СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Харків Справа №922/1394/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В. , суддя Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

за участю представників:

від прокурора Хряк О.О.,

від 1-го позивача Василенко І.Ю.,

від 2-го позивача не з`явився,

від 1-го відповідача Буряковська О.Ю.,

від 2-го відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова (вх.№955Х від 16.09.2022) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.08.2022 у справі №922/1394/21 (м. Харків, суддя Пономаренко Т.О., повний текст ухвали складено 22.08.2022),

за позовом Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова, м. Харків, в інтересах держави, в особі

1. Харківської міської ради, м. Харків,

2. Північно-Східного офісу Держаудитслужби, м. Харків,

до 1. Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради,

м. Харків,

2. Товариства з додатковою відповідальністю «Спецбуд-3», м. Харків,

про визнання недійсними договорів, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2021 Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Північно-Східного офісу Держаудитслужби звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради та Товариства з додатковою відповідальністю «Спецбуд-3», в якому просив суд:

- визнати недійсним договір будівельного підряду №193 від 13.03.2020 про закупівлю робіт «Капітальний ремонт дороги від житлового будинку № 160Г до житлового будинку №162 Ж по вул. Академіка Павлова (внутрішньоквартальні дороги та тротуари)», код за ДК 021:2015-45233000-9 - Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг, укладений між Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради та товариством з додатковою відповідальністю «Спецбуд-3»;

- визнати недійсним договір будівельного підряду № 245 від 19.03.2020 про закупівлю робіт «Капітальний ремонт дороги від житлового будинку №160Г до житлового будинку №162 Ж по вул. Академіка Павлова (внутрішньоквартальні дороги та тротуари)», код за ДК 021:2015-45233000-9 - Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг, укладений між Департаментом будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради та товариством з додатковою відповідальністю «Спецбуд-3»;

- судовий збір стягнути з відповідачів.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.07.2021 позов задоволено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2021 у справі №922/1394/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.05.2022 рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 у справі №922/1394/21 скасовано. Справу №922/1394/21 передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Під час нового розгляду справи від Харківської міської ради надійшло клопотання (вх.№7788 від 05.08.2022) про залишення позов без розгляду.

В обґрунтування клопотання представник Харківської міської ради вказав на те, що прокурором при зверненні з позовом не було додержано вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та не було доведено наявності у нього підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.08.2022 заяву Харківської міської ради (вх.№7788 від 05.08.2022) про залишення позову без розгляду по справі задоволено. Позовну заяву Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, Північно-Східного офісу Держаудитслужби до Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, Товариства з додатковою відповідальністю «Спецбуд-3» залишено без розгляду.

Суд, зокрема, зазначив, що прокурором при зверненні з цим позовом до суду не додержано вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та не доведено наявності у нього підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, що є підставою для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду).

Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова з вказаною ухвалою не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.08.2022 у справі №922/1394/21 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті; судові витрати за подання позову та апеляційної скарги відшкодувати за рахунок відповідачів на користь прокуратури Харківської області; про дату, час та результати розгляду апеляційної скарги повідомити сторони, Харківську обласну прокуратуру.

В обґрунтування своєї позиції по справі прокурор посилається на те, що перед поданням позову звернувся з відповідними листами (від 12.03.2021) у порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» на адреси позивачів. Протягом розумного строку (місячного терміну) жодної відповіді на вказані листи прокуратурою не було отримано. Позовна заява подана до господарського суду 16.04.2021, тобто після спливу місячного строку очікування. Крім того, у відповіді від 05.05.2021 на лист від 12.03.2021 Харківська міська рада зазначила, що не вважає свої інтереси порушеними, а у випадку встановлення фактів порушення інтересів територіальної громади м. Харкова змозі самостійно захистити свої інтереси в суді. Тобто, навіть після отримання інформації від прокурора про можливі порушення законодавства про публічні закупівлі позивачі не збирались звертатись до суду, що може бути кваліфіковано як бездіяльність органу. Щодо аргументу відповідача про те, що міською радою отримано лист прокуратури 07.04.2021, апелянт вказує, що дані реєстрації вхідної кореспонденції Харківської міської ради не можуть підтверджувати чи спростовувати факт отримання листа, оскільки реєстрація кореспонденції є внутрішньою діяльністю відповідного органу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 апеляційну скаргу Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.08.2022 у справі №922/1394/21 залишено без руху. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. Повідомлено апелянта про можливість подати заяву про усунення недоліків у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Повідомлено апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№5802 від 07.10.2022) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 21.09.2022. Зокрема, апелянтом надано докази сплати судового збору у належному порядку та розмірі (платіжне доручення №1263 від 13.09.2022) та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова (вх.№955Х від 16.09.2022) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.08.2022 у справі №922/1394/21. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1394/21. Встановлено сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень.

19.10.2022 на виконання вимог ухвали суду від Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи № 922/1394/21 (вх.№6245).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2022 призначено справу №922/1394/21 до розгляду на 15.12.2022 о 14:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №131. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду .

Від Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради надійшов відзив (вх.№7976 від 12.12.2022), в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.08.2022 у справі №922/1394/21 без змін; судові витрати покласти на Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова.

В обґрунтування своєї позиції по справі зазначає, що до матеріалів справи прокурором не додано доказів отримання позивачами листів від 12.03.2021, на які він посилається. Натомість Харківською міською радою відповідного листа було отримано 07.04.2021, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції. Також відповідно відбитку поштового штампу на конверті, дата відправлення листа 01.04.2021. Позовна заява була подана до суду 16.04.2022, тобто зі спливом 16 календарних днів від дати відправлення листа та 9 календарних днів після отримання його Харківською міською радою. Отже, прокурором не було дотримано порядку повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, передбаченого ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», що передує зверненню до суду в інтересах органу.

Від Північно-Східного офісу Держаудитслужби надійшло клопотання (вх.№8180 ел.9128 від 14.12.2022), в якому просить розгляд справи провести без участі уповноваженого представника за наявними матеріалами.

Від Харківської міської ради надійшов відзив (вх.№8216 від 15.12.2022), в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу суду без змін; судові витрати покласти на Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова.

В обґрунтування своєї позиції по справі посилається на те, що прокурор повинен дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то саме це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. При цьому самого лише посилання прокурора про виявлення ним порушення інтересів держави та невжиття органом державної влади відповідних дій для такого захисту, недостатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом п.2 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

У судовому засіданні 15.12.2022 присутні представники оголосили свої позиції по справі.

Ураховуючи, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, про час та місце судового засідання сторони повідомлялись належним чином, зважаючи на клопотання 2-го позивача про розгляд справи за відсутності його представника, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову оцінку підставам залишення позову без розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

Узагальнені висновки щодо застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру» містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, на яку посилаються скаржники, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зроблено такі висновки щодо підтвердження прокурором підстав для представництва.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

При цьому самого лише посилання прокурора про виявлення ним порушення інтересів держави та невжиття органом державної влади (позивачем у справі), на який покладено обов`язок щодо судового захисту інтересів держави, відповідних дій для такого захисту, недостатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом пункту 2 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

У постанові Верховного Суду у складі колегії об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19 вказано, що обчислення розумного строку для реагування відповідного органу на повідомлення прокурора повинно враховувати не лише останнє повідомлення прокурора про подання позову до суду, а й попередні листи, направлені прокурором органу, якщо в них міститься інформація про стверджувані порушення (а не просто направлено запит на надання інформації).

При перегляді даної справи Верховний Суд у постанові від 19.05.2022 вказав, що для висновку про дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», та підтвердження бездіяльності компетентного органу, обов`язковим є встановлення обставин, що такий орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави.

При цьому Верховний Суд неодноразово наголошував, що розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Відповідно саме на прокуророві лежить обов`язок надати докази на підтвердження дати фактичного направлення ним листів на адресу Північно-східного офісу Держаудитслужби та Харківської міської ради, їх отримання цими органами та що ними у розумний строк після отримання такого повідомлення не вживалися заходи для захисту інтересів держави, а також існування обставин, що обумовлювали необхідність невідкладного захисту інтересів держави.

Верховний Суд при перегляді цієї справи також зазначив, що натомість суд апеляційної інстанції, відхилив доводи позивача-1 про те, що лист Харківської місцевої прокуратури №1 від 12.03.2021 за №42-2268вих-21 ним отримано лише 07.04.2021, при цьому судами попередніх інстанцій не встановлювались обставини надання прокурором доказів направлення листів на адресу Харківської міської ради від 12.03.2021 за №42-2268вих-21 та Північно-східного офісу Держаудитслужби від 12.03.2021 за №42-2269вих-21 щодо виявлених правопорушень та їх фактичного отримання цими органами, незважаючи на те, що саме цим він обґрунтовує наявність підстав для звернення з даним позовом. Тобто фактично тягар доказування обставин наявності у прокурора правових підстав для звернення прокурора з цим позовом, покладено на позивача-1, який позовні вимоги прокурора не підтримав.

Тобто Верховний Суд вказав, що судам необхідно дослідити обставини надання прокурором доказів направлення листів на адресу Харківської міської ради від 12.03.2021 за №42-2268вих-21 та Північно-східного офісу Держаудитслужби від 12.03.2021 за №42-2269вих-21 щодо виявлених правопорушень та їх фактичного отримання цими органами.

Відповідно до частини 1 статті 316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Так, як свідчать матеріали справи, прокурор надав суду два листи, адресовані позивачам у порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру»: Харківській міській раді від 12.03.2021 за №42-2268вих-21 та Північно-східному офісу Держаудитслужби від 12.03.2021 за №42-2269вих-21 щодо виявлених правопорушень та проведення уповноваженими органами заходів цивільно-правового характеру шляхом подання позовної заяви щодо оскарження спірних закупівель.

Втім з матеріалів справи не вбачається, коли саме вказані листи були надіслані на адресу позивачів. Позовна заява подана до господарського суду 16.04.2021, тобто після спливу місячного строку очікування відповіді, як вказує прокурор. Разом з тим, колегія суддів підкреслює, що вихідна дата листа « 12.03.2021» може не бути тотожною вихідної дати конверту, яким надсилається лист.

При цьому, Північно-східним офісом Держаудитслужби було надано відповідь на лист прокурора від 12.03.2021 за №42-2269вих-21 - 20.04.2021, а Харківською міська радою - 05.05.2021.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги твердження Харківської міської ради про те, що лист від 12.03.2021 за №42-2268вих-21 нею було отримано лише 07.04.2021, оскільки доказів протилежного матеріали справи не містять.

Щодо тверджень апелянта про те, що дані реєстрації вхідної кореспонденції Харківської міської ради не можуть підтверджувати чи спростовувати факт отримання листа, оскільки реєстрація кореспонденції є внутрішньою діяльністю відповідного органу, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

17.10.2019 набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема, внесено зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову «Вірогідність доказів» і викладено її у новій редакції, фактично, впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

З урахуванням наведеного, оцінюючи надані сторонами докази, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, поряд зі ст. 79 ГПК України, застосовувати стандарт «balance of probabilities» («баланс ймовірностей»), за яким факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, а ніж не мав місце.

Так колегія суддів оцінює, що напротивагу тому, що Харківська міська рада надає докази отримання листа від 12.03.2021 07.04.2021, прокурор будь-яких інших доказів отримання вказаного листа в іншу дату не наводить. У зв`язку з чим колегія суддів вважає факт отримання листа Харківською міською радою 07.04.2021 підтвердженим.

Також колегія суддів зазначає, що Харківська міська рада у своєму листі від 05.05.2021 лише повідомляла прокуратуру про те, що до суду із позовом не зверталась, що не є тотожним наявності підстав для висновку про невиконання або неналежне виконання Харківською міською радою своїх функцій щодо захисту інтересів територіальної громади.

Ураховуючи викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що прокурор, звертаючись до позивачів з листами в порядку ст. 23 Закону «Про прокуратуру» не дочекався їх відповіді і звернувся до суду з позовом, чим порушив вимогу про надання розумного строку для реагування на стверджувані порушення.

Також, колегія суддів вказує, що розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Зважаючи на вказане та необхідність надання достатнього строку для вжиття уповноваженим органом заходів щодо захисту інтересів держави самостійно, колегія суддів вважає, що наданий прокурором строк не є розумним, оскільки перебіг строку позовної давності не закінчувався; не існувало загрози подальшого незаконного відчуження державного майна, неналежного витрачання бюджетних коштів чи будь-якої іншої загрози, яка б вимагала термінового втручання прокурора для захисту державних інтересів.

З огляду на вказане, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у справі, що розглядається, прокурором не підтверджено підстав для представництва інтересів держави, що й було враховано судом першої інстанції при залишенні позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Таким чином, колегія суддів встановила, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення, у зв`язку з чим підстав для задоволення скарги колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 273 ГПК апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.248 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 233, 240, 269, п.1, ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.08.2022 у справі №922/1394/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.12.2022.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук