номер провадження справи 29/1/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2022 Справа № 908/1324/21(908/1081/22)

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Кричмаржевського В.А.

за участю секретаря судового засідання Авраменко К.О.

розглянувши матеріали за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод", код в ЄДР-05755625 (69093 м.Запоріжжя вул.Гладкова, 2, е-mail: )

до відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, код в ЄДР-ВП-4411866 (69107 м.Запоріжжя просп.Соборний, 166, е-mail:

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №4 від 18.01.2022, №4 від 18.01.2022, №4 від 18.01.2022

у межах справи № 908/1324/21

про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод", код в ЄДР-05755625 (69093 м.Запоріжжя вул. Гладкова, 2, е-mail: )

Кредитор - Акціонерне товариство "Чернігівобленерго", код в ЄДР-22815333 (14000 м.Чернігів вул.Гонча, 40, е-mail: )

Розпорядник майна - арбітражна керуюча Тритяченко О.В.

Присутні представники:

- позивача - Глухова Н.П., Сокрут М.М.

- відповідача - Крехова О.О.

Установив:

Відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області від 31.05.2021 відкрито провадження у справі № 908/1324/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод", код в ЄДР-05755625, визнані грошові вимоги АТ "Чернігівобленерго", код в ЄДР-22815333, до боржника в розмірі - 5.022.700грн., з яких - 5.000.000 грн. з четвертою чергою задоволення та 22.700грн. з першою чергою задоволення, введені мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедура розпорядження майном боржника, призначено арбітражну керуючу Тритяченко О.В. розпорядником майна боржника.

До Господарського суду Запорізької області надійшов позов ПрАТ "Запорізький кабельний завод" до Головного управління Державної податкової служби України у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.01.2022 №4, №4, №4.

Згідно ч.1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі-КУзПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2 статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України (далі-ГПК України).

Статтею 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законодавством про банкрутство.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу № 908/1081/22 передано судді Кричмаржевському В.А.

Відповідно до ухвали від 20.07.2022 суд прийняв до розгляду позовну заяву ПрАТ "Запорізький кабельний завод" до Головного управління Державної податкової служби України у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №4 від 18.01.2022, №4 від 18.01.2022 та №4 від 18.01.2022, прийнятих на підставі акту перевірки податкового органу №11942/08-01-07-04/05755625 від 08.12.2021, відкрив провадження за позовом за правилами загального позовного провадження в межах справи про банкрутство, підготовче засідання призначив на 17.08.2022р. о 10-00 год., у порядку підготовки справи до розгляду запропоновано сторонам виконати певні дії.

Позивач не забезпечив явку в судове засідання 17.08.2022 свого представника, а тому відповідно до ухвали суду від 17.08.2022 підготовче засідання було відкладене до 15.09.2022 на 10-00 год.

Відповідач - ГУ ДПС у Запорізькій області 01.09.2022 подав суду додаткові пояснення, якими доповнив та обґрунтував заперечення, викладені у відзиві. В судовому засіданні 15.09.2022 представником відповідача заявлене усне клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке обґрунтоване необхідністю отримання додаткових доказів щодо розслідування кримінального провадження відносно контрагентів ПрАТ "ЗКЗ".

Суд ухвалою від 15.09.2022 продовжив строк підготовчого засідання на 30 днів та відклав судове засідання до 11.10.2022 на 10-00 год.

В судове засідання 11.10.2022 прибули представники позивача, представник відповідача в засідання не з`явився.

Напередодні судового засідання ГУ ДПС у Запорізькій області телефонним зв`язком повідомило суд про неявку представника у зв`язку з загостренням ситуації у місті, зростанням ракетних обстрілів, ГУ ДПС не працює, клопотання про відкладення судового засідання направлене суду електронною поштою.

Суд ухвалою від 11.10.2022 відклав підготовче засідання до 30.11.2022 на 10-00 год.

Відповідно до ухвали суду від 04.11.2022 задоволено клопотання представника ГУ ДПС у Запорізькій області Крехової О.О., розгляд справи ухвалено здійснювати з використанням системи відеоконференцзв`язку "EASYCON".

В судове засідання 30.11.2022 прибули представники позивача, представник ГУ ДПС у Запорізькій області приєдналась до судового засідання за допомогою відеоконференцзв`язку, проте повідомила суд, що з технічних причин відсутній звук, вона не чує перебігу судового засідання.

Відповідно до ухвали суду від 30.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 27.12.2022 о 10-00 год.

Позов про скасування податкових повідомлень-рішень №4 від 18.01.2022, №4 від 18.01.2022 та №4 від 18.01.2022 обґрунтований незгодою з висновками податкового органу, викладеними в акті перевірки від 08.12.2021 №11942/08-01-07-04/05755625, та невідповідністю його приписам Податкового кодексу України.

