ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2022 р. Справа№ 910/3146/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022

у справі №910/3146/22 (суддя Котков О.В.)

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення грошових коштів

УСТАНОВИВ:

20 квітня 2022 року до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (позивач) надійшла позовна заява № 82/ЮД від 07.04.2022 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (відповідач) про стягнення вартості втраченого вантажу у розмірі 22 985,67 грн. (двадцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять гривень 67 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності із залізничними накладними на адресу позивача прибули вагони з вантажем вугілля кам`яне, які були видані вантажоодержувачу із складанням комерційних актів, які свідчать про нестачу вантажу. Внаслідок незбереження вантажу під час перевезення позивачу заподіяно збитки у розмірі вартості втраченого вантажу на суму 22 985,67 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/3146/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" грошові кошти: вартість втраченого вантажу - 22 985,67 грн та судовий збір - 2481,00 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване там, що при перевезенні вантажу за залізничними накладними, що було здійснено Акціонерним товариством "Українська залізниця", останнім не було дотримано обов`язку зі збереження вантажу, прийнятого до перевезення, унаслідок чого наявна недостача вантажу, а відповідачем в свою чергу не доведено, що недостача вантажу відбулась не з вини Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/3146/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначав, що судом першої інстанції при прийнятті рішення недотримано вимоги ст.ст. 76,77 ГПК України. Зокрема апелянт зазначав, що суд не застосував ч.2ст. 114 Статуту залізниць та п. 27 Правил Видачі вантажів, що підлягали застосуванню у цих спірних взаємовідносинах. Крім того апелянт зазначав, що суд також не з`ясував та не перевірив зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву від 11.05.2022 №НЮ-1/1362 доводи щодо зазначення відправником вологості вантажу, що підтверджується наданими позивачем документами на виконання ухвали суду про витребування документів, а саме, посвідченнями про якість та результати тами аналізу, де зазначено, що вологість вантажу становить 15.8%, 14.9%, 14.1%,15.0%, 13.8%, відтак розрахунок повинен бути 2% маси, а не 1%. Апелянт зазначав, що позивачем не надано суду доказів оплати спірного вантажу за ціною відправника, позивачем не доведено наявність у нього шкоди.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у справі №910/3146/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3146/22. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/3146/22.

28.09.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/3146/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/3146/22 залишено без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України, у зв`язку із відсутністю доказів сплати судового збору в установлених порядку і розмірі, та надано скаржнику строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

04.10.2022 на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення Господарського суду м. Києва від 30.08.2022 залишити без змін.

В обґрунтування свого відзиву позивач зазначав, що залізничними накладними № 50564186 (досильна № 50575885) у вагоні № 56867872; № 50903103 (досильна №50930395) у вагоні №56176431 ;№ 50975101 у вагоні №55842900;№ 50945591, у вагоні № 59439224;№ 52423753, у вагонах № 53530259, № 56218530; - підтверджується прийняття вантажу до перевезення Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) та здійснення його перевезення зі станції відправлення до станції призначення (вантажоодержувач - ТЕС AT «ДТЕК Західенерго»). З урахуванням п. 27 Правил видачі вантажів, ураховуючи те, що втраченим вантажем за спірними залізничними накладними було вугілля кам`яне, а за даними, які зазначені в графі 20 цієї накладної, у вугіллі кам`яному показник вологи не перевищує гранично допустиму норму, позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 1 % від маси вантажу при розрахунку збитків, а тому твердження відповідача у апеляційній скарзі є хибними, та не відповідають дійсності. Крім того, позивач зауважує, що сам факт ненадання підтвердження оплати АТ "ДТЕК Західенерго" вартості поставленого вугілля відповідно до залізничних накладних, не спростовує факту порушення законних прав та інтересів позивача у зв`язку з недостачею вантажу.

19.10.2022 на електронну адресу суду від скаржника - Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано, зокрема, докази сплати судового збору (платіжне доручення від 17.10.2022 №79 на суму 316,50 грн).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/3146/22 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця". Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна установити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Як убачається із матеріалів справи, на підставі залізничних накладних № 50564186 по досильній накладній № 50575885, № 50903103 по досильній накладній № 50930395, № 50975101 на адресу ДТЕК Бурштинська ТЕС зі станції відправлення "Лиман Донецької залізниці" до станції "Бурштин Львівської залізниці" було відправлено вагони № 56867872, № 56176431, № 55842900 з вантажем - вугілля кам`яне.

На підставі залізничних накладних № 50945591 та № 52423753 на адресу ДТЕК Бурштинська ТЕС зі станції відправлення "Новогродівка Донецької залізниці" до станції "Бурштин Львівської залізниці" було відправлено вагони № 59439224, № 53530259, № 56218530 з вантажем - вугілля кам`яне.

При надходженні вагонів на станції Нижньодніпровський вузол Придніпровської залізниці та Бурштин Львівської залізниці залізницею проведено комісійне переважування маси вантажу під час якого виявлено, що маса вантажу у вагонах № 56867872, № 56176431, № 55842900, № 59439224, № 53530259, № 562185309 не відповідає масі, вказаній у накладних, про що було складено комерційні акти № 388103/1358 від 18.10.2021, № 388103/1596 від 29.12.2021, № 388103/1595 від 29.12.2021, № 388103/1341 від 08.10.2021, № 388103/1334 від 07.10.2021, № 388103/1178 від 18.09.2021.

У комерційному акті № 388103/1358 від 18.10.2021 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150 тонних вагонних вагах вагону № 55842900 виявилось нетто - 64800 кг, що менше ніж у вантажному документі на 1400 кг. Навантаження нижче бортів на 20-30 см. По всій поверхні вагона маркування порушено, видно сліди ходіння. При видачі вантажу просипання не було, вагон бездверний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Вагон в технічно справному стані та комерційному відношенні справний , про що складений акт ГУ - 106 ст. Бурштин від 10.10.21.

У комерційному акті № 388103/1596 від 29.12.2021 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150 тонних вагонних вагах вагону № 56218530 виявилось нетто - 65400 кг, що менше ніж у вантажному документі на 2150 кг. Навантаження вище бортів 10-20 см. частково засніжене, маркування поперечними бороздами порушене. На поверхні вантажу виявлено виїмку зліва над 1-7 люк 1050см х 200 - 800 см х 20-30см. В місцях виїмки маркування відсутнє, видно сліди ходіння. При видачі вантажу просипання не було, вагон бездверний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Вагон в технічному та комерційному відношенні справний, про що складено акт ГУ-106 ст. Бурштин від 29.12.21.

У комерційному акті № 388103/1595 від 29.12.2021 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150 тонних вагонних вагах вагону № 53530259 виявилось нетто - 65500 кг, що менше ніж у вантажному документі на 1550 кг. Навантаження вище бортів 10см. ,частково засніжене, маркування поперечними бороздами слабо проглядається. На поверхні вантажу виявлено виїмку, зліва над 4-5 люками виїмка 450см x 280см х 20-30см, що відповідає акту 2474 від 25.12.21. При видачі вантажу просипання не було, вагон без дверний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Вагон в технічному та комерційному відношенні справний, про що складено акт ГУ-106 ст. Бурштин від 29.12.21.

У комерційному акті № 388103/1341 від 08.10.2021 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150тонних вагонних вагах вагону № 56176431 виявилось нетто - 66300 кг, що менше ніж у вантажному документі на 1900 кг. На поверхні вантажу виявлено навантаження вище бортів 20см. Маркування слабо проглядається. Над 2-3-м і над 6-7 люками з права виїмка довжиною 250 см , шириною 80 см., глибиною 50 см. В місцях виїмки маркування відсутнє, вагон без дверний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Вагон в технічному та комерційному відношенні справний, про що складено акт ГУ-106 ст. Бурштин від 08.10.21. При видачі вантажу просипання не було. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася.

У комерційному акті № 388103/1334 від 07.10.2021 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150 тонних вагонних вагах вагону № 59439224 виявилось нетто - 65200 кг, що менше ніж у вантажному документі на 1850 кг. Навантаження вище бортів 10 см. Маркування поперековими бороздами по всьому вагону, відповідає електронному документу. На поверхні вантажу між 5-6 люками зліва є виїмку 240см х 250см х 20-30см. Маркування в місцях виїмки відсутнє. При видачі вантажу просипання не було, вагон без дверний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Вагон в технічно та комерційному відношенні справний , про що складено акт ГУ 106 ст. Бурштин від 07.10.21.

У комерційному акті № 388103/1178 від 18.09.2021 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150 тонних вагонних вагах вагону № 56867872 виявилось нетто - 68700 кг, що менше ніж у вантажному документі на 1150 кг. На поверхні вантажу виявлено: навантаження нижче бортів 20 см. Маркування відповідає електронному документу. Над 7-м люком є виїмка 150 см x 280 см х 30-35 см маркування в місцях виїмки відсутнє. Вагон без дверний, розвантажувальні Люки з обох сторін закриті. Вагон в технічно та комерційному відношенні справний, про що складено акт ГУ 106 ст. Бурштин від 18.09.2021. При видачі вантажу просипання не було.

Отже, на підтвердження вартості втраченого вантажу (вугілля) надано довідки ТОВ "Донiнтервугілля", ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", ТОВ ЦЗФ "Селидівська" відповідно до яких вартість 1 тони відвантаженого вугілля становить:

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного ДГ (0-100), що перевозилось за накладною № 50903103 складає 2444,53 грн з урахуванням ПДВ (довідки № 5631 від 20.10.2021 та № 1/5631 від 18.10.2021);

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного ДГ (0-100), що перевозилось за накладною № 50975101 складає 2875,21 грн з урахуванням ПДВ (довідки № 5949 від 20.10.2021 та № 1/5949 від 29.10.2021);

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного ДГ (0-100), що перевозилось за накладною № 50945591 складає 2970,37 грн з урахуванням ПДВ (довідки № 626 від 28.10.2021 та № 1/5785 від 27.10.2021);

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного ДГ (0-100), що перевозилось за накладною № 50564186 складає 2445,61 грн з урахуванням ПДВ (довідки № 6338 від 25.11.2021 та № 1/6338 від 24.11.2021);

- фактична вартість 1 тони вугілля кам`яного ДГ (0-100), що перевозилось за накладною № 52423753 складає 5120,12 грн з урахуванням ПДВ (довідки № 17 від 11.01.2022 та № 1/81 від 05.01.2022 ).

Зі змісту позовної заяви убачається, що позивач просив стягнути з відповідача збитки у розмірі 22 985,67 грн, які виникли у зв`язку з незбереженням залізницею вантажу при його перевезенні за залізничними накладними № 50564186 по досильній накладній № 50575885, № 50903103 по досильній накладній № 50930395, № 50975101, № 50945591 та № 52423753.

За змістом ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Частиною 1 статті 110 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Частинами 1, 3 статті 314 Господарського кодексу України передбачено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, у разі втрати або нестачі вантажу перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ст.ст. 113, 114 Статуту залізниць України).

За приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування збитків, які їй було завдано в результаті порушення її цивільного права. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

У ст. 225 Господарського кодексу України визначено вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування таких правових наслідків порушення зобов`язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. Відсутність хоча б одного з вище перелічених елементів, які створюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Статтею 52 Статуту установлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

У відповідності до ст. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 комерційні акти складаються для засвідчення (крім іншого) обставин невідповідності маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Комерційні акти № 388103/1358 від 18.10.2021, № 388103/1596 від 29.12.2021, № 388103/1595 від 29.12.2021, № 388103/1341 від 08.10.2021, № 388103/1334 від 07.10.2021, № 388103/1178 від 18.09.2021 за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, а тому визнаються судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси вантажу, зазначеній у накладних, фактичній масі вантажу.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

При здійсненні перевірки наданого позивачем розрахунку ціни позову, суд дійшов висновку, що розрахунок є вірним, а сума збитків, у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні, становить 22 985,67 грн.

Як убачається з відзиву відповідач не заперечує втрату вантажу позивача, а лише зазначає, що вартість втраченого вантажу не підтверджена належними доказами.

На підтвердження вартості втраченого вантажу за спірними залізничними накладними позивачем надано довідки вантажовідправників ТОВ "Донiнтервугілля", ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", ТОВ ЦЗФ "Селидівська" щодо ціни 1 тони вугільної продукції.

Позивач не є ані постачальником, ані покупцем спірного вугілля, а тому надані вантажовідправником довідки є належними та допустимими доказами на підтвердження вартості втраченого вантажу.

Отже, доводи відповідача, викладені останнім у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що позивачем не надано доказів оплати вантажу та, як наслідок, не доведено наявність шкоди є безпідставними.

Згідно ст. 924 Цивільного кодексу України, ст. 314 Господарського кодексу України та статей 114, 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Статут не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що положення ст. 115 Статуту не визначають вичерпного переліку документів, які можуть підтверджувати вартість вантажу, суд визнає надані позивачем довідки про вартість вугільної продукції належними та допустимими доказами на підтвердження вартості відправленого за спірними залізничними накладними.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з п. "г" ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажу, зданого до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для мінерального палива.

Як було установлено судом, вантажовідправник передав відповідачу для перевезення вугілля кам`яне, яке відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), Митного тарифу України, установленого Законом України № 584-VII від 19.09.2013 (Група 27 Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні) та розділу 1 ДСТУ 4082-2002 "Паливо тверде. Ситовий метод визначання гранулометричного складу", затвердженого наказом Держстандарту України № 163 від 19.03.2002 є мінеральним паливом.

Згідно з ДСТУ 4083:2012 "Вугілля кам`яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях" для вугілля першої та другої категорії марок ДГ, Г Західного Донбасу, як виняток, загальна волога на робочий стан палива W, має бути не більше 16,0%, а як убачається з представлених до матеріалів справи залізничних накладних, кам`яне вугілля перевозилось у твердому стані, з вологістю на більше 0%, тобто з характеристиками в межах встановлених норм.

Отже з урахуванням п. 27 Правил видачі вантажів, враховуючи те, що втраченим вантажем за залізничними накладними № 50564186 по досильній накладній № 50575885, № 50903103 по досильній накладній № 50930395, № 50975101, № 50945591 та № 52423753 було вугілля кам`яне, а за даними, які зазначені в графі 20 цієї накладної, у вугіллі кам`яному показник вологи не перевищує гранично допустиму норму, позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 1% від маси вантажу при розрахунку збитків.

З огляду на наведені норми права та установлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у даному випадку, який стосується заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача збитків у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні, позивачем належними і допустимими доказами доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення для застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення збитків.

На переконання суду, так як при перевезенні вантажу за залізничними накладними, що було здійснено Акціонерним товариством "Українська залізниця", останнім не було дотримано обов`язку зі збереження вантажу, прийнятого до перевезення, унаслідок чого наявна недостача вантажу, а відповідачем в свою чергу не доведено, що недостача вантажу відбулась не з вини Акціонерного товариства "Українська залізниця", суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків у вигляді нестачі вантажу у розмірі 22 985,67 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", наведених у апеляційній скарзі, про невмотивованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, слід зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини у справах "Руїс Торіха проти Іспанії", "Суомінен проти Фінляндії", "Гірвісаарі проти Фінляндії" неодноразово наголошував на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Зміст оскаржуваного судового рішення містить підстави та нормативне обґрунтування, з яких виходив суд, дійшовши висновків про задоволення позову, тому твердження скаржника про їх невмотивованість є безпідставними.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/3146/22 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/3146/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у справі №910/3146/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов