ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/4923/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелова О.В.

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс" про ухвалення додаткового рішення по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс", м. Київ
до Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради, м. Харків
про стягнення коштів

за участю представників учасників справи:

позивача - не з`явився

відповідача - Агєєва Е.О.,

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2022 року Господарським судом Харківської області у справі №922/4923/21 ухвалене судове рішення. Стягнуто зі Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради (61145, м. Харків, вул. Клочківська, 195-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс" (03022, м. Київ, вул. Сумська, 3, ) - 3 838 689,60 грн. основного боргу; 826 091,66 грн. інфляційних втрат; 99 940,00 грн. три проценти річних та 71 470,81 грн. судового збору.

Від представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс", 07.12.2022 до суду надійшла заява в якій останній просить суд ухвалити у справі №922/4923/21 додаткове рішення про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно до ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Ухвалою суду від 12.12.2022 заява позивача про ухвалення додаткового рішення була прийнята судом та призначена до розгляду на 20.12.2022 о 10:30.

12.12.2022 до суду від відповідача надійшли письмові заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, в яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення; у разі встановлення судом наявності підстав для задоволення заяви - зменшити розмір витрат на правничу допомогу не менше, ніж на 90%. В обґрунтування заявлених заперечень, зокрема, відповідач вказує на те, що ще до вступу адвоката у справу №922/4923/21, правова позиція позивача вже була сформульована, оскільки позовну заяву було підписано, а відповідно і складено самим позивачем. Позивач просить суд стягнути витрати, пов`язані з укладанням договору з АО "Ювіто". Разом з тим, представництво та участь у справі здійснював Сергєєв П.О., відомості про його зв`язок із зазначеним АО "Ювіто" у відповідача відсутні, в тому числі через відсутність в Єдиному реєстрі адвокатів України відомостей про адвоката Сергєєва П.О. У зв`язку з відсутністю доказів фактичного надання правничої допомоги, а також заявлення послуг за участь у судових засіданням, яких фактично не було у звітні дати, відповідач вважає заявлену суму витрат на правничу допомогу явно завищеною, безпідставною та необґрунтованою. У поданих запереченнях відповідач наводить свої аргументи та заперечення по звіту про надання юридичних послуг від 30.11.2022, наданого позивачем. Відповідач вказує на те, що розумне зменшення заявленої суми забезпечить саме відшкодування витрат, а не безпідставне збагачення. Крім того, з урахуванням складної ситуації (правовий режим воєнного стану, перебування відповідача в районі ведення воєнних дій), залучення відповідача до соціально значимої діяльності із життєзабезпечення та його збитковості, відповідач просить суд врахувати зазначену обставину, наведену та підтверджену у відзиві, при розгляді питання про зменшення розміру судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу.

20.12.2022 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення (щодо поданих відповідачем заперечень на заяву про прийняття додаткового рішення по справі) та клопотання про розгляд поданої заяви без участі представника позивача, в яких представник позивача наводить свої заперечення та аргументи щодо тверджень відповідач, викладених у запереченнях проти заяви про ухвалення додаткового рішення, а також просить суд провести судове засідання 20.12.2022 без участі представника позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе вказане клопотання задовольнити, оскільки брати участь у судовому засіданні, відповідно до ст. 42 ГПК України, є правом учасника справи, а не обов`язком, а обов`язковість явки у судове засідання представника позивача судом не визнавалась.

Присутній у судовому засіданні 20.12.2022 представник відповідача проти задоволення заяви заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні. У разі задоволення заяви просив зменшити розмір судових витрат на 90%.

Дослідивши доводи заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, додані останнім документи на підтвердження понесення цих витрат, вислухавши представника відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу на суму 56250,00 грн. позивач надав: копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №6130 від 12.07.2018; посвідчення адвоката України на ім`я Сергєєва П.О. від 12.07.2018; витягу з Реєстру адвокатів Києва; ордеру серії КВ №469800 від 29.11.2021; довіреності №1 від 15.06.2022; договору №26/11/2021 від 26.11.2021 про надання правової допомоги, акту надання послуг №70 від 30.11.2022, звіту про надання юридичних послуг від 30.11.2022, відповідно до яких заявлені до стягнення з позивача 56250,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу складаються з: попереднього аналізу документів по заборгованості КП "Харкізеленбід" та написання коментарів по ним довірителю; спілкування з довірителем з приводу боржника КП "Харківзеленбуд" по телефону та обговорення питання подання позову; написання позовної заяви про стягнення заборгованості з КП "Харківзеленбуд"; формування пакету документів (позов з додатками) та направлення їх відповідачу та до Господарського суду Харківської області; підготовка до участі у судових засіданнях, участь у судових засіданнях по справі у Господарському суді Харківської області, надання пояснень довірителю щодо результату судового засідання; аналіз надісланих довірителем нових видаткових накладних по Харківзеленбуду та спілкування по телефону з приводу суду в Харкові та канадському дому; написання супровідного листа-запиту про надання документів по Харківзеленбуд; аналіз надісланих довірителем нових первинних документів щодо збільшення боргу КП Харківзеленбуд, ведення перемовин з довірителем та з представником КП Харківзеленбуд з приводу погашення боргу, можливості укладення мирової угоди та вчинення дій щодо збільшення позовних вимог і щодо підписаної сторонами нової видаткової накладної та зменшення в частині здійсненої відповідачем оплати; написання заяви про зменшення розміру позовних вимог та направлення її відповідачу по справі; написання заяви про зменшення в частині здійсненої відповідачем оплати та про збільшення в частині 3% річних та інфляційних втрат, прорахунок 3% річних та інфляційних втрат; направлення заяви про зменшення та збільшення відповідачу; написання та направлення до Господарського суду Харківської області запиту про надання інформації по справі; моніторинг призначених до розгляду справ, щодо призначення до розгляду справи; написання та направлення до суду клопотань про відеоконференцію; підготовка заяви про збільшення позовних вимог в частині донарахування 3% річних та інфляційних втрат; написання та направлення до суду заяви про виконання вимог ухвали суду від 21.06.2022; підготовка клопотання про пришвидшення розгляду справи в Господарському суді Харківської області; оновлення заяви про збільшення позовних вимог в частині 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку зі збільшенням періоду часу розгляду справи у суді, перерахунок 3% річних та інфляційних втрат; направлення заяви про збільшення стороні по пошті, підписання заяви з додатками ЕЦП та направлення до суду; аналіз відзиву КП "Харківзеленбуд", аналіз та пошук актуальної судової практики з приводу заявленої у відзиві позиції, формування правової позиції по справі з урахуванням відзиву.

Суд відзначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Матеріалами справи підтверджується надання адвокатом АО "Ювіто" Сергєєвим П.О. послуг з правничої допомоги ТОВ "Плант Сервіс".

Водночас, заявлені позивачем вимоги про стягнення правничої допомоги за понесені витрати за участь у судових засіданнях у Господарському суді Харківської області, які відбулись 04.01.2022, 08.02.2022 та 22.02.2022 (13 500 грн.); за аналіз надісланих довірителем нових видаткових накладних по Харківзеленбуду та спілкування по телефону з приводу суду в Харкові та канадському дому (250,00 грн.) та за направлення заяви про зменшення та збільшення відповідачу (1000,00 грн.) суд не приймає, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи та не були неминучими у даній справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Враховуючи викладене, вирішуючи питання про стягнення судових витрат за надання правової допомоги, з урахуванням критеріїв розумності і реальності таких витрат, їх співмірності зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), з урахуванням наданих позивачем доказів на підтвердження таких витрат, суд дійшов висновку, що заявлені представником позивача до стягнення витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 41500,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 232-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс" про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути зі Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради (61145, м. Харків, вул. Клочківська, 195-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс" (03022, м. Київ, вул. Сумська, 3, ) - 41500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті вимог заяви відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс" (03022, м. Київ, вул. Сумська, 3, ).

Відповідач - Спеціалізоване комунальне підприємство "Харківзеленбуд" Харківської міської ради (61145, м. Харків, вул. Клочківська, 195-А, ).

Повне рішення підписано 26 грудня 2022 року.

Суддя О.В. Погорелова