РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/899/22

Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., за правилами загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1 ;

до відповідача: Садівничого товариства Якір,

с. Жавинка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15583;

предмет спору: про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Саранча Б.Г. - особисто;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 21.12.2022, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

24.10.2022, ОСОБА_1 , член Садівничого товариства Якір (надалі Товариство), звернувся з позовом до Товариства, з проханням:

- визнати протиправною бездіяльність Товариства щодо нерозгляду його заяви від 05.09.2022 та ненадання відповіді на неї;

- зобов`язати Товариство розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.09.2022 та надати належним чином завірені копії протоколів, рішень та всіх додатків до них (за наявності) загальних зборів (в т.ч. зборів уповноважених) членів Товариства за 2019-2022 роки, та копію Статуту Товариства.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем норм Закону України Про звернення громадян та Закону України Про кооперацію щодо ухилення від розгляду звернення члена Товариства - ОСОБА_1 , та надання запитуваних ним документів.

Ухвалою суду від 26.10.2022 дану позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 16.11.2022 об 11:20; сторонам установлено процесуальні строки для подачі заяв по суті спору, зокрема відповідачу 15 календарних днів з моменту отримання ухвали, для подачі до суду та направлення позивачу мотивованого відзиву на позов, у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

Відповідач не скористався правом на подання, в порядку статей 165, 178 ГПК України, мотивованого відзиву на позов; проти задоволення позовних вимог не заперечив.

За частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвала суду від 26.10.2022 направлена відповідачу за адресою його державної реєстрації згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (витяг залучений до матеріалів справи), а саме: с. Жавинка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15583, повернута відділенням поштового зв`язку на адресу суду без вручення її адресату, з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

За п.5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Факт неотримання поштової кореспонденції за офіційною адресою реєстрації сторони не може вважатися поважною причиною невиконання стороною вимог ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка в належному порядку зареєстрована за такою адресою.

З наведеного слідує, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження в справі №927/899/22.

16.11.2022, у підготовче засідання прибув позивач; відповідач до суду не прибув, повноважного представника не направив, про дату, часта місце слухання справи повідомлений за адресою його державної реєстрації.

Суд, керуючись п.3 частини 2 статті 183 ГПК України, відклав підготовче засідання в справі 07.12.2022 на 12:20, з метою забезпечення права відповідача на судовий захист, про що останній повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України.

Ухвала суду від 16.11.2022 направлена судом засобами поштового зв`язку СТ «Якір» (за його юридичною адресою) та керівнику СТ «Якір» Демченку В.В. (за адресою повідомленою суду позивачем), натомість вказаний процесуальний документ повернуто відділенням поштового зв`язку за зворотною адресою, без вручення, з відмітками: «адресат відсутній за вказаною адресою».

07.12.2022, у підготовче засідання прибув позивач; відповідач повторно до суду не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать наявні матеріали справи.

Судом, за результатами підготовчого засідання, відповідно до п.3 частини 2 статті 185 ГПК України, постановлено закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 21.12.2022 на 12:40, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України.

Ухвала суду від 21.11.2022 направлена судом засобами поштового зв`язку СТ «Якір» (за його юридичною адресою) та керівнику СТ «Якір» Демченку В.В. (за адресою повідомленою суду позивачем), натомість вказаний процесуальний документ адресатам не вручено, за даними офіційного сайту АТ «Укрпошта» «Відстеження поштового трекінгу» (номери поштових відправлень: 321; 330).

21.12.2022, у судове засідання прибув позивач; відповідач повторно (втретє) до суду не прибув, повноважного представника не направив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце судового розгляду спору неодноразово повідомлявся в установленому законом порядку, про що свідчать наявні матеріали справи.

Частиною 1 статті 202 ГПК України встановлено, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За п.2 частини 3 цієї статті якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За умовами частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Застосовуючи з огляду на зміст статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язку добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989 (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

За приписами статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Судом враховано, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору в відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи, однак явку повноважного представника до суду не забезпечив, виходячи з положень частини 2 статті 178 та п.2 частини 3 статті 202 ГПК України суд вважає, що неприбуття його повноважного представника в судові засідання 16.11.2022, 07.12.2022 та 21.12.2022, неподання ним відзиву на позов, не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

21.12.2022, судом розпочато розгляд справи по суті, заслухано позивача, який підтримав позов у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За правовими висновками Верховного Суду в постанові від 16.12.2020 у справі №748/485/18, вимоги про визнання недійсними рішень, поновлення членства в Товаристві, пов`язані із здійсненням корпоративних прав й оцінкою діяльності органів управління садівничого товариства на предмет відповідності вимогам цивільного законодавства.

Враховуючи, що спір виник між учасником юридичної особи (членом кооперативу) та цією особою і пов`язаний з діяльністю та управлінням юридичної особи, такий спір виник саме з корпоративних відносин і належить до юрисдикції господарського суду згідно з п.3 частини 1 статті 20 ГПК України.

Садівниче товариство «Якір» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 17.12.2002 (дата запису: 02.11.2011; номер запису: 0001037), налічує 167 членів-фізичних осіб, основний вид діяльності: комплексне обслуговування об`єктів (81.10).

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з 04.06.1988, член Садівничого товариства «Якір» (надалі СТ «Якір») та має в користуванні земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 600 м.кв., про що свідчить належним чином засвідчена копія книжки члена СТ «Якір» (видано 09.08.2020).

05.09.2022, ОСОБА_1 , як член СТ «Якір», відповідно до статті 12 Закону України «Про кооперацію», звернувся до голови правління Товариства Демченка В.В. з письмовою заявою, з проханням: надати для ознайомлення засвідчені копії протоколів, рішень (з усіма додатками) загальних зборів членів Товариства (в тому числі зборів уповноважених), прийнятих у період з 2019 2022 роки, а також копію Статуту Товариства.

Заява ОСОБА_1 отримана головою правління Товариства Демченком В.В. 05.09.2022, згідно з проставленою відміткою на цьому документі, однак залишена ним без відповіді, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

За частиною 1 статті 94 Господарського кодексу України (надалі ГК України) кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися в різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначені Законом України «Про кооперацію» №1087-ІV від 10.07.2003.

Згідно з дефініцією, що міститься в статтях 1 та 2 цього Закону, кооперація це система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Одним з основоположних принципів кооперації є безпосередня участь членів кооперативної організації в її діяльності (стаття 4 Закону України «Про кооперацію»).

Статтею 6 Закону України «Про кооперацію» установлено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Права учасників (членів) кооперативу та його статутних органів, визначені законом, не можуть бути звужені (обмежені) установчими документами кооперативу, рішеннями його статутних органів чи правочинами між кооперативом та його учасниками (членами). Положення установчих документів кооперативу, рішення його статутних органів чи правочини між кооперативом та його учасниками (членами), які звужують (обмежують) права учасників (членів) кооперативу, визначені законом, є нікчемними.

Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки.

Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність (стаття 8 Закону України «Про кооперацію»).

За частиною 1 статті 5 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-ХІІ, кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

За приписами статті 19 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

За частиною 1 статті 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені в зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник установлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю в разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Корпоративні права характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами. Отже, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини його членів з кооперативом, що пов`язані із створенням, діяльністю, припиненням діяльності такої юридичної особи, а також з управлінням нею, є корпоративними.

Позивач звертаючись до Товариства з письмовою заявою від 05.09.2022 б/н, просив надати відомості про діяльність Товариства в період з 2019 по 2022 роки, зокрема надати належним чином засвідчені копії протоколів, рішень (з усіма додатками) загальних зборів Товариства (в тому числі зборів уповноважених членів), а також засвідчені копії установчих документів Товариства, членом якого він є. Натомість його звернення залишено без реагування зі сторони відповідача, що за висновком суду, порушило право позивача на участь в господарській діяльності та в управлінні Товариством, яке гарантовано статтею 12 Закону України «Про кооперацію».

Наведені обставини відповідачем не заперечувались.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають установленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

За висновком суду, позивачем, на підставі належних та допустимих доказів, у розумінні статей 76, 77 ГПК України, доведено порушення відповідачем його права на участь в господарській діяльності та в управлінні кооперативом, членом якого він є, тому даний позов підлягає задоволенню.

При ухваленні рішення в даній справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За статтею 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За частиною 2 указаної статті судовий збір, від сплати якого позивач в установленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

З урахуванням зазначеного, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481грн, що мають бути сплачені в дохід Державного бюджету України за розгляд цього позову, судом покладено на відповідача.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 80, 91, 123, 129, частиною 2 статті 178, статтями 202, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Садівничого товариства «Якір» (с. Жавинка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15583; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Садівничого товариства «Якір» () щодо ухилення від розгляду та надання відповіді на письмову заяву від 05.09.2022 б/н ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

3. Зобов`язати Садівниче товариство «Якір» (с. Жавинка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15583; ) розглянути письмову заяву від 05.09.2022 б/н та надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) засвідчені копії протоколів, рішень, з усіма додатками, загальних зборів (у тому числі зборів уповноважених) членів Садівничого товариства «Якір» (), прийнятих упродовж 2019 2022 років, та засвідчену копію Статуту Садівничого товариства «Якір» ().

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Стягнути з Садівничого товариства «Якір» (с. Жавинка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15583; ) в дохід Державного бюджету України (р/р UA3025739, отримувач УК у Черніг.обл/тг м. Чернігів/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37972475) судовий збір у сумі 2481грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному в статті 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 26.12.2022.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко