних зборів учасників товариства від 13.04.2020, оформлених протоколом №45, на яких були присутні учасники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які у сукупності володіють 92,15% у статутному капіталі товариства, вирішено внести зміни до статуту товариства та уповноважено директора товариства на проведення державної реєстрації змін до установчих документів товариства.

З матеріалів справи вбачається, що була проведена державна реєстрація нової редакції статуту, згідно з яким, учасниками товариства є: ОСОБА_2 52,15% статутного капіталу (8448300,00 гривень), ОСОБА_3 40% (6480000,00 гривень), ОСОБА_1 7,85% (1271700,00 гривень).

8. 04.07.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено ще один договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_2 додатково подарував на користь ОСОБА_3 частку у розмірі 30% від належної ОСОБА_2 частки у розмірі 52,15% у статутному капіталі ТОВ фірма «Кріогенсервіс» (т. 1а.с. 175-176).

З матеріалів справи також вбачається, що 17.07.2020 було проведено державну реєстрацію зміни відомостей про учасників товариства, щодо розміру їх часток та з витягу з ЄДР (т. 3 а.с. 152-157) вбачається, що в реєстрі за ОСОБА_2 обліковується частка у розмірі 3588300,00 гривень, що становить 22,15% статутного капіталу, за ОСОБА_1 частка у розмірі 1271700,00 гривень, що становить 7,85% статутного капіталу та за ОСОБА_3 частка у розмірі 11340000,00 гривень, що становить 70% статутного капіталу.

9. Предметом спору у цій справі, в частині переданій на новий розгляд, є матеріально-правова вимога ОСОБА_1 про:

- визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» в сумі 5400000,00 гривень;

- визначення частки ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» в розмірі 2106000,00 гривень, що становить 39% та частки ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» у розмірі 3294000,00 гривень, що становить 61%.

Такі позовні вимоги, первісно, були обґрунтовані тим, що оскільки рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/938/19 визнано недійсними усі рішення загальних зборів учасників ТОВ фірма «Кріогенсервіс» (від 07.11.2016, 24.04.2017, 03.01.2018, 10.01.2018,13.02.2018, 12.04.2018, 19.12.2018) щодо зміни розміру статутного капіталу, перерозподілу (зміни розміру) часток учасників, то єдиним чинним рішенням загальних зборів залишилось рішення від 20.01.2015, яким статутний капітал збільшено до 5400000,00 гривень. Тому, позивач вважав, що, у сукупності із його вимогами про продовження строку виконання зазначеного рішення, належним способом захисту порушеного права є визначення судом розміру статутного капіталу саме у цьому розміру та визначення розміру часток учасників в цьому статутному капіталі у первісному пропорційному співвідношенні ОСОБА_2 61% та ОСОБА_1 39%.

У своїх письмових поясненнях, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 та з урахуванням висновків, що було викладено в окремій думці судді Кібенко О.Р. по цій справі, позивач зазначив, що він прагне відновлення становища, яке існувало до порушення його прав, тобто відновлення частки у розмірі 39% та корпоративних прав у цьому розмірі та не має на меті позбавити корпоративних прав інших учасників або обмежити право ОСОБА_3 розпоряджатися своєю часткою, а тому вважає, що його первісні позовні вимоги мають бути задоволені частково: визначено розмір статутного капіталу в сумі 1800000,00 гривень, визначено частки учасників наступним чином: ОСОБА_1 702000,00 гривень, що становить 39%, ОСОБА_2 378000 гривень, що становить 21%, ОСОБА_3 720000,00 гривень, що становить 40%. Додатково у письмових поясненнях викладено заперечення позивача щодо застосування до його позовних вимог наслідків пропуску строку позовної давності.

10. Заперечуючи проти позову у розглядуваній частині, та з урахуванням висновків, що було викладено у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 та з урахуванням висновків, що було викладено в окремій думці судді Кібенко О.Р., відповідачі посилалися на те, що рішеннями загальних зборів учасників ТОВ фірма «Кріогенсервіс» від 22.04.2019, від 13.04.2020 та від 15.09.2020, що є чинними та не були предметом оскарження в межах справи № 911/938/19, а також внаслідок укладання договорів дарування (від 03.12.2020 та від 04.07.2020), внаслідок якого ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 частину від своєї частки у розмірі 40% та 30% відповідно, наразі чинний та не спростований розмір статутного капіталу товариства становить 16200000,00 гривень, а частки учасників становлять: ОСОБА_2 3588300,00 гривень (22,15%), ОСОБА_1 1271700,00 гривень (7,85%) та ОСОБА_3 11340000,00 гривень (70%), що з огляду на чинність зазначених рішень загальних зборів учасників та договорів дарування, проведеної та не спростованої державної реєстрації змін щодо розміру статного капіталу, складу учасників, розмірів їх часток, виключає задоволення позовних вимог про визначення розміру статутного капіталу у розмірі 5400000,00 гривень, склад учасників: ОСОБА_2 з часткою 61% та ОСОБА_1 з часткою 39%, адже таке задоволення призведе до безпідставного позбавлення ОСОБА_3 її частки та, фактично, до виключення її зі складу учасників, що буде свідченням безпідставного втручання суду у внутрішню діяльність товариства. До того ж, відповідачі посилалися на пропуск позивачем строків позовної давності для звернення до суду із розглядуваним позовом.

Додатково представник ОСОБА_2 в поясненнях від 29.11.2022 звернув увагу суду на ту обставину, що висловлене позивачем, за наслідками перегляду справи в касаційному порядку, прохання про часткове задоволення його позовних вимог із визначенням розміру статутного капіталу, складу учасників та розміру їх часток, фактично є зміною і предмету і підстав позову, що є неможливим, а розгляд справи має здійснюватися відносно первісно визначеного предмету позову та додатково обґрунтував необхідність застосування до вимог позивача наслідків пропуску строку позовної давності.

11. Скасовуючи попередні судові рішення у цій справи,в частині відмови у задоволенні позову про визначення розміру статутного капіталу та визначення часток учасників, та скеровуючи її у зазначеній частині на новий розгляд Верховний Суд у постанові від 22.09.2022 зазначив, що:

- необхідно проаналізувати рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс», які були ухвалені після рішень загальних зборів, що були визнанні недійсними у справі № 911/938/19, тобто належало встановити якими були передумови для ухвалення загальними зборами рішень від 22.04.2019, 02.03.2020, 13.04.2020, які питання вирішувались на вказаних загальних зборах та на загальних зборах 19.12.2018, 12.04.2018, 13.02.2018, 10.01.2018, 03.01.2018, 24.04.2017, 07.11.2016;

- необхідно надати належну правову оцінку рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» від 20.01.2015 та 20.08.2015, відповідно до яких учасниками товариства було вирішено збільшити статутний капітал; визначено суми додаткових вкладів, які підлягали внесенню кожним з учасників; та встановлено і продовжено строк їх внесення;

- необхідно встановити: чи відповідали такі рішення від (20.01.2015 та 20.08.2015) положенням статуту та вимогам чинного на той час законодавства; визначити наслідки невиконання одним із учасників свого обов`язку щодо внесення додаткового вкладу; чи вплинуло внесення іншим із учасників додаткового внеску на розмір його частки.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

1. Щодо позовних вимог про визначення розміру статутного капіталу.

Так, як вже зазначалося, рішенням загальних зборів учасників ТОВ фірма «Кріогенсервіс» від 20.01.2015, що оформлено протоколом №1, було прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу товариства з 1800000,00 гривень до 5400000,00 гривень за рахунок додаткових вкладів їх учасників, а саме: ОСОБА_2 вносить додатковий вклад у розмірі 2196000,00 гривень, а ОСОБА_1 1404000,00 гривень до 01.09.2015.

Рішенням загальних зборів товариства від 20.08.2015, оформленим протоколом №08/20, вирішено збільшити строк внесення додаткових вкладів учасників до 20.08.2016.

В подальшому, рішенням загальних зборів від 27.09.2016 було констатовано невиконання ОСОБА_1 свого обов`язку щодо внесення додаткового вкладу, повідомлено, що цей обов`язок за ОСОБА_1 виконано ОСОБА_2 .

Рішенням загальних зборів учасників товариства від 07.11.2016 (яке в наступному визнано недійсним рішенням Господарського суду Київської області від 05.09.2019 у справі № 911/938/19) учасники товариства вирішили: 1. повернути ОСОБА_2 1404000,00 гривень; 2. Зменшити розмір статутного капіталу товариства до 3996000,00 гривень; 3. Перерозподілити частки учасників відповідно до внесених додаткових вкладів наступним чином: учасник ОСОБА_2 82,43%, що становить 3294000,00 гривень, кількість голосів 82,43%; учасник ОСОБА_1 17,57%, що становить 702000,00 гривень, кількість голосів 17,57%; затверджено нову редакцію статуту товариства.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про господарські товариства» (чинного на час прийняття рішень загальних зборів від 20.01.2015) товариство має право змінювати розмір статутного капіталу. Збільшення статутного капіталу може бути здійснено лише після внесення повністю всіма учасниками своїх вкладів. Рішення про зміну розміру статутного капіталу товариства набирає чинності з дня внесення таких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч. 2 ст. 51 Закону України «Про господарські товариства» зміни вартості майна, внесеного як вклад, та додаткові внески учасників не впливають на розмір їх частки у статутному капіталі, вказаної в установчих документах товариства, якщо інше не передбачено установчими документами.

Згідно з частиною 7 статті 52 Закону України «Про господарські товариства» збільшення статутного капіталу товариства допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі.

Пунктами 6.2., 6.10. статуту ТОВ фірма «Кріогенсервіс» (в редакції від 18.11.2014) передбачено, що вкладом до статутного капіталу товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку. Зміни вартості майна внесеного як вклад, та додаткові внески учасників не впливають на розмір їх частки у статутному капіталі, вказаної в цьому статуті.

Збільшення статутного капіталу товариства допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі. У випадку прийняття загальними зборами учасників товариства рішення про внесення додаткових вкладів, то такі вклади є обов`язковими для внесення всіма учасниками, і вносяться у грошовій формі. Додаткові вклади можуть вноситися шляхом передачі майна або майнових прав лише за взаємною згодою між учасником та загальними зборами учасників.

З наведених положень законодавства та статуту ТОВ фірма «Кріогенсервіс» вбачається, що додаткові внески учасників не впливають на розмір їх частки у статутному капіталі та такі (додаткові) вклади є обов`язковими для внесення всіма учасниками.

Таким чином, у відповідних положеннях, закладено запобіжник від зловживання одним із учасників своїм правом на збільшення розміру статутного капіталу у спосіб внесення додаткового вкладу з метою «розмиття» частки іншого учасника.

Тобто, заборону на зміну розміру частки учасника за рахунок додаткових вкладів слід розуміти так, що статутний капітал може збільшуватися за рахунок внесення додаткових вкладів, але коли такі вклади будуть внесені всіма його учасниками у відповідному існуючому процентному співвідношенні, із тим, щоб розмір їх часток у збільшеному статутному капіталі не змінився. Та лише після внесення додаткових вкладів всіма учасниками товариства може відбутися збільшення статутного капіталу.

Приймаючи рішення загальних зборів від 20.01.2015 та 20.08.2015 учасники товариства ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) прагнули збільшити статутний капітал з 1800000,00 гривень до 5400000,00 гривень зі збереженням розміру їх часток (61% та 39% відповідно).

Проте, оскільки ОСОБА_1 свого обов`язку щодо внесення додаткового вкладу не виконав, то подальше збільшення розміру статутного капіталу за рахунок додаткового вкладу, внесеного лише ОСОБА_2 , із одночасним перерозподілом (зміною розміру) часток учасників відбутися не могло, як таке, що суперечить наведеним вище положенням Закону України «Про господарські товариства» та Статуту ТОВ фірма «Кріогенсервіс».

Отже, надаючи належну правову оцінку рішенням загальних зборів ТОВ фірма «Кріогенсервіс» від 20.01.2015 та 20.08.2015, відповідно до яких учасниками товариства було вирішено: збільшено статутний капітал; визначено суми додаткових вкладів, які підлягали внесенню кожним з учасників; встановлено і продовжено строк їх внесення, суд дійшов висновку, що зазначені рішення положенням статуту товариства та вимогам чинного на той час законодавства не відповідали та до відповідних наслідків, обумовлених змістом цих рішень не призвели.

З огляду на визнання недійсним у межах справи № 911/938/19 усіх наступних рішень загальних зборів учасників товариства, зокрема щодо збільшення розміру статутного капіталу товариства до 16200000,00 гривень, суд дійшов висновку що дійсний розмір статутного капіталу товариства становить 1800000,00 гривень, адже в порядку, визначеному законодавством та статутом товариства учасники рішення про інший розмір статутного капіталу не приймали.

Наведене вище зумовлює висновки суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визначення статутного капіталу у розмірі 5400000,00 гривень, проте позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у спосіб визначення статутного капіталу товариства у розмірі 1800000,00 гривень.

Таке часткове задоволення позову узгоджується із завданнями господарського судочинства, зокрема щодо ефективності, адже спрямоване на усунення невизначеності щодо дійсного розміру статного капіталу у товаристві, без чого вирішення питання про визначення складу учасників та розміру їх часток було б неможливим, а також відповідає сутності порушеного права, яке полягає у бажанні позивача відновити розмір своєї частки у товаристві, що був безпідставно зменшений через низку проведених збільшень статутного капіталу та внесення додаткових вкладів одним із учасників із наступним перерозподілом часток.

Щодо рішень загальних зборів учасників товариства від 22.04.2019, 02.03.2020, 13.04.2020, які не були оскаржені в межах справи № 911/938/19 та на які посилаються відповідачі, як на підставу для відмови в позові, адже вони визначають, що дійсний розмір статутного капіталу товариства становить 16200000,00 гривень, то суд приходить до наступних висновків.

За змістом ч. 5 ст. 17 (п.п. д, е) Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи: судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві; судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Верховний Суд у постанові від 22.09.2022 по цій справі вже констатував той факт, що позивач, з огляду на обставини справи та сутність спору, вірно визначив спосіб захисту порушеного права.

І такий спеціальний спосіб захисту прав позивача дозволяє не здійснювати оскарження кожного рішення загальних зборів учасників, що послідовно приймалися із порушенням та обумовлені прийняттям попереднього, яке або вже визнано судом недійсним, або не породжує жодних юридичних наслідків, а тому суд розглядаючи справу за позовом учасника, яким обрано спеціальний спосіб захисту порушеного права визначення розміру статного капіталу та складу учасників товариства, розміру їх часток, може самостійно оцінити рішення загальних зборів на предмет відповідності вимогам законодавства та статуту товариства та дійти висновку щодо того, чи впливають такі рішення на задоволення позовних вимог позивача.

Обставини справи свідчать про очевидну невизначеність та спір між учасниками щодо дійсного розміру статутного капіталу товариства.

Як в межах справи № 911/938/19, так і в межах цієї справи встановлено невідповідність вимогам законодавства та статуту товариства допущену учасниками товариства, самим товариством як у питаннях збільшення статутного капіталу товариства за рахунок додаткових вкладів учасників, так і у питанні перерозподілу (зміни розміру) часток учасників товариства.

І така невідповідність розпочалася з моменту прийняття рішення загальними зборами від 20.01.2015 та подальші дії, що були направлені на його реалізацію також не відповідали вимогам законодавства та статуту товариства.

Наведені вище обставини дають підстави дійти висновку, що відсутність судового рішення, яким було б визнано недійсними рішення загальних зборів учасників товариства від 22.04.2019, 02.03.2020, 13.04.2020 та відповідних змін, внесених до установчих документів та проведення їх державної реєстрації, не перешкоджає вирішенню судом цього спору в межах позову про визначення розміру статутного капіталу та часток учасників.

З урахуванням усіх обставин, у відповідачів відсутні об`єктивні підстави стверджувати про те, що дійсний розмір статутного капіталу становить 16200000,00 гривень, адже послідовні дії позивача, судові рішення у спорах, що безпосередньо пов`язані із цим спором, як раз свідчать про те, що статутний капітал у зазначеному розмірі було визначено безпідставно та неправомірно, наслідком чого стало порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, захист яких не вимагає подання окремого позову про визнання недійсним рішень загальних зборів товариства від 22.04.2019, 02.03.2020, 13.04.2020, адже до поновлення прав позивача, в аспекті сутності розглядуваного спору, визнання їх недійсними призвести не може.

Як вже зазначалося вище, рішення загальних зборів учасників товариства від 02.03.2020 стосувалося виключно питання про виплату дивідендів за наслідками роботи товариства у 2019 році. Тобто таке рішення для правильності вирішення цієї справи взагалі не має жодного значення, адже захист прав позивача щодо отримання належного розміру дивідендів предметом розглядуваної справи не є.

Таким чином, оскільки передумовою для прийняття загальними зборами учасників товариства від 22.04.2019, 02.03.2020, 13.04.2020, були попередні рішення, які визнані недійсними у відповідній частині (зміни розміру статутного капіталу та розміру часток учасників), то їх фактичне існування поряд із рішенням суду у цій справі не перешкоджатиме відновленню прав позивача та проведенню державної реєстрації відповідних змін в ЄДР на підставі цього рішення, як не впливає і на можливість для суду встановити дійсний розмір статутного капіталу товариства.

Отже, суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог про визначення розміру статутного капіталу позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та розмір статутного капіталу ТОВ фірма «Кріогенсервіс» визначається у розмірі 1800000,00 гривень, адже у порядку визначеному законом іншого розміру статутного капіталу у товаристві складено не було.

2. Щодо визначення складу учасників то розміру їх часток.

Позивач вимагає визначити, що йому, в статутному капіталі товариства у розмірі 5400000,00 гривень,належить частка у розмірі 39%, що становить2106000,00 гривень, а ОСОБА_2 належить частка у розмірі 61%, що становить 3294000,00 гривень.

Вже за наслідками касаційного розгляду справи позивач в своїх поясненнях зазначав, що не заперечує, якщо розмір статутного капіталу буде визначено у розмірі 1800000,00 гривень, а частки учасників товариства будуть складати ОСОБА_1 39% або 702000,00 гривень, ОСОБА_2 21% або 378000,00 гривень, а частка ОСОБА_3 40% або 720000,00гривень.

Розглянувши позовні вимоги в цій частині, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи,в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час вирішення спору зареєстровані відомості про те, що чинний розмір статутного капіталу товариства становить 16200000,00 гривень, а частки учасників становлять: ОСОБА_2 3588300,00 гривень, що становить 22,15% статутного капіталу, ОСОБА_1 1271700,00 гривень, що становить 7,85% статутного капіталу та ОСОБА_3 11340000,00 гривень, що становить 70% статутного капіталу.

Суд вище вже дійшов висновку про те, що дійсний розмір статутного капіталу товариства становить 1800000,00 гривень.

З попередніх висновків суду також вбачається, що частка ОСОБА_1 зменшилася з 39% до 7,85% неправомірно, що зумовлює висновки суду про необхідність відновлення порушеного права позивача та визначення його частки у статутному капіталі, у розмірі 39% або 702000 гривень.

Щодо розміру часток решти учасників ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), суд доходить наступних висновків.

Як вбачається ОСОБА_3 набула право власності на свою частку у розмірі 70% у спосіб відчуження цієї частки на її користь ОСОБА_2 на підставі двох договорів дарування: від 03.12.2019, за яким вона набула право власності на 40% статутного капіталу та від 04.07.2020, за яким вона набула право власності на 30% статутного капіталу.

Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено принцип презумпції правомірності правочину, зокрема, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Це означає, що кожний вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Із набуттям права власності на частки у зазначених розмірах, у загальному розмірі 70% ОСОБА_3 набула корпоративні права та стала учасником товариства, що підтверджується чинними відомостями з ЄДР.

Поряд із цим, визначений ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» спеціальний спосіб захисту порушеного права визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників, передбачає, що відповідачами у таких справах, окрім самого товариства, мають бути усі учасники, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Тобто застосування такого способу захисту порушеного права передбачає, що діючий, офіційно визнаний та зареєстрований в ЄДР розмір статутного капіталу та розмір часток учасників, внаслідок прийняття судом рішення можуть змінитися та таке рішення буде підставою для проведення відповідних змін в ЄДР.

Наведене означає, що наслідком судового розгляду справи про визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників має бути усунення невизначеності з цих питань та після проведення державної реєстрації відповідних змін за наслідками прийняття судом рішення, учасники товариства мають виходити із того розміру статутного капіталу та розміру їх часток, що буде визнано судом.

Тому суд має враховувати, що інтереси товариства можуть не збігатися з інтересами окремих його учасників, а інтереси учасників товариства, включаючи колишніх учасників, також не збігаються (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17, провадження № 12-77гс19).

А також врахувати баланс інтересів усіх учасників і самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, які вирішуються виключно рішенням загальних зборів учасників товариства та надавати оцінку добросовісності відповідачів, які в разі задоволення позовних вимог будуть позбавлені своїх часток або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Суд вже дійшов висновку, що право позивача в частині безпідставного та неправомірного зменшення розміру його частки є порушеним та, відповідно, підлягає поновленню у спосіб визначення його частки у розмірі 39% в статутному капіталі 1800000,00 гривень.

При цьому, визначення часток решти учасників є певною мірою ускладненим, оскільки частка що залишилася 61% має бути розподілена між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таким чином, щоб не порушити таким розподілом їх права та не допустити зайве втручання в питання діяльності товариства.

Щодо цього, судом враховано, що врегулювати спірне питання учасники товариства у спосіб прийняття рішення загальними зборами товариства не зможуть,а тому суд вбачає виправданим, дотримуючись принципу справедливості та розумності, балансу інтересів всіх учасників, здійснити розподіл часток учасників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таким чином, аби зберегти пропорційне співвідношення розміру їх часток між собою, що визначено чинними відомостями в ЄДР у статутному капіталі у розмірі 16200000 гривень (22,15% та 70% відповідно) відносно визначеного судом дійсного розміру статутного капіталу товариства у розмірі 1800000,00 гривень.

Для визначення такого пропорційного співвідношення, їх чинні частки, що у сукупності становить 92,15% (22,15+70%) беремо за 100%. Визначаємо пропорційне співвідношення часток, що належить кожному з них відносно цього загального розміру: 22,15/92,15х100=24,04%; 70/92,15х100= 75,96%. Отримане співвідношення накладаємо на частку, що підлягає розподілу між ними (61%) у належному розмірі статутного капіталу (1800000,00 гривень): 61х24,04/100 = 14,66% (розмір частки ОСОБА_2 ); 61х75,96/100= 46,34% (розмір частки ОСОБА_3 ).

Таким чином, розмір часток учасників у статутному капіталі ТОВ фірма «Кріогенсервіс» у розмірі 1800000,00 гривень має становити: ОСОБА_1 39% (702000 гривень), ОСОБА_3 46,34% (834120 гривень), ОСОБА_2 14,66% (263880 гривень).

Суд вважає, що зазначений спосіб розподілення часток відповідає вимогам справедливого балансу, та забезпечує ефективний судовий розгляд цієї справи, адже для відновлення прав позивача на частку у розмірі 39%, суд мав здійснити перерозподіл часток інших учасників, відступивши від формально визначених станом на час вирішення справи відомостей в ЄДР.

Втім, учасники товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з огляду на існуючі між ними родинні стосунки, про що в судовому засіданні було повідомлено представниками відповідачів, та з огляду на те, що відчуження часток між ними здійснювалося на підставі договорів дарування, суд вважає, що зазначені особи, якщо визначений судом розмір часток цих учасників не відповідатиме їх інтересам, вони не обмежені у можливості на підставі відповідного правочину врегулювати між собою усі спірні питання, з урахуванням належного розміру статутного капіталу, визначеного судом.

Той факт, що договори дарування від 03.12.2019 та від 04.07.2020 є предметом оскарження в межах справи № 911/524/21 за позовом ОСОБА_1 , провадження у якій зупинено до завершення розгляду цієї справи, висновків суду не спростовує, адже, як вже зазначалося, суд виходить з презумпції правомірності зазначених правочинів, принаймні в частині набуття ОСОБА_3 прав учасника товариства та вважає, що визнання цих договорів недійсними для захисту прав ОСОБА_1 не вимагається. Як вже зазначалося, належним способом захисту його порушеного права, в аспекті розглядуваних правовідносин є саме визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників, що призведе до поновлення прав позивача та відображення відповідних відомостей в ЄДР, на відміну від позову про визнання недійсними договорів дарування, який до відновлення прав позивача в частині розміру статутного капіталу та розміру часток учасників призвести не може.

3. Щодо застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

Так, відповідач ОСОБА_2 01.06.2021 подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, в якій ним зазначено, що порушення прав позивача вперше відбулося 07.11.2016, коли його частку було частково перерозподілено у зв`язку зі збільшенням розміру статутного капіталу. Наступний перерозподіл його частки відбувся на загальних зборах учасників товариства, що відбулися 13.02.2018.

Про обидва ці рішення позивачу було достовірно відомо, а відомості про зміну розміру часток учасників було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

З огляду на загальний строк позовної давності у три роки, відповідач ОСОБА_2 вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, адже право на подання відповідного позову виникло у позивача починаючи або з 08.11.2016 або з 14.02.2018 та відповідно строк позовної давності сплив 08.11.2019 або 14.02.2021, коли як із розглядуваним позовом позивач звернувся до суду лише 05.05.2021.

Заперечуючи проти заяви відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, позивач посилався на те, що 08.04.2019 звернувся до суду із позовом про визнання недійсним рішень загальних зборів учасників товариства (справа № 911/938/19) та пред`явлення цього позову перериває перебіг строку позовної давності для вимог про визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників. Також позивач посилається на те, що виникнення у нього права вимагати визначити розмір статутного капіталу та розмір його частки відбулося із моменту набрання законної сили рішенням у справі № 911/938/19, тобто з 25.02.2020 та після того, як товариство не вжило жодних заходів із метою приведення розміру статутного капіталу та часток учасників у відповідність із зазначеним рішенням.

Надаючи доводам сторін в цій частині належну юридичну оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст.261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сутність інституту позовної давності полягає в тому, що вона надає потерпілій особі чітко визначений, але цілком достатній строк для захисту свого права. Цей строк покликаний сприяти усуненню невизначеності у відносинах учасників цивільно-правового обороту, оскільки за відсутності позовної давності потерпіла особа могла б скільки завгодно утримувати боржника під загрозою застосування заходів державно-примусового впливу, не вдаючись при цьому до реалізації свого інтересу. Встановлення строку позовної давності не тільки спонукає особу, права чи охоронювані інтереси якої порушено, до звернення до суду, а й служить інтересам іншої сторони, встановлюючи часові межі такого звернення, сприяє стабільності правопорядку в цілому.

Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», 22.10.1996, заяви № 22083/93, № 22095/93; пункт 570 рішення у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», 20.09.2011).

Отже, застосування позовної давності має на меті усувати невизначеність у взаємовідносинах сторін, надаючи потерпілій сторін достатній строк для звернення до суду із відповідним позовом, а іншій стороні надає можливість бути впевненим, що у разі якщо протягом строку, визначеного законом потерпіла сторона із відповідним позовом не звернеться, така особа може вважати, що претензій до нею у потерпілої сторони не має і повернення до спірного питання вже буде не можливим.

Від визначення початкового моменту перебігу позовної давності залежить правильність обчислення позовної давності і захист порушеного права (постанова Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №910/9452/17).

Тому для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №914/3224/16).

Дійсно, починаючи з 07.11.2016 рішеннями загальних зборів ТОВ фірма «Кріогенсервіс», вносилися відповідні зміни до установчих документів та проведено відповідні реєстраційні дії, внаслідок чого частка позивача поступово в порядку перерозподілу була зменшена з 39% до 7,85%, частка учасника ОСОБА_2 була збільшена з 61% до 92,15%, а розмір статутного капіталу було поступово збільшено з 1800000,00 гривень до 16200000,00 гривень.

Позивач у 2019 році звернувся до Господарського суду Київської області із позовом про визнання недійсними усіх рішень загальних зборів учасників товариства починаючи з 07.11.2016, що, зокрема, стосувалися зміни розміру статутного капіталу, зміни розміру часток учасників в порядку перерозподілу, затвердження змін до статуту товариства та про скасування державної реєстрації відповідних змін в Єдиному державному реєстрі (справа № 911/938/19).

Отже, вже з 2019 року між сторонами було усунуто невизначеність щодо наявності спору щодо законності здійснення зміни розміру статутного капіталу та розміру часток учасників та для відповідачів мало бути зрозумілим невизнання позивачем збільшення розміру статутного капіталу та зміну розміру його частки.

Рішенням Господарського суду Київської області у справі № 911/938/19 від 05.09.2019, що залишено без змін за наслідками апеляційного провадження (постанова від 25.02.2020) та касаційного провадження (постанова від 18.06.2020) позов було здебільшого задоволено та визнано недійсними усі рішення загальних зборів учасників товариства, що стосувалися зміни розміру статутного капіталу та розміру часток учасників. Та відмовлено у задоволені позову в частині скасування державної реєстрації змін відомостей про товариство в Єдиному державному реєстрі.

Суди у цій справі виходили із положень ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», яка передбачає, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в ЄДР, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону «Про виконавче провадження» щодо: - визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; - визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи.

Отже, звернення позивача до суду із позовом, що був предметом судового розгляду у справі № 911/938/19, за оцінкою судів усіх інстанцій, був цілком належним, ефективним та допустимим способом захисту порушеного права. Проте, відмовляючи у задоволенні позову в частині скасування державної реєстрації змін в ЄДР суди виходили із того, що такі дії мають бути скасовані на підставі прийнятого судом рішення про визнання недійсними відповідних рішень загальних зборів учасників товариства та прийняття окремого рішення про скасування державної реєстрації змін для захисту прав позивача не вимагається.

Тут необхідно зазначити, що тривалий час спосіб захисту, обраний позивачем у межах справі №911/938/19 (визнання недійним рішення загальних зборів, статуту, скасування реєстраційного запису) вважався ефективним, і суди задовольняли такі позови, і така практика вважалася усталеною. Лише тільки 22.10.2019, Велика Палата Верховного Суду у справі №923/876/16 змінила цей підхід та встановила, що звернення до суду з позовом про скасування статуту та рішення загальних зборів з метою поновлення становища у товаристві, яке призводить до зміни складу учасників, розміру статутного капіталу або часток учасників, не є ефективним способом захисту.

В цій постанові вперше сформульовано правовий висновок про те, що вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», норми якого є спеціальними для зазначених товариств. Належним способом захисту у цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт «д» пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Рішення суду першої інстанції по справі № 911/938/19, яке було прийняте 05.09.2019 та, відповідно, суд не міг врахувати зміну правової позиції Верховного Суду, коли як на момент прийняття постанови апеляційної інстанції 25.02.2020 та постанови касаційної інстанції 18.06.2020 зміна правової позиції Верховного Суду вже була відома, проте, суди також не знайшли підстав для її застосування та відмови у задоволенні позову з підстав неналежного чи неефективного способу захисту порушеного права, що обрав позивач.

Така ситуація склалася тому, що ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» прямо передбачала та наразі передбачає такий спосіб захисту порушеного права, та склад учасників товариства дозволяв домогтися відновлення прав позивача лише у спосіб визнання недійсними відповідних рішень загальних зборів учасників товариства.

Таким чином, обставини справи (склад учасників та розмір статутного капіталу), що існували на момент звернення позивача до суду із позовом в межах справи № 911/938/19, свідчать про те, що спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем в тій справі відповідав сутності порушення та міг призвести до поновлення прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Зазначені обставини підтверджуються і висновками судів у цій справі, які встановивши факт порушеного права, зокрема щодо зміни розміру статутного капіталу, зміни розміру часток учасників, задовольнили позовні вимоги позивача та не застосували в межах цієї справи новий підхід, запроваджений Великою Палатою Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №923/876/16.

Більше того, суди у відповідних судових рішеннях у справі № 911/938/19 відмовляючи у задоволенні позову в частині скасування державної реєстрації змін до відомостей про товариство, проведеної на підставі визнаних недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, зазначили, що саме рішення суду про визнання недійсними рішень загальних зборів, відповідно до ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» є самостійною підставою для зміни відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Не дивлячись на те, що рішенням Господарського суду Київської області від 05.09.2019 вже було визнано недійсними цілу низку рішень загальних зборів учасників щодо визначення статутного капіталу у розмірі 16200000,00 гривень, а частку ОСОБА_2 у розмірі 92,15%, останній достовірно знаючи про висновки суду першої інстанції та про факт оспорювання зазначеного розміру статутного капіталу та, опосередковано, його частки, здійснив відчуження частини від цієї частки (40%) на користь ОСОБА_3 за договором дарування від 03.12.2019, передачу якої оформлено актом приймання-передачі від 02.03.2020.

А після прийняття по цій справі постанови апеляційної інстанції 25.02.2020 та, відповідно, після набрання зазначеним рішенням законної сили, здійснив подальше відчуження на користь ОСОБА_3 частини від своєї частки (30%) за договором дарування від 04.07.2020.

Тут суд вважає за необхідне зазначити, що дії ОСОБА_2 щодо відчуження частини своєї частки на користь ОСОБА_3 вчинялися скоріше з метою ускладнення для позивача можливості відновити свої права, нівелювання наслідків прийнятого судом рішення, адже такі дії вчинялися під час судового провадження у справі № 911/938/19, про існування якого ОСОБА_2 було достовірно відомо як на момент вчинення першого договору дарування, адже йому було відомо про задоволення позову позивача та визнання недійсними усіх рішень загальних зборів, за наслідками яких було визначено статутний капітал у розмірі 16200000,00 гривень та його частку у розмірі 92,15%, так і на момент вчинення другого договору дарування, яке відбулося вже після набрання рішенням по справі № 911/938/19 законної сили.

При цьому, в текстах договорів дарування містяться примітки про розмір статутного капіталу 16200000,00 гривень, розмір частки ОСОБА_2 92,15% та про відсутність спору щодо цієї частки.

З огляду на викладене, можна дійти висновку про наявне триваюче порушення прав позивача починаючи з 07.11.2016, про вжиття ним системних, поступових та ефективних заходів з метою відновлення своїх порушених прав, про підставність претензій позивача, що підтверджено судовими рішеннями по справі № 911/938/19, про створення відповідачами юридичних наслідків цих судових рішень через здійснення відчуження частини неправомірно визначеної частки ОСОБА_2 у неправомірно визначеному за розміром статутному капіталі товариства, що призвело до зміни складу учасників спірних правовідносин.

З огляду на те, що на момент набрання законної сили рішенням у справі № 911/938/19 змінився склад учасників, були прийняті нові рішення загальних зборів та проведені нові реєстраційні дії в ЄДР, що не були предметом оцінки судами у цій справі, відновлення прав позивача на підставі цього рішення суду вже стало неможливим.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що обраховувати початок строку позовної давності починаючи з рішення загальних зборів від 07.11.2016 правові підстави відсутні, адже від моменту прийняття цього та наступних рішень мали обраховуватися строки позовної давності в межах справи № 911/938/19, а наступна зміна обставин призвела до виникнення нової дати, від якої такі строки мають обраховуватися для розгляду цієї справи.

Суд вважає, що до моменту зміни складу учасників товариства, до моменту набуття частини частки ОСОБА_2 позивач підставно, з урахуванням вимог ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» міг розраховувати, що його права можуть бути відновлені у спосіб скасування відповідних реєстраційних дій, які ґрунтувалися на незаконних рішеннях загальних зборах та призвели до порушення його корпоративних прав.

Проте, після того як склад учасників у товаристві змінився, а незаконно визначена частка ОСОБА_2 у розмірі 92,15% в частині спочатку 40%, а потім 30% була відчужена на користь нового учасника, відновлення прав позивача не може відбуватися інакше, ніж у спосіб подання позову про визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників, який є спеціальним способом захисту прав особи, яка має намір поновити правовий стан, що існував до моменту порушення, проте із урахуванням зміни складу учасників.

Така позиція певною мірою узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у п. 49 постанови від 26.10.2022 у справі № 912/2620/21.

Таким чином, до моменту зміни складу учасників товариства, набуття ОСОБА_3 прав учасника товариства, у позивача не виникало права та необхідності звертатися із позовом саме про визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників та така необхідність виникла вже після зміни складу учасників.

Отже, не дивлячись на те, що перше рішення загальних зборів товариства, яким було незаконно перерозподілено частку позивача було прийнято 07.11.2016, суд не вважає, що строк позовної давності необхідно обраховувати починаючи саме від цієї дати.

Суд вважає, що початок перебігу строку позовної давності для розглядуваного позову найбільш правильним буде обраховувати від моменту коли позивач дізнався або міг дізнатися про вчинення відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 першого договору дарування від 03.12.2019, що було вчинено під час судового розгляду справи № 911/938/19 в межах якого, якщо б відчуження частини частки не відбулося на користь ОСОБА_3 , як нового учасника товариства, право позивача могло бути відновлено на підставі судових рішень у зазначеній справі після того, як вони набрали законної сили.

Та, оскільки вперше ОСОБА_3 набула прав учасника на підставі договору дарування, вчиненого 03.12.2019, за актом приймання-передачі частини частки у розмірі 40% від 02.03.2020, державна реєстрація зазначених змін проведена в ЄДР 04.03.2020, суд дійшов висновку, що право на подання позову про визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників у складі відповідачів: ТОВ Фірма «Кріогенсервіс», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не могло виникнути раніше, ніж 04.03.2020, а тому трирічний загальний строк на звернення до суду із розглядуваним позовом необхідно обраховувати саме від цієї дати, а тому підстав для застосування строків позовної давності у суду не має.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

А саме суд приймає рішення про визначення статутного капіталу ТОВ фірма «Кріогенсервіс» у розмірі 1800000 гривень, а учасниками товариства є ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 14,66% (263880 гривень); ОСОБА_3 з часткою у статутному капіталі 46,34% (834120гривень); ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі 39% (702000,00 гривень).

Витрати позивача по сплаті судового збору, в частині позову, що передано на новий судовий розгляд, в розмірі 20430,00 гривень (4540,00 гривень за подання позовної заяви+6810,00 гривень за подання апеляційної скарги+9080,00 гривень за подання касаційної скарги), суд у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відносить на відповідачів товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Кріогенсервіс» та ОСОБА_2 по 10215,00 гривень відповідно, оскільки суд вважає, що спір виник внаслідок неправильних дій саме цих відповідачів.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників товариства задовольнити частково.

2. Визначити розмір статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Кріогенсервіс» (код: 21543199) у сумі 1800000,00 гривень.

3. Визначити, що учасниками товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Кріогенсервіс» (код: 21543199) є: ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 14,66% (263880 гривень); ОСОБА_3 з часткою у статутному капіталі 46,34% (834120 гривень); ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі 39% (702000,00 гривень).

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Кріогенсервіс» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Петрівське(п), вул. Київська, будинок 29-К, код: 21543199) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) 10215 гривень судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) 10215 гривень судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

6. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 25.01.2023.

Суддя Р.М. Колесник