ПрАТ "ЗКЗ" зазначило, що акт, складений за результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача за період діяльності з 01.10.2019 по 30.09.2021 з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства та іншого законодавства, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не містить документальних підтверджень порушень при відображенні в обліку взаємовідносин з контрагентами за період, що підлягав перевірці. Висновки в акті стосовно порушень позивача при роботі зроблені з припущень перевіряючих, які не ґрунтуються на документах первинного та бухгалтерського обліку. В акті перевірки не доведені факти несумісного предмету правочину з напрямом діяльності ПрАТ "ЗКЗ", доказів того, що у спірних правовідносинах позивача та його контрагентів був інший матеріальний інтерес, ніж виконання зобов`язань за спірними правочинами, вчинені правочини об`єктивно не були потрібні для організації господарської діяльності позивача, господарські операції за спірними правочинами були відображені лише в документообігу, а фактично не відбулись і не спричинили змін у структурі і складі активів сторін спірних правочинів, ДПС не навела. Також позивач не згоден з висновками перевіряючих щодо завищення суми від`ємного значення фінансового результату до оподаткування. Прострочена заборгованість (у відносинах з АТ "Чернігівобленерго"), на думку позивача, не може розглядатись як довгострокова, тому що період її погашення вже настав. Таким чином, якщо борг первісно був коротшим за рік, то будь-яке прострочення не робить його довгостроковим.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву (вих.№ 22192/6/08-01-20-02-06 від 03.08.2022) та додаткові пояснення (вих. 24006/6/08-01-20-02-06 від 31.08.2022), згідно з якими він не погоджується з позовними вимогами. Зазначає, що документальна позапланова виїзна перевірка ПрАТ "ЗКЗ" проведена на підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 статті 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 статті 75, п.п.78.1.7 п.78.1 статті 78, пункту 522 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), п.2 ч.1 статті 13 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ (зі змінами та доповненнями) та у зв`язку із отриманням відомостей від Державного реєстратора про порушення провадження у справі про банкрутство, на підставі наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 09.11.2021 № 3245-п.

Висновки, викладені в акті, складеному за результатами перевірки, відповідають приписам Податкового кодексу України.

Скарга ПрАТ "ЗКЗ" на податкові повідомлення-рішення від 18.01.2022 №4, №4, №4 Державною податковою службою України залишена без задоволення, податкові-повідомлення-рішення - без змін.

За твердженням відповідача в порушення вимог п. 44.1, п. 44.2 статті 44, п.п.134.1.1 п.134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), статті 1, статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.п.5.1.1 п.5, та Б 5.1.1 МСФЗ 9 "Фінансові інструменти", п.11 МСБО 32 "Фінансові інструменти: подання", п.9 МСБО 39 "Фінансові інструменти: визнання та оцінка", ПрАТ "ЗКЗ" не відображено у складі фінансових доходів операцій з дисконтування непоточного зобов`язання (довгострокового зобов`язання), що призвело до заниження доходу на 218.415 грн., що в свою чергу призвело до заниження фінансового результату до оподаткування по взаємовідносинах з АТ "Чернігівобленерго", ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" та ТОВ "ПАРТНЕР-ГРУП ЛТД" на загальну суму - 218.415 грн., у т.ч. за відповідні податкові періоди - за 2020 рік (без врахування трьох кварталів) у розмірі - 218.415 грн.

ДПС вважає, що ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" та "ПАРТНЕР-ГРУП ЛТД" фактично послуги для ПрАТ "ЗКЗ" не здійснювали, а оформлювались лише документи з метою формування витрат, які були враховані при визначенні об`єкта оподаткування, що приводить до ухилення від сплати податку до бюджету.

Також відповідач вважає, що на порушення п.п.134.1.1.п. 134.1 статті 134, п.135.1 статті 135, п.44.1, п.44.2 статті 44 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р (із змінами та доповненнями), Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", П(с)БО 16 "Витрати" ПрАТ "ЗКЗ" занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності по взаємовідносинах з ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" та ТОВ "ПАРТНЕР-ГРУП ЛТД" на загальну суму -213.000 грн., в т.ч. по періодах: 4 квартал 2019 р. на суму - 96.250 грн., 1 квартал 2020 р. на суму - 55.500 грн. та 1 півріччя 2020 р. , 3 квартали 2020 р. на суму - 116.750,0 грн. та в порушення п.п.14.1.181, 14.1.231 п.14.1 статті 14, п.44.1 статті 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, статті 198, п.200.1, п.200.4 статті 200, п.201.7, п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит з податку на додану вартість на суму - 26.850 грн., у тому числі по періодах: жовтень 2019 року - 10450 грн., листопад 2019 року - 6483 грн., грудень 2019 року - 2317 грн., січень 2020 року - 217 грн., лютий 2020 року - 7383 грн.

Позивач відповідь на відзив відповідача не представив.

В судовому засіданні 27.12.2022 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого після виходу з нарадчої кімнати в порядку статті 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши діюче законодавство, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Матеріалами справи, поясненнями сторін підтверджується, що в період з 11.11.2021 по 01.12.2021 включно та з продовженням терміну на 5 днів, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області (Відповідачем) на підставі пп.20.1.4 п.20.1 статті 20, пп.75.1.2 п.75.1 статті 75, п.п.78.1.7 п.78.1 статті 78 Податкового Кодексу України, пункту 522 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), п.2 ч.1 статті 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. №2464-VІ (зі змінами та доповненнями) та у зв`язку з отриманням відомостей від Державного реєстратора про порушення провадження у справі про банкрутство, на підставі наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 09.11.2021 № 3245-п, проведена позапланова виїзна документальна перевірка Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2019 по 30.09.2021.

За результатами проведеної перевірки ПрАТ "ЗКЗ" складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства № 11942/08-01-07-04/05755625 від 08.12.2021 (далі-Акт перевірки).

Не погодившись з висновками акта позивачем відповідно до п.86.7 статті 86 Податкового Кодексу України надані заперечення від 23.12.2021 №3/01-298 без надання додаткових документів.

Рішення Комісії оформлене протоколом від 06.01.2022 р. №23 /08-01-07-04 та складено висновок від 11.01.2022 за № 3/08-01-07-04.

Комісією з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок платників податків Головного управління ДПС у Запорізькій області заперечення ПрАТ "ЗКЗ" на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 08.12.2021 №11942/08-01-07-04/05755625 залишено без задоволення, а висновки акту перевірки без змін.

На підставі акту перевірки від 08.12.2021 №11942/08-01-07-04/05755625 та висновку Комісії з питань розгляду заперечень від 11.01.2022 №3/08-01-07-04 ГУ ДПС у Запорізькій області винесені податкові повідомлення-рішення від 18.01.2022, відносно яких заявлені позовні вимоги:

- № , яким зменшено суму від`ємного значення з податку на прибуток у розмірі - 431.415 грн.,

- № , яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість на суму - 10.450 грн.,

- № , яким визначено до сплати податок на додану вартість -26.850грн. та фінансові санкції за заниження податку - 6712,5 грн., а всього на суму - 33.562,5 грн.

Позивач подав скаргу на податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі Акту перевірки до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги 30.06.2022 №6348/6/99-00-06-01-02-06 зазначені податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скаргу - без задоволення.

З підстав, наведених в описовій частині рішення, позивач звернувся з позовом до суду, вказавши про незгоду з висновками перевірки, викладеними у Акті перевірки №11942/08-01-07-04/05755625.

Відповідно до п. 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 статті 75 ПКУ документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Щодо податку на додану вартість дії контролюючих органів спрямовані на запобігання необґрунтованому заниженню сум податкових зобов`язань з цього податку, безпідставному одержанню сум бюджетного відшкодування з ПДВ, тобто прийняття передбачених законом заходів до суб`єктів господарювання, які намагаються штучно створювати у податковому обліку з податку на додану вартість від`ємні різниці між податковими зобов`язаннями та податковим кредитом з метою безпідставного одержання коштів з державного бюджету або створювати такі умови для вигодонабувача, виконуючи посередницьку функцію між ним та вигодоформуючим суб`єктом.

При вирішенні спору по суті суд виходить з наступного.

В ході проведення перевірки було встановлено, що 17.12.2019 між ПрАТ "ЗКЗ" (Сторона 2) та АТ "Чернігівобленерго" (Сторона 1) був укладений договір № 1547 поворотної фінансової допомоги.

Предметом зазначеного договору є надання грошових коштів (в подальшому - фінансова допомога) у розмірі - 5.000.000 грн. (п`ять мільйонів гривень). Строк повернення фінансової допомоги - до 18.12.2019 включно. Пунктом 5 договору зазначено, що Сторона-2 зобов`язана повернути суму фінансової допомоги не пізніше останнього дня строку, встановленого в п.4.1 Договору, а саме - до 18.12.2019 включно. Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання Стороною - 2 своїх зобов`язань.

АТ "Чернігівобленерго" звернулось до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - Приватного акціонерного товариства "Запорізький кабельний завод". Відповідно до ухвали Господарського суду Запорізької області від 17.05.2021 заяву про відкриття провадження прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання суду.

Боржником надано суду відзив, в якому ПрАТ "ЗКЗ" підтверджує наявність боргу перед ініціюючим кредитором, зазначає про відсутність можливості виконати зобов`язання, строк виконання якого настав, проти відкриття провадження у справі про банкрутство не заперечує. Відповідно до ухвали Господарського суду у Запорізькій області від 31.05.2021 відкрито провадження у справі № 908/1324/21 про банкрутство - ПрАТ "Запорізький кабельний завод", код в ЄДР-05755625 (69093 м.Запоріжжя вул. Гладкова,2).

Отримана фінансова допомога за договором № 1547 від 17.12.2019 не була погашена ані в зазначені договором терміни, ані протягом 365 календарних днів з дня отримання, тому зазначені договори відповідно до Міжнародних стандартах фінансової звітності вважаються непоточними зобов`язаннями (довгостроковими зобов`язаннями), та по яких необхідно здійснити перенесення фінансового зобов`язання станом на 31.12.2020 з поточного (короткострокового) на непоточне (довгострокове) зобов`язання.

В акті перевірки зокрема зазначено: "…Виходячи з положень МСБО, МСФЗ, статті 12-1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (зі змінами та доповненнями), наказу від 04.01.2016 № 1 "Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику підприємства", згідно з яким ПрАТ "ЗКЗ" здійснює ведення бухгалтерського обліку, складення та подання фінансової звітності з застосування міжнародних стандартів для складання фінансової звітності, у зв`язку з чим зобов`язане визначити непоточне зобов`язання (довгострокове зобов`язання) у розмірі - 5 000 000 грн., справедливу (майбутню) вартість свого зобов`язання, а суму дисконту (різниця між майбутньою та теперішньою вартістю зобов`язання) включити до доходу.

Оцінка справедливої (майбутньої) вартості непоточного зобов`язання (довгострокового зобов`язання) фінансове зобов`язане зводиться до формули:

PV = FV / (1 + i) ^n,

де,

FV - майбутня вартість (5 000 000,00 грн.);

PV - теперішня вартість;

I - ефективна ставка дисконтування(визначена за обліковою ставкою НБУ станом на 31.12.2020;

n - строк (число періодів) (3- календарних кварталів).

Розрахунок фінансового зобов`язання у бухгалтерському обліку:

PV= 5 000 000/(1+0,06/4)^3

Справедлива вартість непоточного зобов`язання (довгострокового зобов`язання) (PV) дорівнює - 4.781.585 грн.

Таким чином, на порушення вимог п. 44.1, п. 44.2 статті 44, п.п.134.1.1 п.134.1 статті 134 Податкового кодексу України, статті 1, статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.п.5.1.1 п.5, та Б 5.1.1 МСФЗ 9 "Фінансові інструменти", п.11 МСБО 32 "Фінансові інструменти: подання", п.9 МСБО 39 "Фінансові інструменти: визнання та оцінка", ПрАТ "ЗКЗ" не відображено у складі фінансових доходів операцій з дисконтування непоточного зобов`язання (довгострокового зобов`язання), що призвело до заниження доходу на 218.415,00 грн., що в свою чергу призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму - 218.415грн., за податковий період - за 2020 рік (без врахування трьох кварталів)…".

Судом проаналізовані приписи п.44.1, п.44.2 статті 44, пп.134.1.1 п.134.1 статті 134 Податкового кодексу України, статей 1, 4, 12-1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Міжнародних стандартів фінансової звітності, Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку.

Зокрема, у ч.1 статті 12-1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зазначено, що для складання фінансової звітності застосовуються міжнародні стандарти, які викладені державною мовою та офіційно оприлюднені на веб-сторінці центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку.

Згідно з параграфом 60 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 1 (МСБО 1) суб`єкт господарювання подає поточні та непоточні активи і поточні та непоточні зобов`язання як окремі класифікації у своєму звіті про фінансовий стан відповідно до параграфів 66-76, за винятком випадків, коли подання, що базується на ліквідності, надає інформацію, що є обґрунтованою та більш доречною. У разі такого винятку, суб`єкт господарювання подає всі активи та зобов`язання у порядку їхньої ліквідності.

Відповідно до параграфа 61 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 1 (МСБО 1) незалежно від прийнятого методу подання, суб`єкт господарювання розкриває суму, що очікується до відшкодування або погашення через більш ніж дванадцять місяців, для кожного рядка активів та зобов`язань, яка об`єднує суми, що очікуються до відшкодування або погашення протягом: а) не більше дванадцяти місяців після звітного періоду та б) через більш ніж дванадцять місяців після звітного періоду.

У параграфі 5.1.1 п.5 розділу 5 Міжнародного стандарту фінансової звітності 9 (МСФЗ 9) зазначено, що під час первісного визнання фінансового активу або фінансового зобов`язання суб`єкт господарювання оцінює їх за їхньою справедливою вартістю (див. параграфи 5.4.1-5.4.3таБ5.4.1-Б5.4.17) плюс або мінус, у випадку фінансового активу або фінансового зобов`язання, що оцінюється не за справедливою вартістю з відображенням результату переоцінки у прибутку або збитку, витрати на операцію, які прямо відносяться до придбання або випуску фінансового активу чи фінансового зобов`язання.

Згідно з параграфом Б5.1.1 п.5 розділу 5 Міжнародного стандарту фінансової звітності 9 (МСФЗ 9) справедливою вартістю фінансового інструмента при первісному визнанні є, як правило, ціна операції (тобто справедлива вартість наданої або отриманої компенсації, див. також параграф Б5.4.8).

Проте, якщо частина компенсації надана або отримана не за фінансовий інструмент, а за щось інше, то справедливу вартість фінансового інструмента оцінюють, застосовуючи відповідний метод оцінювання (див. параграфи Б5.4.6 - Б5.4.12). Наприклад, справедливу вартість довгострокової позики або дебіторської заборгованості, за якими не нараховуються відсотки, можна оцінити як теперішню вартість усіх майбутніх надходжень грошових коштів, дисконтованих із застосуванням переважної ринкової ставки (переважних ринкових ставок) відсотка на подібний інструмент (подібний за валютою, строком, типом ставки відсотка та іншими ознаками) з подібним показником кредитного рейтингу. Будь-яка позичена додаткова сума є витратами або зменшенням доходу, якщо вона не відповідає критеріям для визнання як деякий інший тип активу.

Як зазначено у параграфі 11 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 32 (МСБО 32), фінансовий інструмент - це будь-який контракт, який приводить до виникнення фінансового активу у одного суб`єкта господарювання та фінансового зобов`язання або інструмента капіталу у іншого суб`єкта господарювання. Фінансовий актив - це будь-який актив, що є: а) грошовими коштами; б) інструментом власного капіталу іншого суб`єкта господарювання; в) контрактним правом: i) отримувати грошові кошти або інший фінансовий актив від іншого суб`єкта господарювання, або ii) обмінювати фінансові інструменти з іншим суб`єктом господарювання за умов, які є потенційно сприятливими, або г) контрактом, розрахунки за яким здійснюватимуться або можуть здійснюватися власними інструментами капіталу суб`єкта господарювання та який є: i) непохідним інструментом, за який суб`єкт господарювання зобов`язаний або може бути зобов`язаний отримати змінну кількість власних інструментів капіталу, або ii) похідним інструментом, розрахунки за яким здійснюватимуться або можуть здійснюватися іншим чином, ніж обміном фіксованої суми грошових коштів або іншого фінансового активу на фіксовану кількість власних інструментів капіталу. З цією метою до інструментів власного капіталу суб`єкта господарювання не включають: фінансові інструменти з правом дострокового погашення, класифіковані як інструменти власного капіталу згідно з параграфами 16А та 16Б; інструменти, які створюють для суб`єкта господарювання зобов`язання надати іншій стороні пропорційну частку чистих активів суб`єкта господарювання тільки при ліквідації і класифіковані як інструменти власного капіталу згідно з параграфами 16В та16Г,або інструменти, що є контрактами на майбутнє отримання або надання інструментів власного капіталу суб`єкта господарювання.

Фінансове зобов`язання - це будь-яке зобов`язання, що є: а) контрактним зобов`язанням: i) надавати грошові кошти або інший фінансовий актив іншому суб`єктові господарювання, або ii) обмінюватися фінансовими активами або фінансовими зобов`язаннями з іншим суб`єктом господарювання за умов, які є потенційно несприятливими для суб`єкта господарювання, або б) контрактом, розрахунки за яким здійснюватимуться або можуть здійснюватися власними інструментами капіталу суб`єкта господарювання та який є i) непохідним інструментом, за яким суб`єкт господарювання зобов`язаний або може бути зобов`язаний надавати змінну кількість власних інструментів капіталу суб`єкта господарювання, або i) похідним інструментом, розрахунки за яким здійснюватимуся або можуть здійснюватися іншим чином, ніж обмін фіксованої суми грошових коштів або іншого фінансового активу на фіксовану кількість власних інструментів капіталу суб`єкта господарювання. З цією метою права, опціони або варанти на придбання фіксованої кількості власних інструментів капіталу суб`єкта господарювання за фіксовану суму будь-якої валюти є інструментами власного капіталу, якщо суб`єкт господарювання пропонує такі права, опціони або варіанти пропорційно для всіх його існуючих власників того ж класу, що і його власні непохідні інструменти власного капіталу.

Крім того, з цією метою до інструментів власного капіталу суб`єкта господарювання не включають фінансові інструменти з правом дострокового погашення, класифіковані як інструменти власного капіталу згідно з параграфами 16А та 16Б; інструменти, які створюють для суб`єкта господарювання зобов`язання надати іншій стороні пропорційну частку чистих активів суб`єкта господарювання тільки при ліквідації і які класифіковані як інструменти власного капіталу згідно з параграфами 16В та 16Г, або інструменти, які самі є контрактами на майбутнє отримання або надання інструментів власного капіталу суб`єкта господарювання.

Як виняток, інструмент, який відповідає визначенню фінансового зобов`язання, класифікується як інструмент власного капіталу, якщо він має всі три ознаки і задовольняє умовам, визначеним у параграфах 16А та 16Б або в параграфах 16В та 16Г.

Інструмент капіталу - це будь-який контракт, який засвідчує залишкову частку в активах суб`єкта господарювання після вирахування всіх його зобов`язань. Справедлива вартість - це сума, за якою можна обміняти актив або погасити зобов`язання в операції між обізнаними, зацікавленими сторонами на звичайних умовах. Інструмент з правом дострокового погашення - це фінансовий інструмент, який надає його утримувачеві право повернути цей інструмент емітентові за грошові кошти або інший фінансовий актив, або який автоматично повертається емітентові в разі виникнення невизначеної майбутньої події або у випадку смерті утримувача інструмента або його виходу на пенсію.

З огляду на викладене, суд погоджується з викладеним в Акті перевірки №11942/08-01-07-04/05755625 від 08.12.2021, а саме, на порушення вимог п.44.1, п. 44.2 статті 44, п.п.134.1.1 п.134.1 статті 134 Податкового кодексу України, статей 1 і 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.п.5.1.1 п.5, та Б 5.1.1 МСФЗ 9 "Фінансові інструменти", п.11 МСБО 32 "Фінансові інструменти: подання", п.9 МСБО 39 "Фінансові інструменти: визнання та оцінка", ПрАТ "ЗКЗ" не відобразило у складі фінансових доходів операцій з дисконтування непоточного зобов`язання (довгострокового зобов`язання), що призвело до заниження доходу на 218.415 грн., що в свою чергу призвело до заниження фінансового результату до оподаткування по взаємовідносинах з АТ "Чернігівобленерго" на загальну суму - 218.415 грн., у т.ч. за відповідні податкові періоди: за 2020 рік (без врахування трьох кварталів) у розмірі - 218.415грн.

