ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1534/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Фермерського господарства «ВЕЛЕС-АГРО Н» (57301, Миколаївська обл., Снігурівський р-н, м. Снігурівка(з), вул. Дорошенка Дмитра, буд. 77, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНИЯ ПРОМЕТЕЙ» (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, буд. 114, )

про стягнення 74186,68 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Ковальчук І.М., адвокат, діє на підставі ордеру

від відповідача: Гарасюта І.О., адвокат, діє на підставі ордеру

Суть спору: Фермерське господарство «ВЕЛЕС-АГРО Н» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНИЯ ПРОМЕТЕЙ» про стягнення 74186,68 грн., з яких: 70642 грн. основного боргу, 2189,90 грн. інфляційних втрат та 1354,78 грн. штрафних санкцій.

Позовні вимоги Фермерського господарства «ВЕЛЕС-АГРО Н» обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки сільськогосподарської продукції №66573 від 02.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 17.08.2022 о 15:30. У судовому засіданні 17.08.2022 судом у протокольній формі з метою забезпечення учасникам справи належних процесуальних гарантій на отримання доступу до суду та повної реалізації належних їм процесуальних прав винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 13.09.2022 о 14:15.

09.09.2022 за вх.№19080/22 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнято судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач зазначає:

- відповідач вказує, що дійсно між сторонами була досягнута домовленість про поставку сільськогосподарської продукції та 02.02.2022 позивачем було поставлено насіння соняшнику у кількості 24,648 т загальною вартістю 504586,98 грн., в т.ч. ПДВ 61966,82 грн; поставка товару здійснювалась на умовах FCA до елеваторного комплексу за адресою: Миколаївська обл., Снігурівський р-н, м. Снігурівка, вул. Центральна, 14, в квоту ТОВ «Компания Прометей»;

- відповідач зазначає, що до моменту поставки товару, ТОВ «Компания Прометей» засобами електронного зв`язку було надіслано на адресу ФГ «Велес-Агро-Н» договір поставки сільськогосподарської продукції №66573 від 02.02.2022 та специфікацію до договору №66573 від 02.02.2022 для підписання з боку постачальника; 04.02.2022 від бухгалтера ФГ «Велес-Агро-Н» шляхом направлення скан-копій з електронної пошти, відповідачем було отримано скановані копії наступних документів: рахунок №3 від 02.02.2022, видаткову накладну №3 від 02.02.2022, першу та останню сторінку договору поставки сільськогосподарської продукції №66573 від 02.02.2022, специфікацію №66573 до договору від 02.02.2022, проте всі скановані копії вищеперелічених документів мали проставлену печатку ФГ «Велес-Агро-Н», але не мали підпису Голови ФГ Номировського О.О.;

- відповідач зауважує, що договором передбачено, що покупець має право застосувати до продавця оперативно-господарську санкцію у вигляді притримання оплати за товар у випадку не здійснення продавцем реєстрації податкової накладної на товар в Єдиному реєстрі податкових накладних, або здійснення такої реєстрації податкової накладної з порушеннями вимог ст. 201.1 ПК України (п.5.2 договору) та/або у випадку поставки неякісного товару та/або прострочення поставки товару більше, ніж на 5 (п`ять) днів, та/або поставки меншої кількості товару, ніж передбачено даним договором або відповідною специфікацією до нього, та/або неповної передачі покупцю товаросупровідної документації, перелік якої передбачений п.4.8 та п.10.2 договору (п.6.7 договору);

- відповідач звертає увагу на те, що якість товару, поставленого продавцем, не відповідає умовам специфікації №66573 від 02.02.2022 до договору, якою передбачено, що максимально допустимий рівень сміттєвої домішки не повинен перевищувати 2%, а зернової домішки - не більше 10%. Так, в товарно-транспортних накладних, наданих позивачем, зерновим складом були проставлені якісні показники та відповідно до штемпеля ТОВ «Прометей Сайлос» на ТТП №РЗ від 02.02.2022 - насіння соняшнику, що перевозилось має смітну домішку - 3%, а зернову домішку - 10,4%; насіння соняшнику, що перевозилось відповідно до ТТП №Р4 від 02.02.2022, має смітну домішку - 3%, а зернову домішку - 10,7%, що не відповідає базисним показникам якості, передбаченими специфікацією та договором;

- відповідач вказує, що позивачем не виконані вимоги п.4.8 та п.10.2. договору, не надано ТОВ «Компания Прометей» оригінали підписаного договору поставки сільськогосподарської продукції №66573 від 02.02.2022, специфікації до договору, видаткової накладної та рахунку, а також, не надано документів, перелічених у п.10.2 договору;

- відповідач зауважує, що договором передбачено, що відкладальною умовою для виникнення обов`язків у покупця за цим договором є надання продавцем покупцю оригіналів документів, які засвідчені підписом уповноваженої особи продавця та відбитком печатки (п.10.2.2), а саме: даний договір; специфікація/специфікації до даного договору; видаткова накладна/видаткові накладні за даним договором; акт/акти перерахунку ціни;

- відповідач звертає увагу на те, що не зважаючи на відсутність факту надання необхідних документів, а також відсутності реєстрації податкової накладної з боку постачальника, ТОВ «Компания Прометей» було сплачено ФГ «Велес-Агро-Н» 433944,80 грн. відповідно до договору та рахунку, що становить 86% вартості товару;

- відповідач вважає за необхідне наголосити на тому, що надані позивачем копії документів, нібито підписаних з боку покупця, та твердження щодо надання таких документів покупцю 02.02.2022 не відповідають дійсності, а самі копії мають ознаки підроблення; по-перше, якщо проаналізувати скановані копії документів, що були направлені на електронну адресу відповідача 04.02.2022 та копії документів (договір, рахунок та видаткову накладну), які додані до позовної заяви, можна зробити висновок, що це ті самі копії, на які було додатково нанесено підпис Голови ФГ «Велес-Агро-Н» Номировського О.О.; по-друге, на вказані скановані копії документів додано один й той самий графічний фрагмент із зображенням відбитку печатки ТОВ «Компания Прометей» та підпису представника постачальника Алєксєєвич Т.С. На думку відповідача вказані ознаки підроблення легко виявити, якщо співставити кути нахилу відбитків печаток на документах та співвідношення нанесених підписів відповідно до проставленої на документах зображення відтиску печатки;

- підсумовуючи, відповідач наголошує на тому, що ФГ «Велес-Агро-Н» не виконало свої обов`язки за договором в частині поставки товару належної якості, а також не передало ТОВ «Компания Прометей» документи, передбачені п.4.8 та п.10.2 договору, зокрема: підписані уповноваженим представником постачальника та засвідчені печаткою підприємства договір поставки, специфікацію, видаткову накладну, рахунок, а також копії завірені підписом керівника та печаткою підприємства статутних документів, статистичних форм, а також довідки ДПІ та витягу з ЄДРРП на нерухоме майно, беручи до уваги п.6.7 та п.10.2.2 договору, стає очевидним, що строк оплати товару для ТОВ «Компания Прометей» не настав. Таким чином, ТОВ «Компания Прометей» не порушило умов договору поставки сільськогосподарської продукції №66573 від 02.02.2022 та до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції у вигляді пені та інфляційних витрат.

13.09.2022 за вх.№19471/22 до суду від відповідача надійшла заява про намір звернутись до суду із клопотання про розподіл судових витрат після винесення рішення по справі.

У судовому засіданні 13.09.2022 судом оголошено перерву до 27.09.2022 о 10:15.

27.09.2022 за вх.№20928/22 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 27.09.2022 судом оголошено перерву до 11.10.2022 о 16:00.

Ухвалою суду від 11.10.2022 відкладено розгляд справи на 25.10.2022 о 09:15. У судовому засіданні 25.10.2022 судом, з метою забезпечення учасникам справи реалізацію належних їм процесуальних прав на вчинення дій під час розгляду справи, у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 09.11.2022 о 14:15. У судовому засіданні 09.11.2022 судом, з метою забезпечення учасникам справи реалізацію належних їм процесуальних прав на вчинення дій під час розгляду справи, у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 30.11.2022 о 16:10. Судове засідання 30.11.2022 о 16:10 не відбулось у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні Господарського суду Одеської області. Ухвалою суду від 01.12.2022 судове засідання призначено на 14.12.2022 о 10:10.

У судовому засіданні 14.12.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 14.12.2022 представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Справа №916/1534/22 розглядалась судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України та оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом та оголошеним загальнодержавним карантином, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

У судовому засіданні 14.12.2022 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 14.12.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Між тим, повний текст рішення складено 29.12.2022 у зв`язку з введенням в м. Одесі екстрених відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді, нестабільність в роботі системи діловодства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

В матеріалах справи наявний договір поставки сільськогосподарської продукції №66573 від 02.02.2022, відповідно до якого Фермерське господарство «ВЕЛЕС-АГРО Н» (продавець, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНИЯ ПРОМЕТЕЙ» (покупець, відповідач) укладають цей договір про таке:

- продавець зобов`язується передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію (в подальшому товар); найменування та загальна кількість товару, що поставляється за даним договором, визначається сторонами у специфікації, що додається до договору та є його невід`ємною частиною (надалі - специфікація) (п.п. 1, 2 договору);

- базисні показники якості товару, який є предметом даного договору встановлюються специфікацією. Остаточна якість товару визначається, відповідно до карток аналізу зерна, виданих сертифікованою лабораторією; у разі незгоди будь-якої сторони з результатами аналізів лабораторії, зацікавлена сторона має право залучити незалежного сюрвєєра для проведення повторного аналізу зразків на відповідність якості товару вимогам даного договору; у разі поставки товару, якісні показники якого не відповідають базисним показникам та/або нормам ДСТУ, визначеним у специфікації, можливість приймання відповідної партії товару з такими якісними показниками та ціна такого товару узгоджується сторонами додатково, шляхом підписання акту перерахунку ціни, у якому будуть відображені фактичні якісні показники товару та відповідно сформована на нього ціна; ціна товару зменшується на кількість відсотків, яка відповідає різниці між фактичними показниками якості товару та базисними показниками, визначеними у специфікації, але в будь-якому разі зменшення ціни не повинно бути менше суми затрат, понесених покупцем, у зв`язку із доведенням товару до базисних показників якості та/або нормам ДСТУ (п.п. 2.1-2.4 договору);

- кількість та ціна товару, що поставляється за даним договором встановлюються специфікацією; ціна товару може змінюватись, відповідно до п.2.4 даного договору (п.п. 3.1-3.2 договору);

- для підтвердження поставки продавцем надаються наступні документи: - рахунок-фактура на товар, що поставляється за договором із зазначенням кількості товару, ціни без ПДВ, загальної суми без ПДВ, суми ПДВ, всього до сплати; - видаткова накладна на товар; - податкова накладна, виписана на товар та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, у відповідності до діючого законодавства України; - товарно-транспортні накладні, що оформлені відповідно до чинного законодавства України (п.4.8 договору);

- якщо інші умови оплати не погоджені сторонами у додатковій угоді, покупець здійснює оплату товару в українських гривнях шляхом банківського переказу вартості товару на поточний рахунок продавця в наступному порядку: - 86% вартості товару сплачується покупцем протягом 3-х робочих днів з дати поставки товару, визначення фактичної кількості та якості поставленого товару згідно умов цього договору, підписання сторонами специфікації до договору, а також після отримання від продавця рахунку-фактури на товар та підписаної видаткової накладної; - 14% вартості товару сплачується покупцем протягом 3-х робочих днів після здійснення продавцем реєстрації податкової накладної на товар в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також перевірки покупцем правильності такої реєстрації відповідної податкової накладної продавцем, за умови відсутності порушень з боку продавця встановлених законодавством вимог щодо реєстрації та належного заповнення податкових накладних; у разі не здійснення продавцем реєстрації податкової накладної на товар в Єдиному реєстрі податкових накладних, або здійснення такої реєстрації податкової накладної з порушеннями вимог ст. 201.1 Податкового кодексу України, покупець має право застосувати до продавця оперативно-господарську санкцію у вигляді притримання оплати за товар до моменту усунення відповідного порушення (п.п. 5.1-5.2 договору);

- у випадку несвоєчасної оплати товару, відповідно до умов цього договору, покупець сплачує продавцю неустойку у вигляді пені в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який вона нараховується, від загальної вартості неоплаченого товару, за кожен день такого прострочення; у випадку поставки продавцем товару, якість якого не відповідає базисним показникам, визначеним специфікацією, покупець має право вимагати від постачальника за своїм вибором: - пропорційного зменшення ціни на товар; - поставки більшої кількості товару по зменшеній ціні; - відмовитися від прийняття товару та його оплати без будь-яких штрафних санкцій з боку продавця, а також вимагати від постачальника компенсації всіх витрат, що понесені покупцем, у зв`язку із прийняттям товару неналежної якості; у випадку поставки неякісного товару та/або прострочення поставки товару більше, ніж на 5 (п`ять) днів, та/або поставки меншої кількості товару, ніж передбачено даним договором або відповідною специфікацією до нього, та/або неповної передачі покупцю товаросупровідної документації, перелік якої передбачений п.4.8 та п.10.2 договору, покупець має право застосувати до постачальника оперативно-господарську санкцію у вигляді притримання оплати товару до моменту усунення відповідного порушення (п.п. 6.5-6.7 договору);

- даний договір набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє до 02.02.2022, а в частині зобов`язань, що виникли до цієї дати - до повного їх виконання відповідними сторонами; якщо інше прямо не передбачено договором або чинним законодавством України, договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до договору; договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, договорі або у чинному законодавстві України; покупець має право розірвати даний договір в односторонньому порядку, якщо: - постачальник прострочив поставку товару або документів, передбачених п.4.8 або п.10.2 даного договору; - якість товару не відповідає умовам даного договору; - у зв`язку із діями чи бездіяльністю продавця, покупець позбавлений або в подальшому може бути позбавлений права на віднесення сум ПДВ за даним договором до податкового кредиту та/або відшкодування ПДВ; - продавець здійснив істотне порушення умов даного договору, при цьому постачальник не звільняється від обов`язку сплатити штрафні санкції та відшкодувати збитки, завдані покупцю внаслідок невиконання постачальником своїх зобов`язань за даним договором (п.п. 9.1-9.3 договору);

- при укладанні договору продавець зобов`язаний надати покупцю наступні документи (копії завіряються підписом керівника та печаткою підприємства): - завірену копію свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності та/або виписки з ЄДР; - завірену копію довідки про включення продавця до ЄДРПОУ; - завірену копію останньої зареєстрованої редакції Статуту продавця; - завірену копію свідоцтва/витягу про реєстрацію платника ПДВ та/або свідоцтва платника єдиного податку; - копії паспортів та довідок присвоєння ідентифікаційного коду директора та головного бухгалтера постачальника, завірених власноручно кожним з них відповідно, та накази (протоколи) про їх призначення; - копію форми 4-сг «Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай» (в період червень-листопад); - копію форми 29-сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур» (в період грудень-травень); - копію останнього статистичного звіту форми 37-сг продавця; - довідка державної податкової інспекції, що підтверджує статус платника єдиного податку четвертої групи поточного року; - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (не пізніше 6 місяців); у разі набуття права користування земельними ділянками до 01.01.2013, необхідно надати скан-копії договорів оренди з відміткою про реєстрацію та/або державні акти на право власності/користування земельної ділянки; - інші документи за вимогою покупця (п.10.2 договору);

- продавець зобов`язаний надати покупцю квитанцію про прийняття (реєстрацію) податкової накладної на товар в Єдиному реєстрі податкових накладних, впродовж 3 днів з дати її прийняття (реєстрації); відкладальною умовою для виникнення обов`язків у покупця за цим договором, є надання продавцем покупцю оригіналів документів, які засвідчені підписом уповноваженої особи продавця та відбитком печатки продавця, а саме: - даний договір; - специфікація/специфікації до даного договору; - видаткова накладна/видаткові накладні за даним договором; акт (акти) перерахунку ціни (п.п. 10.2.1-10.2.2).

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано:

- копію першої та останньої сторінки договору поставки №66573 від 02.02.2022, на яких містяться підписи та печатки сторін;

- специфікацію №66573 до договору поставки, в якій зазначено: найменування товару - соняшник; ціна за 1 т - 20471,72 грн.; кількість товару - 24,648 т; загальна вартість товару - 504586,98 грн.; сума ПДВ - 61966,82 грн.; вологість - 14%; сміттєва домішка - макс. 2%; зернова домішка - 10%; строк поставки - до 28.02.2022;

- видаткову накладну №3 від 02.02.2022 на суму 504586,98 грн.;

- рахунок на оплату №3 від 02.02.2022 на суму 504586,98 грн.;

- товарно-транспортну накладну №Р3 від 02.02.2022 та №Р4 від 02.02.2022;

- договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 10.01.2022 з додатком.

На наданих позивачем документах містяться підписи та печатки сторін, жодних висновків експертизи до суду не надана та відповідних клопотань про призначення експертиз не подано.

На підтвердження власних доводів відповідачем надано:

- першу та останню сторінку договору поставки №66573 від 02.02.2022, специфікацію №66573 до договору поставки, видаткову накладну №3 від 02.02.2022, рахунок №3 від 02.02.2022, на яких міститься лише печатка з боку постачальника;

- докази часткової сплати за поставлений товар, а саме: платіжні доручення №6647 від 10.02.2022 на суму 200000 грн. та №6669 від 11.02.2022 на суму 233944,80 грн.;

- договір складського зберігання від 01.06.2020.

Несплата відповідачем решти вартості поставленого товару за договором поставки №66573 від 02.02.2022 стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення основного боргу, інфляційних втрат та штрафних санкцій.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно з п.п. 5,6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Реалізовуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

За ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд зазначає, що предметом спору у даній справі є стягнення боргу, який виник на підставі договору поставки №66573 від 02.02.2022.

Під час розгляду даної справи судом констатовано, що сторони не заперечують обставину укладеного даного договору на визначених у ньому умовах, будь-які відомості про визнання його неукладеним чи недійсним в матеріалах справи відсутні, виходячи з дій обох сторін суд дійшов висновку про укладення даного договору в наявній в матеріалах справи редакції.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, обставини, на які посилались сторони під час розгляду справи, господарський вказує, що позивачем (постачальником) було поставлено товар на суму, визначену в специфікації до договору, а відповідач (покупець) не в повній мірі здійснив оплату за поставлений товар, з огляду на що, з урахуванням гарантій судового захисту прав, суд дійшов висновку, що докази, надані позивачем на підтвердження позовних вимог, є більш вірогідними, ніж докази, надані відповідачем на їх спростування, внаслідок чого позовні вимоги позивача про стягнення 70642 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому господарський суд погоджується з доводами позивача, що залишок суми основного боргу складає собою передбачений п.5.1 договору відсотковий залишок вартості товару, сплата якого пов`язана сторонами з моментом реєстрації позивачем податкової накладної, що було зроблено.

Господарський суд не приймає до уваги посилань відповідача на відсутність підстав для повної оплати поставленого товару, ненастання строку виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань нібито через ненадання позивачем оригіналів документів, зокрема договору, оскільки розділ 10 (п.10.2) договору регулює питання саме укладення договору, для чого відповідачем мав надаватися пакет документів. Натомість обставина укладення договору на визначених умовах підтверджується діями обох сторін, поставкою відповідного товару, прийняттям вказаного товару відповідачем, оплатою вказаного товару за виключенням суми, пов`язаної з реєстрацією податкової накладної. Таким чином, з огляду на прийняття відповідачем поставленого товару та часткову оплату, неповернення ним цього товару повивачу, відсутні підстави для звільнення відповідача від обов`язку сплатити за переданий йому товар в повному обсязі.

Посилання відповідача на поставку позивачем товару неналежної якості не підтверджені позивачем належними доказами, зокрема, в матеріалах справи відсутні докази дотримання порядку визначення якості товару, передбаченого розділом 2 договору, які могли б слугувати підставою для будь-яких перерахунків.

Докази розірвання договору у зв`язку з ненаданням документів, як це передбачено розділом 9 (п.9.3) договору, в матеріалах справи також відсутні та відповідачем до суду не надані. Навпаки дії відповідача по розрахунку (оплаті) за поставлений товар, окрім часткової вартості товару, оплата якого була пов`язана з реєстрацією податкової накладної, свідчать про виконання обома сторонами умов укладеного договору. Документи, передбачені п.4.8 договору, на підтвердження поставки товару позивачем надані.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Щодо заявлених до стягнення штрафних санкцій та інфляційних втрат слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, умови договору, обставини виниклого між сторонами спору, господарський суд вказує, що часткова оплата відповідачем за товар була пов`язана з невчасною реєстрацією позивачем податкової накладної, про що позивач виходячи з умов укладеного договору мав надати відповідачу належне підтвердження. За таких обставин, враховуючи дії обох сторін, для суду унеможливлено визначення періоду невиконання грошових зобов`язань та встановлення правомірності нарахувань штрафних санкцій та індексу інфляцій, а тому господарський суд дійшов висновку про недоведеність та відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій та інфляційних втрат.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Фермерського господарства «ВЕЛЕС-АГРО Н» та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНИЯ ПРОМЕТЕЙ» 70642 грн. решти основного боргу, в решті позову відмовлено.

Іншого сторонами не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на обох сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Фермерського господарства «ВЕЛЕС-АГРО Н» задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНИЯ ПРОМЕТЕЙ» (54001, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, буд. 114, ) на користь Фермерського господарства «ВЕЛЕС-АГРО Н» (57301, Миколаївська обл., Снігурівський р-н, м. Снігурівка(з), вул. Дорошенка Дмитра, буд. 77, ) 70642 /сімдесят тисяч шістсот сорок дві/ грн. основного боргу та 2362 /дві тисячі триста шістдесят дві/ грн. 41 коп. судового збору.

3.В решті позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2022 р. у зв`язку з введенням в м. Одесі екстрених відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді, нестабільність в роботі системи діловодства.

Суддя Ю.С. Бездоля