ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2022 р. Справа №914/1372/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді В.М. Гриців

І.Б. Малех,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сихівського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за № 83552 від 24.10.2022 року (вх. № 01-05/2604/22 від 25.10.2022 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 06.10.2022 року (суддя В.П. Трускавецький; повний текст рішення складено 06.10.2022 року)

у справі № 914/1372/22

за позовом: Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» (надалі ДП «Львівський бронетанковий завод»), заміненого на правоноступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський бронетанковий завод» (надалі ТзОВ «Львівський бронетанковий завод»)

до відповідача-1: Сихівського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)

до відповідача-2: Управління Державної казначейської служби України у Сихівському районі м. Львова Львівської області

про стягнення 619847,28 грн.,

за участю:

від позивача: Вавринюк Ю.Р. (самопредставництво юридичної особи);

від відповідача-1: Рудницька М.О. керівник;

від відповідача-2: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та відзиву на позовну заяву

27.06.2022 року ДП «Львівський бронетанковий завод» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Сихівського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та Управління Державної казначейської служби України у Сихівському районі м. Львова Львівської області про стягнення 619847,28 грн сплаченого виконавчого збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що безпідставні дії Сихівського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) при виконанні виконавчого провадження ВП № 64297002 призвели до стягнення з Підприємства виконавчого збору в сумі 619847,28 грн.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву (вх. № 15313/22 від 18.07.2022 року) не визнає позовних вимог. Покликається на те, що постанова про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню. Правомірність постанови про стягнення виконавчого збору від 27.01.2021 ВП № 64297002 не є предметом розгляду даної справи і ґрунтується на положеннях частин 2, 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження». Така постанова не оскаржувалась, є чинною та не скасована у судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 06.10.2022 року у справі №914/1372/22 (суддя В.П. Трускавецький) повністю задоволено позов ДП «Львівський бронетанковий завод». Стягнуто з Державного бюджету України на користь ДП «Львівський бронетанковий завод» грошові кошти у розмірі 619847,28 грн. та 9297,71 грн. - відшкодування витрат на оплату судового збору.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2020 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі № 910/2874/18, на виконання яких було відкрито виконавче провадження № 64297002, скасовані постановою Верховного суду від 20.05.2021. На підставі постанови відповідача-1 від 27.01.2021 ВП№ 64297002 з позивача стягнуто кошти в сумі 619847,28 грн на казначейський рахунок до Державного бюджету України. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, встановши безпідставність наданих відповідачами заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач-1 подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 06.10.2022 року у справі №914/1372/22, в якій просить скасувати зазначене судове рішення, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Покликається на те, що, виконуючи вимоги законодавства, 27.01.2021 року державним виконавцем винесено постанову ВП № 64297002 про стягнення з ДП «Львівський бронетанковий завод виконавчого збору в сумі 619847,28 грн (10 відсотків від суми, що підлягала стягненню). Постанова про стягнення виконавчого збору у розумінні Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом і відповідно до п.5 ч.1 ст.і 3 цього Закону підлягає примусовому виконанню. Правомірність постанови про стягнення виконавчого збору від 27.01.2021 ВП № 64297002 не є предметом розгляду у даній справі і ґрунтується на положеннях ч.ч. 2, 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження». Така постанова є чинною та не скасована у судовому порядку. Доказів зворотнього судом не встановлено. Посилання суду на статтю 1212 Цивільного кодексу України вважає хибним, оскільки дана стаття регламентує порядок повернення майна, яке було набуте або збережене за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) та/або коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Чинна постанова про стягнення виконавчого збору від 27.01.2021 року ВП № 64297002 є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Скаржник вважає також помилковим посилання суду першої інстанції на правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 910/23967/16 з тих мотивів, що виконавчі документи (постанови про стягнення виконавчого збору) у зазначеній справі були скасовані судами, а тому були підстави для застосування у цих правовідносинах норми статті 1212 ЦК України. За доводами апеляційної скарги, в даному випадку постанова про стягнення виконавчого збору від 27.01.2021 ВП №64297002 є чинною, проте суд не надав обгрунтування на противагу тому, що саме вона є тим документом, на підставі якого було стягнуто виконавчий збір.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення господарського суду Львівської області від 06.10.2022 року у справі №914/1372/22 законним, апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною. До тверджень скаржника про те, що постанова про стягнення виконавчого збору від 27.01.2021 ВП № 64297002 є чинною, не скасованою, ставиться критично, оскільки підставою її прийняття є відповідний виконавчий документ, а саме наказ господарського суду м. Києва від 14.12.2020 року №910/2874/18, який визнано таким, що не підлягає виконанню. Тому аргументи скаржника суперечать ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. Просить залишити без змін оскаржене рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач-2 не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Розгляд клопотання

02.12.2022 року 14.06.2021 року від ТзОВ «Львівський бронетанковий завод» надійшло клопотання (вх. № 01-05/2970/22 від 02.12.2022 року) про заміну позивача ДП «Львівський бронетанковий завод» його правонаступником ТзОВ «Львівський бронетанковий завод».

Заявник повідомляє, що Наказом Державного концерну «Укроборонпром» № 413 від 13.10.2022 року «Про створення товариства з обмеженою відповідальністю» створено ТзОВ «Львівський бронетанковий завод» шляхом перетворення ДП «Львівський бронетанковий завод», яке є позивачем у справі № 914/1372/22, та затверджено, окрім іншого, Статут новоутвореного Товариства.

Відповідно до п. 1.1 Статуту ДП «Львівський бронетанковий завод», з дня державної реєстрації це Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків ДП «Львівський бронетанковий завод».

Згідно виписки з ЄДРЮОФОПтаГФ за № 38 державну реєстрацію ТзОВ «Львівський бронетанковий завод» проведено 15.11.2022 року.

При розгляді клопотання про заміну позивача у справі його правонаступником колегія суддів виходить з таких мотивів.

В силу положень статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Зі змісту поданих заявником копій документів суд встановив, що згідно з Наказом Державного концерну «Укроборонпром» № 413 від 13.10.2022 року створено ТзОВ «Львівський бронетанковий завод» шляхом перетворення ДП «Львівський бронетанковий завод». Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків ДП «Львівський бронетанковий завод» (п. 1.1 Статуту ТзОВ «Львівський бронетанковий завод»).

Відповідно до частини 3 статті 52 Господарського процесуального кодексу України про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

З огляду на наведені вище обставини, суд ухвалив: задоволити подане клопотання та здійснити заміну позивача ДП «Львівський бронетанковий завод» його правонаступником ТзОВ «Львівський бронетанковий завод».

В судовому засіданні представник відповідача-1 підтримала вимоги апеляційної скарги з наведених у ній підстав.

Представник позивача просив залишити без змін оскаржене рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач-2 не делегував свого представника у судове засідання, про причини неявки не повідомив.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення відповідача-2 з датою, часом та місцем розгляду справи, суд встановив таке.

Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 року про призначення розгляду даної справи на 20.12.2022 року надіслано відповідачу-2 на його електронну адресу, повідомлену суду в апеляційній скарзі.

Також ухвала Західного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень України, тобто є загальнодоступною.

Сторони у справі зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням у їх справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання сторін у справі.

Отже, відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності відповідача-2.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, 27 січня 2021 року заступник начальника відділу Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Рудницька М.О. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64297002 на виконання наказу господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі № 910/2874/18 про стягнення з ДП «Львівський бронетанковий завод» на користь Міністерства оборони України пені в розмірі 3130192,80 грн. та штрафу в розмірі 3068279,96 грн. (а.с.38).

