ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2022 р. Справа№ 910/8314/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання

від ТОВ "Столиця Бетон": Машкіна Вікторія Миколаївна (поза межами приміщення суду);

від ТОВ "Єврокон Україна": не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця Бетон"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.08.2022

постановлену за результатом розгляду заяви про стягнення витрат понесених на правову допомогу адвоката у справі

у справі № 910/8314/22 (суддя Лиськов М.О.)

за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця Бетон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокон Україна"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Єврокон Україна суму заборгованості за договором надання послуг в розмірі 197 505, 95 грн, з яких 169 730 грн основна сума боргу, 25 250,93 грн інфляційне збільшення, 2 525,02 грн 3% річних; судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу в розмірі 248,10 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 у справі № 910/8314/22 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Столиця Бетон" в задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Ухвала мотивована тим, що розгляд заяви про видачу судового наказу в порядку наказного провадження не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність спору, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження у разі надходження заяви про скасування судового наказу у порядку статті 157, разом з тим, відповідно приписам розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України, не передбачено розподілу будь-яких судових витрат за результатами розгляду такої заяви.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Столиця Бетон" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження за даною скаргою. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 у справі № 910/8314/22 та прийняти нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврокон Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця Бетон" 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Витрати на професійну правничу допомогу щодо оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 у справі № 910/8314/22 покласти на відповідача. Витрати з оплати судового збору покласти на відповідача.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, Господарський суд міста Києва помилково дійшов висновку, що витрати на правову допомогу не можуть бути стягнуті в рамках наказного провадження, а лише в рамках позовного провадження, оскільки в рамках наказного провадження правомірно стягувати витрати на правову допомогу, навіть у тому випадку, якщо її оплата клієнтом передбачена після набрання рішення суду законної сили, здійснення адвокатом всіх необхідних дій та отримання результату. Саме такий спосіб оплати є справедливим, рівноцінним та повністю відповідає інтересам самого клієнта, оскільки за загальним правилом послуги оплачуються після їх надання і про правомірність стягнення витрат на правову допомогу зазначено і в узагальненні Верховного Суду України (практика розгляду судами цивільних справ у наказному провадженні) за І півріччя 2006 року.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі обставини справи та не врахував, що ТОВ "Столиця Бетон" надало всі документи щодо обґрунтування вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальності "Геос-УКБ" 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги 04-08-2022 від 04.08.2022 та додаткову угоду № 5 від 25.08.2022, тобто, надано всі належні докази, які є підставою для стягнення витрат на правову допомогу та належним чином обґрунтувало нормами права та судовою практикою правомірність такого стягнення.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

ТОВ "Єврокон Україна" письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/8314/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця Бетон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 у справі № 910/8314/22. Призначено справу № 910/8314/22 до розгляду у судовому засіданні 02.11.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця Бетон" (Машкіна В.М.) про розгляд справи в режимі відеоконференції.

У зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. яка входить до складу колегії суддів і не є судею-доповідачем,у відпустці, враховуючи принцип незмінності складу суду, не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2022 призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця Бетон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 у справі № 910/8314/22 на 30.11.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця Бетон" (Машкіна В.М.) про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022, у зв`язку з перебуванням судді: Зубець Л.П., яка не є головуючою суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2022, для розгляду справи № 910/8314/22 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 прийнято справу до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, введення воєнного стану в Україні, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/8314/22 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

30.08.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Столиця Бетон до з обмеженою відповідальністю Єврокон Україна про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Єврокон Україна суму заборгованості за договором надання послуг в розмірі 197 505,95 грн, з яких 169 730 грн основна сума боргу, 25 250,93 грн інфляційне збільшення, 2 525,02 грн 3% річних; судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу в розмірі 248,10 грн

31.08.2022 Господарським судом міста Києва у складі судді Лиськова М.О. було видано судовий наказ в порядку наказного провадження.

У заяві про видачу судового наказу про стягнення боргу у розмірі 197 505,95 грн було заявлено вимогу про стягнення витрат понесених на правову допомогу адвоката у справі, у сумі 10 000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 у справі № 910/8314/22 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Столиця Бетон" в задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимоги про стягненні витрат на професійну правову (правничу) допомогу, однак не погоджується із мотивувальною частиною оскаржуваної ухвали.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зміст судового наказу встановлений статтею 155 ГПК України. Зокрема, у вказаній статті зазначено, що у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника (пункт 6 частини 1).

Правила щодо визначення, оплати та розподілу судових витрат містяться у главі 8 розділу 1 "Загальні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає безпідставним висновок господарського суду першої інстанції на те, що вказаний розділ застосовується лише до правовідносин в межах позовного провадження, враховуючи наступне.

Вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, встановлені у ст. 148 ГПК України. Також Законом врегульовано форму і зміст заяви про видачу судового наказу.

Разом з тим, у розділі "Наказне провадження" в ГПК України нічого не вказано про те, чи стягуються витрати на правову допомогу на користь заявника, якщо про таку було вказано в поданій заяві.

З цього приводу слід керуватись загальними засадами господарського судочинства, серед яких діє принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене рішення.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, до судових витрат належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Тому витрати на правову допомогу у справах наказного провадження повинні стягуватись з боржника, у випадку їх включення в заяву про видачу судового наказу, за умови достатньої обґрунтованості їх розміру, на підставі загальних положень Господарського процесуального кодексу України.

Натомість, дослідивши надані стягувачем документи, в обґрунтування вимог про стягнення з боржника 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення витрат на професійну правову (правничу), враховуючи наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Разом із тим, у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стягувачем надано договір про надання правової допомоги № 04-08-2022 від 04.08.2022 та додаткову угоду № 5 від 25.08.2022.

Згідно із п. 1.1 договору № 04-08-2022 виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати, а ТОВ "Столиця Бетон", за договором клієнт, - прийняти та оплатити юридичні послуги, надані виконавцем, пов`язані із представництвом інтересів ТОВ "Столиця Бетон" щодо стягнення заборгованості з боржників зазначених в додаткових угодах до договору.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 додаткової угоди № 5 від 25.08.2022 до договору № 04-08-2022 про надання правової допомоги від 04.08.2022, враховуючи п. 1.1 договору, виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати, а ТОВ "Столиця Бетон" - прийняти та оплатити юридичні послуги, надані виконавцем, пов`язані із представництвом інтересів ТОВ "Столиця Бетон" щодо стягнення заборгованості з ТОВ "Єврокон Україна" за договором № 2006-10 надання послуг по подачі бетону на відстань від 01.06.2021, укладеного між ТОВ "Столиця Бетон" і ТОВ "Єврокон Україна" та інфляційні втрати і 3% річних, які будуть нараховані на основну суму боргу за договором № 2006-10 від 01.06.2021 та судовий збір. Попередня сума заборгованості становить 169 730,00 грн. Остаточна сума заборгованості буде визначено рішенням суду та/або виконавчим документом (п. 1). На виконання пункту 1 цієї Додаткової угоди виконавець зобов`язаний підготувати позовну заяву або заяву про видачу судового наказу до боржника, подати до суду цей процесуальний документ та представляти інтереси в суді в цій справі до набрання рішення законної сили (п. 2). Вартість юридичних послуг, передбачених у п. 2 додаткової угоди, становить 10 000,00 грн. Ці послуги виконавця оплачуються ТОВ "Столиця Бетон" шляхом переказу грошових коштів на рахунок виконавця, упродовж 10 днів після набрання рішення суду законної сили (п. 3).

Крім того, відповідно до п. 4.1 договору № 04-08-2022 приймання-передача наданих послуг здійснюється шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, який готується виконавцем у 2(двох) примірниках та надається клієнту для погодження.

Однак, стягувачем не надано суду акту приймання-передачі наданих послуг, розрахунків витрат, детального опису робіт (наданих послуг), інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що зазначене у п. 2 додаткової угоди № 5, зобов`язання виконавця підготувати позовну заяву або заяву про видачу судового наказу до боржника, подати до суду цей процесуальний документ та представляти інтереси в суді в цій справі до набрання рішення законної сили, не може вважатись таким розрахунком (актом приймання-передачі наданих послуг, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги), подання яких є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Посилання стягувача на те, що додатковою угодою № 5 від 25.08.2022 чітко визначено, яка саме надається правова допомога, та що саме має зробити адвокат в рамках цієї угоди є безпідставним, оскільки це є лише домовленостями у правовідносинах адвоката та клієнта, натомість у випадку отримання гонорару, доцільно надати детальний опис виконаної роботи за договором.

Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із відсутністю акту приймання-передачі наданих послуг, передбаченого п. 4.1 договору № 04-08-2022 та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Водночас, відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За правилами ч. 4 ст. 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи вказане вище, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до прийняття судового рішення про відмову у видачі судового наказу з причин, що розгляд заяви про видачу судового наказу в порядку наказного провадження не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність спору, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження у разі надходження заяви про скасування судового наказу у порядку статті 157 і відповідно приписами розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України, не передбачено розподілу будь-яких судових витрат за результатами розгляду такої заяви, натомість колегія суддів апеляційного господарського суду, враховуючи викладене вище, дійшла висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви, у зв`язку із недоведеністю понесення витрати на професійну правову (правничу) допомогу, отже, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця Бетон" підлягає частковому задоволенню, мотивувальна частина ухвали Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 у справі № 910/8314/22 підлягає зміні, шляхом викладення її в редакції даної постанови, однак, резолютивна частина ухвали Господарського суду від 31.08.2022 у справі № 910/8314/22 підлягає залишенню без змін.

З урахуванням залишення без змін резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 у справі № 910/8314/22, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 244, 267-270, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця Бетон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 у справі № 910/8314/22 задовольнити частково.

2. Змінити мотивувальну частину ухвали Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 у справі № 910/8314/22.

Резолютивну частину ухвали Господарського суду від 31.08.2022 у справі № 910/8314/22 залишити без змін.

3. Справу № 910/8314/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено та підписано 16.01.2023.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

Б.О. Ткаченко