Поряд з наведеним, під час перевірки були досліджені взаємовідносини ПрАТ "ЗКЗ" з контрагентами - ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" та ТОВ "ПАРТНЕР-ГРУП ЛТД".

Перевіркою відображених платником податків та встановлених у процесі проведення перевірки показників Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) (форма № 2) встановлено відхилення таких показників: завищення задекларованих ПрАТ "ЗКЗ" показників по рядку 2150 "Витрати на збут" на суму - 151.750 грн. та рядку 2130 "Адміністративні витрати " за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 на загальну суму - 61.250 грн., в результаті чого завищено від`ємне значення рядка 2295 "Фінансовий результат до оподаткування" на загальну суму - 213.000 грн., в тому числі:

- за рахунок взаємовідносин з ТОВ "ГРИФОН-ТРАНС" за 4 квартал 2019 року на суму - 96250 грн.

- за рахунок взаємовідносин з ТОВ "ГРИФОН-ТРАНС" за 1 квартал 2020 року на суму-55500 грн.,

- за рахунок взаємовідносин з ТОВ "ПАРТНЕР-ГРУП ЛТД" за 2 квартал 2020 на суму-61250 грн.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" перевіркою встановлено наступне, зокрема: "..ПрАТ "ЗКЗ" та ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" був укладений договір транспортного експедирування №DK001227 від 10.07.2017, згідно з яким Експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Клієнта надати та організувати надання послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (вантажів), а Клієнт зобов`язується сплатити надані послуги. Розрахунки здійснювались у безготівковій формі. У бухгалтерському обліку зазначені операції відображені по рахунках:

Дт 6834100 Кт6312100

Дт 9353100 Кт 6312100 - 151.750 грн.,

Дт 6412300Кт 6312100 - 30.350грн.,

Дт 631210 Кт 3110000 - 182.100 грн.

З наданих документів було встановлено, що перевізниками були :

- ТОВ "С.К. Транслогістик" (): акт від 19.03.2020 №СК-0000140, перевізник - ТОВ "С.К. Транслогістик" (), послуги з перевезення вантажів: м.Одеса - м.Запоріжжя, автомобіль ДАФ.№ НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1

- ФОП Івановський С.А. ( НОМЕР_3 ): акт від 25.03.2020 №0000018, перевізник - ФОП Івановський С.А. ( НОМЕР_3 ), транспортні послуги а/м ДАФXF ВВ/ НОМЕР_4 маршрут м.Запоріжжя - Херсонська обл. Каховський р-н Завітне.

Вищезазначені підприємства є підприємствами реального сектору економіки та перебувають на обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області.

На момент здійснення операції місцезнаходження ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" - м.Київ, місцезнаходження перевізників - м.Запоріжжя. Маршрути перевезень вантажів за направленням руху автомобілів не пов`язані з місцезнаходження ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС", тому неможливо підтвердити фактичну участь працівників ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" у автоперевезеннях. При цьому з акту виконаних робіт неможливо зробити висновок - в чому саме полягають експедиторські послуги. Аналізом задекларованих обсягів наданих послуг ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" у березні 2020 року встановлено, що послуги начебто здійснювались 29 контрагентам - покупцям у великих обсягах по трудовитратах за наявності лише 4 працівників, у тому числі директора. Тому можна зробити висновок про недостатність чисельності працівників ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" та відповідно неможливості фактичного здійснення задекларованих операцій.

Проведеним аналізом встановлено, що підприємство ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" виступає як посередник між підприємствами реального сектору економіки лише для документального оформлення господарської діяльності та отримання нелегальної економічної вигоди суб`єктами господарювання.

Виходячи з наведеного, ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" здійснював діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Зазначене свідчить про те, що задекларована господарська операція з придбання у ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" послуг у дійсності не відбулася. Рух активів від ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" до ПрАТ "ЗКЗ" в дійсності не відбувався.

ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" фактично послуги для ПрАТ "ЗКЗ" не здійснювало, а оформлювались лише документи, з метою формування витрат, які були враховані при визначенні об`єкта оподаткування, що приводить до ухилення від сплати податку до бюджету.

З урахуванням вищезазначеного, встановлено не підтвердження факту здійснення ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" операцій з постачання вищевказаних послуг, так як такі послуги не надавались, а були оформлені (відображені) тільки на паперових носіях…».

Суд погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки, що ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" фактично послуги на адресу ПрАТ "ЗКЗ" не здійснювало, а оформлювались лише документи з метою формування витрат, які були враховані при визначенні об`єкта оподаткування, що призводить до ухилення від сплати податку до бюджету.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ПАРТНЕР-ГРУП ЛТД".

ПрАТ "ЗКЗ" та ТОВ "ПАРТНЕР-ГРУП ЛТД" був укладений договір підряду №GI001169 від 11.11.2019, за умовами якого Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботу за завданням Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Предметом договору є будівельно-монтажні та ремонтні роботи на об`єктах нерухомості Замовника, за адресою: м.Запоріжжя вул. Гладкова, 2 з подальшою передачею результатів роботи Замовнику.

Згідно ЄРПН та проведеної перевірки встановлено, що взаємовідносини між ПрАТ "ЗКЗ" та ТОВ "ПАРТНЕР-ГРУП ЛТД" за період з 01.10.2019 по 30.09.2021 здійснювалися лише у червні 2020 року.

Згідно з журналом тимчасових перепусток (сторонні) з 09.10.2018 по 08.04.2021, наданого до перевірки, встановлено, що два працівники - начебто ТОВ "ПАРТНЕР-ГРУП ЛТД" отримали тимчасові перепустки 03.02.2020 із строком дії - до 31.03.2020, згідно з журналом відвідування вони перебували на території ПрАТ "ЗКЗ" лише у період з 03.02.2020 по 23.03.2020. В червні 2020року, коли повинні були здійснюватися роботи по ремонту приміщень, відсутні перебування будь-якими працівниками ТОВ "ПАРТНЕР-ГРУП ЛТД" на території ПрАТ "ЗКЗ".

Згідно з відомостями про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам ТОВ "ПАРТНЕР-ГРУП ЛТД" за лютий, березень та червень 2020 року встановлено, що на підприємстві ТОВ "ПАРТНЕР-ГРУП ЛДТ" відсутні працівники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які нібито здійснювали роботи на ПрАТ "ЗКЗ".

Також згідно з актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2020року витрати праці робітників-будівельників на обсяг робіт, становлять - 485,99 люд./год., а згідно з журналом відвідування працівників - 234,32 люд./год., що на 251,67 люд./год. менше, ніж по акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт. Отже, обсяги робіт, а, відповідно, і вартість робіт завищені більше, ніж удвічі та не відповідають реальності (витрати на заробітну плату згідно з Актом №1 складають - 24515,98 грн.).

В ході аналізу даних АІС "Податковий блок" та Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що у ТОВ "ПАРТНЕР ГРУП ЛТД" відсутнє придбання деяких товарів, що включені до вартості виконаних робіт.

Господарські операції позивача з ТОВ "ПАРТНЕР ГРУП ЛТД" всупереч вимогам статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не призвели до змін у майновому стані платника податків.

Так, відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Вищевказані факти прийняті судом до уваги при розгляді справи, оскільки у сукупності доказів вони свідчать про нереальність господарської операції між позивачем та його контрагентом.

Також судом врахована правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 01.02.2021 у справі №826/12509/19 (К/9901/29812/19).

Таким чином, на порушення п.п.134.1.1.п. 134.1 статті 134, п.135.1. статті 135, п.44.1, п.44.2 статті 44 Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" П(с)БО 16 "Витрати" ПрАТ "ЗКЗ" занижено фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності по взаємовідносинах з ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" (код за ) та ТОВ "ПАРТНЕР-ГРУП ЛТД" () на загальну суму - 213.000грн., в т.ч. по періодах: 4 квартал 2019р. на суму - 96.250грн., 1 квартал 202 р. на суму - 55.500 грн. та 1 півріччя 2020 р., 3 квартали 2020р. на суму - 116.750 грн., та в порушення п.п.14.1.181, 14.1.231 п.14.1 статті 14, п.44.1 статті 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, статті 198, п.200.1, п.200.4 статті 200, п.201.7, п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит з податку на додану вартість на суму-26.850 грн., у тому числі по періодах: жовтень 2019 року - 10.450 грн., листопад 2019 року - 6.483 грн., грудень 2019 року - 2.317 грн., січень 2020 року - 217 грн., лютий 2020 року - 7.383 грн.

До акту перевірки та до позовної заяви позивачем надані наступні документи: договір №1547 поворотної фінансової допомоги від 17.12.2019, договір транспортного експедирування №DK001227 від 10.07.2017 та додатки до нього, договір підряду № GI001169 від 11.11.2019, акти здачі-прийняття робіт, заявки на здійснення перевезень автомобільним транспортом, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, податкові накладні, рахунки-фактури, які досліджені судом під час розгляду справи.

Крім того встановлено наступну інформацію стосовно ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС": не звітує до податкового органу (остання звітність з ПДВ подана у вересні 2020 року), відомості про об`єкти оподаткування відсутні, штатна чисельність - 4 особи, було відкрите кримінальне провадження, фігурантом якого є саме ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС", внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 15.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 205 КК України.

Тому відповідач дійшов висновку про недостатність чисельності працівників ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" та, відповідно, неможливості фактичного здійснення задекларованих операцій.

Встановлені факти щодо господарської діяльності ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" прийняті до уваги судом при вирішенні спору, оскільки у сукупності доказів свідчать про нереальність проведення господарських операцій між ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" та ПрАТ "ЗКЗ".

Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 18.03.2020 у справі № 826/8114/15, в якій зазначено, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

Верховний Суд у згаданій вище справі зазначив, що про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі-Закон №996) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону №996, відповідно до якого фінансова, податкова та інші види звітності, що використовують грошовий примірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за №168/704 (далі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення (підпункт 2.16 пункту 2 Положення).

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних документів за змістом пункту 44.1 статті 44 ПКУ не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, а також враховуватись повнота складання всіх підтверджуючих господарські операції документів.

Як встановлено судом, аналізом представлених в ході проведення перевірки первинних документів відповідачем встановлена невідповідність їх нормам діючого законодавства, з чим суд погоджується з огляду на вищевикладене.

Беручи до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01.02.2021 у справі №826/12509/19 (К/9901/29812/19),судом прийняті до уваги наступні факти нереальності господарських операцій: розрахункова тривалість робочого часу, об`єктивно необхідного для виконання обсягів робіт, зазначених в актах приймання виконаних робіт, актах надання послуг, враховуючи відсутність у контрагентів персоналу працівників, матеріальних ресурсів (в тому числі, у на умовах цивільно-правових договорів), виключає можливість виконання робіт цими товариствами; товариства не мають необхідних ресурсів для здійснення реальної підприємницької діяльності (основних засобів (механізмів, приміщень, обладнання тощо), в тому числі, в оренді, а також працівників, які б могли виконати зазначені роботи); в ЄРПН немає інформації щодо придбання (отримання в користування) зазначеними суб`єктами господарювання основних засобів та/або послуг з використання персоналу, необхідних для виконання будівельно-монтажних, ремонтних робіт;джерело походження придбаного позивачем обладнання (плати інтерфейсів) не встановлено і по ЄРПН не прослідковується.

У відповідності до п.п.14.1.36 п.14.1 статті 14 ПКУ господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 статті 14 ПКУ "податковий кредит - сума, на яку платник має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду…".

Відповідно до п.п.14.1.231 п.14.1 статті 14 ПКУ розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Як зазначено у п.198.1 статті 198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.198.2 статті 192 ПКУ датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається:

- дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 статті 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 розділу І цього Кодексу, та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього розділу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновками акту перевірки про порушення позивачем п.п.14.1.181, 14.1.231 п.14.1 статті 14, п.44.1 статті 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, статті 198, п.200.1, п.200.4 статті 200, п.201.7, п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством завищено податковий кредит з ПДВ на суму - 26850 грн., при взаємовідносинах з ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС", у тому числі за періодами: жовтень 2019 року - 10450 грн., листопад 2019 року - 6483 грн., грудень 2019 року - 2317 грн., січень 2020 року - 217 грн., лютий 2020 року - 7383грн. , а також занижено ПДВ, задекларований до сплати при відносинах з ТОВ "ГРИФОН-ТРАНС": листопад 2019 року - 16 933 грн., грудень 2019 року - 2317 грн., січень 2020 року - 217 грн., лютий 2020 року - 7383 грн.

На підставі висновків акта перевірки контролюючим органом прийнято ППР від 18.01.2022 № 4, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на 33562,50 грн., з яких за основним платежем - 26850 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 6712,50 грн. по взаємовідносинах з ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" на придбання транспортно-експедиторських послуг.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо відсутності виникнення у ПрАТ "ЗКЗ" права на податковий кредит, оскільки позивачем не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права - виникнення об`єкту оподаткування, що передбачено п.198.3 статті 198 ПКУ.

ПрАТ "ЗКЗ" всупереч вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відобразило у податковій звітності ті господарські операції, які не відбулися, їх зміст був відображений лише у первинних документах.

Також перевіркою було встановлені порушення п.п.14.1.181, 14.1.231 п.14.1 статті 14, п.44.1 статті 44, п. 189,1 статті 189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.5 статті 198, п. 199.1 статті 199, п.200.1, п.200.4 статті 200, п.201.7, п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України і завищено розмір від`ємного значення суми ПДВ на суму - 10450 грн. за результатами господарських операцій з ТОВ "ГРІФОН -ТРАНС", у тому числі по періодах, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник р. 21 Декларації) за жовтень 2019р. на 10 450 грн.

Як вже зазначалось вище, ТОВ "ГРІФОН-ТРАНС" фактично послуги ПрАТ "ЗКЗ" не здійснював, а господарські операції оформлювались лише документально.

Згідно з п. 198.6 статті 198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 статті 201 ПКУ.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до ПКУ.

Пунктом 200.1 статті 200 ПКУ визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПКУ визначено, якщо сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то вона: б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податковому періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Суд погоджується з встановленням завищення ПрАТ "ЗКЗ" від`ємного значення з ПДВ за жовтень 2019 р. на 10.450 грн.

З огляду на встановлені вище обставини, суд також погоджується з доводами відповідача в тому, що позивачем в ході перевірки не були надані представнику відповідача документи, які б свідчили про реальність угод. Позивачем наведене нормативно та документально не спростовано.

Таким чином, нарахування податкових зобов`язань, застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій, зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток позивачу є обґрунтованим.

За наявності порушень податкового законодавства наявними є і підстави до вжиття заходів, передбачених п.54.3 статті 54, п.58.1 статті 58 Податкового кодексу України.

На підставі вищевикладеного, керуючись внутрішнім переконанням, суд у сукупності досліджених документальних доказів дійшов висновку про недоведеність позивачем фактів, викладених у позові.

А відтак суд відмовляє у позові, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 3, 12, 232, 233, 238, 240, 241Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

Вирішив:

У позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Кричмаржевський

Повний текст рішення складено 29.12.2022.