Також 27 січня 2021 року заступник начальника відділу Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Рудницька М.О. винесла постанову ВП № 64297002 про стягнення з боржника ДП «Львівський бронетанковий завод» виконавчого збору у розмірі 619847,28 грн. (а.с.40).

Згідно з постановою заступника начальника відділу Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Рудницька М.О. від 28.01.2021 року ВП № 64297002, у зв`язку з невиконання боржником рішення суду накладено арешт на грошові кошти боржника ДП «Львівський бронетанковий завод» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів 6818589,04 грн. (а.с.42).

04 лютого 2021 року заступник начальника відділу Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Рудницька М.О. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 64297002, у зв`язку з виконанням рішення суду, та припинено чинність арешту майна боржника (а.с.44).

В подальшому, за наслідками касаційного перегляду рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2020 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі № 910/2874/18, на виконання яких було відкрито виконавче провадження ВП № 64297002, Верховний Суд постановою від 20.05.2021 року скасував вищезазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій (а.с.25-33).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.06.2021 року у справі №910/2874/18 задоволено заяву ДП «Львівський бронетанковий завод» про поворот виконання рішення суду. У поворот виконання рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2020 року стягнуто з Міністерства оборони України на користь ДП «Львівський бронетанковий завод» 3130192,80 грн пені та 3068279,96 грн штрафу; з Військової прокуратури Центрального регіону України на користь ДП «Львівський бронетанковий завод» 92977,09 грн судового збору (а.с.34-35).

З підстав, зазначених в ухвалі господарського суду міста Києва від 17.05.2022 року визнано наказ господарського суду міста Києва від 14.12.2020 року у справі № 910/2874/18 про стягнення з ДП «Львівський бронетанковий завод» на користь Міністерства оборони України 3130192,80 грн пені та 3068279,96 грн штрафу таким, що не підлягає виконанню (а.с.22-24).

Підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало те, що відповідачі не повернули 619847,28 грн. виконавчого збору, сплаченого останнім у виконавчому провадженні ВП № 64297002.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України..

В ході розгляду справи суд встановив, що рішення господарського суду міста Києва від 25.05.2020 року та постанова Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі № 910/2874/18, на виконання яких було відкрито виконавче провадження ВП № 64297002, скасовані постановою Верховного Суду від 20.05.2021 року.

При цьому, постановою заступника начальника відділу Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Рудницької М.О. від 27.01.2021 року ВП № 64297002 стягнуто з ДП «Львівський бронетанковий завод» на казначейський рахунок до Державного бюджету 619847,28 грн. (виконавчий збір).

В силу положень частини 7 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

В матеріалах справи відсутні докази про повернення позивачу сплаченого на казначейський рахунок до Державного бюджету 619847,28 грн. виконавчого збору відповідно до постанови заступника начальника відділу Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Рудницької М.О. від 27.01.2021 року ВП № 64297002 після скасування судових рішень, на виконання яких було відкрито вказане виконавче провадження.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 19.06.2018 року у справі № 910/23967/19 та зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позову та наявність правових підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь позивача грошових коштів у розмірі 619847,28 грн.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводів скаржника щодо чинності постанови від 27.01.2021 ВП № 64297002 про стягнення виконавчого збору та ненадання судом першої інстанції обгрунтування на противагу тому, що саме вона є тим документом, на підставі якого було стягнуто виконавчий збір, оскільки підставою її винесення був відповідний виконавчий документ, а саме наказ господарського суду м. Києва від 14.12.2020 року №910/2874/18, який визнано таким, що не підлягає виконанню.

Частина 7 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» не ставить обов`язок повернути стягнутий виконавчий збір у разі скасування рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в залежність від чинності (чи нечинності) постанови органу ДВС про стягнення виконавчого збору.

Інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Львівської області від 22.06.2022 року у справі №914/3640/21.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сихівського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за № 83552 від 24.10.2022 року (вх. № 01-05/2604/22 від 25.10.2022 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 06.10.2022 року у справі №914/1372/22 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех