ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2022 р. м. Київ Справа № 911/287/22

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Суткової Д.С. розглянувши справу

За позовом Фізичної особи-підприємця Ступак Станіслава Миколайовича, Київська обл., м. Біла Церква

до Комунального некомерційного підприємства "Білоцерківська центральна районна лікарня" Маловільшанської сільської ради, Київська обл., с. Озерна

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Маловільшанська сільська рада Білоцерківського району Київської області, с. Мала Вільшанка

про стягнення 2 110 802 грн. 22 коп.

Представники сторін:

позивача Запаскін М.Р.;

відповідача Новогребельська І.М.;

третьої особи Новогребельська І.М.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 2 110 802 грн. 22 коп. з яких: 1 927 513 грн. 38 коп. борг, 48 906 грн. 53 коп. 3% річних, 134 382 грн. 29 коп. інфляційні витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином обов`язку по оплаті спожитої теплової енергії за договором про закупівлю теплової енергії № 21734/10 від 12.02.2021 року.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що в ч. 4.1 договору зазначено - облік теплової енергії, що відпускається споживачу, проводиться приладами обліку, а в договорі відсутні дані щодо приладів, якими здійснюється облік теплової енергії. В додатку № 1 до договору від 12.02.2021 відсутні границі балансової відповідальності розмежування та відсутні показники теплового лічильника теплопостачання на момент підписання договору, тобто не можливо встановити, які кількісні показники лічильника були на момент укладення вказаного договору про закупівлю теплової енергії та відсутні дані щодо границі балансової відповідальності розмежування. В рахунках-фактурах відсутні докази правильності нарахування Гкал з показниками, які зазначені в графі кількість, оскільки не можливо ідентифікувати що саме таку кількість Гкал поставив постачальник по договору.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Маловільшанська сільська рада Білоцерківського району Київської області у відзиві на позовну заяву також заперечує проти позову з таких підстав:

Відповідно до діючого законодавства, договір про закупівлю теплової енергії є різновидом договору підряду та має тотожну правову природу договору.

Згідно ч. 4 ст. 822 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Основним документом, що підтверджує факт здійснення такої діяльності є акт виконаних робіт/надання послуг, або рахунок-фактура, який повинен відповідати вимогам законодавства, але з урахуванням особливостей підприємства. Складання акту повинно відбуватися під час виконання господарської операції або безпосередньо після її здійснення, просить відмовити у задоволенні позову.

02.09.2022 року позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог у зв`язку з тим, що через збройну агресію Російської федерації на території України Указами Президента України був введений воєнний стан, що триває дотепер, розгляд даної справи через незалежні від суду та сторін обставини триває 8 місяців, протягом яких значно збільшився індекс інфляції, що стало передумовою для перерахунку суми стягнення в цій частині, просить стягути 598 727,39 грн., з яких: 3% річних 83 284,91 грн., інфляційні втрати 515 442,48 грн. Основна сума боргу залишається незмінною.

Ухвалою суду від 02.09.2022 року вказану заяву було задоволено шляхом її долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує, посилаючись на те, що із збільшенням розміру 3% річних та інфляційних втрат, загальна сума позовних вимог складає 2 709 529 грн. 39 коп., а сплачена позивачем сума судового збору в розмірі позову 31 662 грн. 03 коп.

Згідно ч. 3 ст. 163 ГПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд із відповідною заявою.

За таких обставин позивачем не доплачено судовий збір у розмірі 8 980 грн. 91 коп., просить залишити заяву без руху.

Враховуючи те, що при задоволенні заяви про збільшення позовних вимог судом помилково прийнята заява без доплати судового збору, а позивачем надані докази при розгляді справи по суті, тому суд відмовляє у задоволенні заяви про збільшення позовної заяви.

В судовому засідання оголошувалась перерва із 02.11.2022 року по 09.11.2022 року.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи заперечив проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.02.2021 року між ФОП Ступак С.М. та Комунальним некомерційним підприємством "Білоцерківська центральна районна лікарня", було укладено договір про закупівлю теплової енергії № 21734/10 (далі - договір 1), відповідно до умов якого постачальник зобовязується відпускати споживачу вироблену теплову енергію цілодобово протягом року для підігріву гарячої води та опалення КНП Білоцерківській ЦРЛ, м. Біла Церква, вул. Тімірязєва, 6.

Відповідно до п. 1.5. договору кількість теплової енергії, яка подається постачальником споживачу, визначається згідно з даними приладів обліку теплової енергії, але не більше 1541,85 гКал.

Пунктом 1.6. договору передбачено, що загальна вартість договору становить 2 450 000 грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ.

На виконання умов договору Позивач поставив теплову енергію протягом 2020-2021 років, проте відповідач здійснив часткову оплату лише за період з жовтня по грудень 2020 року, а з січня 2021 року зупинив здійснення платежів за теплову енергію, а також припинив підписувати акти здачі-прийняття робіт.

Відповідач заперечив проти позову, посилаючись на те, що до виставлених на оплату рахунків-фактур не додано доказів, які б свідчили про фактично спожитий об`єм теплової енергії, що на думку відповідача свідчить про недоведеність та безпідставність заявлених вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачем не заперечується сам факт отримання теплової енергії, а також те, що відповідно до п. 3.1.2. договорів (2020 р. та 2021 р.) споживач має право перевіряти достовірність розрахунку та нарахування плати за теплову енергію, згідно з умовами договору, що вказує на те, що відповідач не скористався своїм правом на здійснення звірки розрахунків та фактично відмовився від підписання актів здачі прийняття робіт.

Щодо посилань відповідача на відсутність показників лічильника то вони спростовуються наявними в матеріалах справи підписаним представниками сторін актами звірки, обліку теплової енергії за грудень 2020 року та січень 2021 року.

Отже заперечення відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та не приймаються судом до уваги як безпідставні та необгрунтовані.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що КНП "Білоцерківська центральна районна лікарня" Маловільшанської сільської ради спожило теплову енергію поставлену позивачем, проте відповідач свої зобов`язання щодо оплати належним чином не виконав, в зв`язку з чим за відповідачем обліковується борг за в сумі 1 927 513 грн. 38 коп.

Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 1 927 513 грн. 38 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 48 906 грн. 53 коп. 3% річних та 134 382 грн. 29 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті виконаних робіт, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 48 906 грн. 53 коп. 3% річних та134 382 грн. 29 коп. інфляційних втрат, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги частково, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Білоцерківська центральна районна лікарня" Маловільшанської сільської ради (09129, Київська обл., Білоцерківський район, с. Озерна, вул. Б. Хмельницького, буд. 39, код 01994764) на користь Фізичної особи-підприємця Ступак Станіслава Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) - 1 927 513 (один мільйон дев`ятсот двадцять сім тисяч п`ятсот тринадцять) грн. 38 коп. боргу, 134 382 (сто тридцять чотири тисячі триста вісімдесят дві) грн. 29 коп. інфляційних втрат, 48 906 (сорок вісім тисяч дев`ятсот шість) грн. 53 коп. 3% річних, судовий збір в сумі 31 662 (тридцять одна тисяча шістсот шістдесят дві) грн. 03 коп.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 27.01.2023 року.

Суддя Л.Я. Мальована