ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2022 р. Справа№ 910/20157/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Разіної Т.І.

представники:

від позивача: Совенко О.П. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Ворона Л.О. (в режимі відеоконфенції)

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: Падалка Р.М. (витяг з ЄДРЮОФОПГФ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Полтавської обласної державної (військової) адміністрації

на окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2022

у справі № 910/20157/21 (суддя Баранов Д.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц"

до Полтавської обласної державної адміністрації

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-2: Міністерство оборони України

про визнання договору оренди поновленим, додаткової угоди до договору укладеною,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 01.02.2022 вих. № 62) до Полтавської обласної державної адміністрації про:

- визнання поновленим з 19.04.2021 на той самий строк на тих самих умовах договір оренди землі від 31.01.2011 зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у місті Кременчук Полтавської області 18.04.2011 за номером 00071 щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:002:0075 загальною площею 0,3824 га для експлуатації та обслуговування будівель та споруд бази насосної станції по вул. Затонній, 13 в м. Кременчук, Полтавської області;

- визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 31.01.2011 у зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у місті Кременчук Полтавської області 18.04.2011 за номером 00071 щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:002:0075 загальною площею 0,3824 га для експлуатації та обслуговування будівель та споруд бази насосної станції по вул. Затонній, 13 в м. Кременчук Полтавської області на умовах додаткової угоди № 2 (викладених у заяві про зміну предмету позову від 01.02.2022 вих. № 62).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2022 позов задоволено, вирішено:

- визнати поновленим на той самий строк на тих самих умовах з 19.04.2021 строком на 10 років договір оренди землі від 31.01.2011 зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у місті Кременчук Полтавської області 18.04.2011 за номером 00071 щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:002:0075 загальною площею 0,3824 га для експлуатації та обслуговування будівель та споруд бази насосної станції по вул. Затонній, 13 в м. Кременчук;

- визнати укладеною з 19.04.2021 додаткову угоду до договору оренди землі від 31.01.2011 зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у місті Кременчук Полтавської області 18.04.2011 за номером 00071 щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:002:0075 загальною площею 0,3824 га для експлуатації та обслуговування будівель та споруд бази насосної станції по вул. Затонній, 13 в м. Кременчук у редакції викладеної у резолютивній частині рішення4

- стягнути з Полтавської обласної державної адміністрації на користь Акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" судовий збір в сумі 4540,00 грн.

Короткий зміст оскаржуваної окремої ухвали суду першої інстанції

Окремою ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2022, судом постановлено перевірити наведені в ухвалі факти та обставини з метою уникненням порушення законодавства та недоліків в діяльності Полтавської обласної державної адміністрації (їх структурних підрозділів/посадових осіб). Про наслідки перевірки повідомити Господарський суд міста Києва у найкоротші строки. Ухвалу вирішено направити Офісу Генерального прокурора та сторонам у справі.

Не погодившись з окремою ухвалою, Полтавська обласна державна (військова) адміністрація (відповідно до Указу Президента України № 68/2022 від 24.02.2022 на період воєнного стану Полтавська обласна державна адміністрація набула статусу відповідної військової адміністрації) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2022 у справі № 910/20157/21.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач зазначає, що судом першої інстанції не вказано в окремій ухвалі вмотивованих пояснень щодо факту кримінального правопорушення та його складу, тому на думку відповідача, оскаржувана окрема ухвала ґрунтується виключно на обставинах, які були досліджені в рамках господарського судочинства.

Крім цього, на думку відповідача, зміст оскаржуваної окремої ухвали всупереч положенням ст. 246 Господарського процесуального кодексу України не містить порушень законодавства, які нібито були допущені учасниками справи, також у вищезгаданій ухвалі відсутні посилання на ознаки будь-якого кримінального порушення, що за твердженням відповідача, виключає можливість надсилання цієї ухвали до Офісу Генерального прокурора.

Короткий зміст відзивів позивача та третьої особи-2 на апеляційну скаргу та узагальнення їх доводів

У відзивах на апеляційну скаргу позивач та третя особа-2 просять суд апеляційної інстанції окрему ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній є необґрунтованими, оскільки невиконання відповідачем та її посадовими особами, як органом місцевої виконавчої влади, покладених на законом обов`язків може призвести до порушення прав та законних інтересів учасників цього судового процесу.

Узагальнений виклад позиції третьої особи-1

Третя особа-1 не скористалась правом подати письмові пояснення на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 26.09.2022, апеляційну скаргу Полтавської обласної державної (військової) адміністрації на окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2022 у справі № 910/20157/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/20157/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Полтавської обласної державної (військової) адміністрації на окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2022 у справі № 910/20157/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 16.11.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 розгляд справи № 910/20157/21 відкладено на 21.12.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2022 задоволено клопотання представників позивача та відповідача, вирішено проводити призначене судове засідання на 21.12.2022 в режимі відеоконференції.

В судове засідання, яке відбулося 21.12.2022, з`явився до приміщення суду представник третьої особи-2, а також з`явилися в режимі відеоконференції представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Представник третьої особи-1 у судове засідання не з`явився, до суду апеляційної інстанції надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи, що явка представника третьої особи-1 у судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника третьої особи-1.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи-2, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

В ході розгляду справи № 910/20157/21 судом першої інстанції було встановлено наступне.

Відповідно наказу Міністра оборони України від 07.06.2005 № 308 Державне підприємство Міністерства оборони України "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" було включено до складу державного господарського об`єднання "Військово-будівельна індустрія".

Згідно з протоколом № 2 від 01.08.2007 року членами трудового колективу ДП МОУ "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" було прийнято рішення про створення ЗАТ "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц", затвердження статуту, обрання директора, голови та членів ревізійної комісії, а також взяття в оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства.

Наказом Міністра оборони України від 28.04.2009 № 201 припинено діяльність з 30.04.2009 Державного підприємства Міністерства оборони України "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" як юридичної особи шляхом його реорганізації через приєднання до Закритого акціонерного товариства України "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц".

01.06.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області та Закритим акціонерним товариством "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" укладено договір оренди цілісного майнового комплексу - Державного підприємства Міністерства оборони України "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" про що зроблено реєстраційний запис № 4341, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс Державного підприємства Міністерства оборони України "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц", а саме будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: м. Кременчук, Полтавської області, вул. Київська, 85, та будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: с. Піщане, Кременчуцького району, Полтавської області, вул. Теплична, 2 та інше майно згідно додатку № 3 до договору.

Відповідно до договору про внесення змін № 2 до договору оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства Міністерства оборони України "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц", посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського округу Веселовським А.Г. 01.06.2009 за № 4341, строк дії договору оренди цілісного майнового комплексу від 01.06.2009 продовжено до 01.06.2035.

Згідно додатку № 3 "Розділ І. Інше майно, що передається в оренду. 1. Основні засоби" до договору оренди № 01/Ц-2009 від 28.05.2009 АТ "ККУ "Кварц" прийнято в користування базу насосної станції на річці Дніпро (рядок 97; інвентарний номер 55; кількість 1).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.08.2009 будівлі та споруди бази насосної станції (блокпост охорони, А, А, 32,4 кв.м; господарський блок, В, 15,1 кв.м; навіс, Г; павільйон, Д, 61,5 кв.м; огорожа, № 1-3; вимощення, І; колонка, К) за адресою: вул. Затонна, 13 в м. Кременчук Полтавської області зареєстровані за Міністерством оборони України (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27991825). Технічна інвентаризація об`єкта нерухомого майна проведена 30.06.2009 та заведена інвентаризаційна справа № 4440 реєстровий № М-6/1942.

31.01.2011 між Закритим акціонерним товариством "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" та Кременчуцькою міською радою Полтавської області укладено договір оренди землі щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:002:0075 загальною площею 0,3824 га для експлуатації та обслуговування будівель та споруд бази насосної станції по вул. Затонній, 13 в м. Кременчук.

Відповідно до п. 3 договору на земельній ділянці знаходяться будівлі та споруди бази насосної станції.

Кременчуцькою міською радою Полтавської області (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" (орендар) складено та підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди - земельної ділянки по вул. Затонній, 13, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер :06:002:0075) загальною площею 0,3824 га для експлуатації та обслуговування будівель та споруд бази насосної станції по вул. Затонній, 13 в м. Кременчук терміном на 10 років.

Відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство Міністерства оборони України "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" () припинило свою діяльність 25.10.2010 та його правонаступником є Закрите акціонерне товариство "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" (), яке 28.04.2011 змінило найменування на Публічне акціонерне товариство "Кварц" ().

24.04.2018 відбулася зміна назви товариства на Акціонерне товариство "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" () про що внесено відповідний запис до відомостей про юридичну особу.

В ході розгляду справи, судом першої інстанції було встановлено, що на виконання п. 8 договору оренди землі, позивач листом від 05.02.2021 за вих. № 1/62 повідомило відповідача про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі від 31.01.2011. До зазначеного листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендарем додано проект додаткової угоди.

У відповідь на звернення орендаря (позивача) відповідачем направлено лист від 30.04.2021 № 5670/1/01-37 "Про розгляд заяви" яким щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0075 загальною площею 0,3824 га зазначено про реєстрацію права власності за Кременчуцькою міською радою Полтавської області (згідно даних Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно) та рекомендовано звернутися до відповідного розпорядника у відповідності до ст. 122 ЗК України.

30.06.2021 на виконання Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", у зв`язку з наявністю на спірній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна державної власності, з метою належного оформлення права користування земельною ділянкою Кременчуцькою міською радою Кременчуцького району Полтавської області прийнято рішення "Про передачу земельної ділянки комунальної власності у державну власність", зокрема, вирішено: передати земельну ділянку площею 3824 кв.м (кадастровий номер :06:002:0075) для експлуатації та обслуговування будівель та споруд бази насосної станції (код КВЦПЗ 11.01) по вул. Затонній, 13 в м. Кременчуці до земель державної власності за актом прийому-передачі земельної ділянки.

20.07.2021 позивач листом № 1/375 "Про поновлення договору оренди земельних ділянок" повторно звернулося до відповідача з питанням підписання додаткової угоди до договору оренди землі від 31.01.2011 з додатковим направленням копій листа від 05.02.2021 № 1/62 та рішення міської ради від 30.06.2021, а також проекту додаткової угоди до договору оренд на поновлення оренди земельної ділянки.

Листом від 10.08.2021 № 10047/1/01-37 про розгляд клопотання відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про продовження строку дії договору оренди землі, оскільки в облдержадміністрації відсутні повноваження на розпорядження землями комунальної власності.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" у 2013 році внесено зміни до земельного законодавства України в частині розмежування земель державної і комунальної форми власності відповідно до яких повноваження розпорядження землями державної власності або на яких розміщено об`єкти державної власності відповідно віднесено до місцевих державних адміністрацій (п. 2 ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації").

Так, 27.05.2021 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин".

Відповідно до п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Особливості передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи земельних ділянок комунальної власності у державну власність станом на сьогодні регулюються приписами ст. 117 Земельного кодексу України, відповідно до ч. 1 якої передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні (абз. 2 ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України).

Отже, з огляду на викладене вище, суд першої інстанції презюмує, що починаючи з квітня 2021 року, Полтавській обласній державній адміністрації було достеменно відомо, що за адресою: вул. Затонна, 13 в м. Кременчук Полтавської області знаходиться майно: будівлі та споруди бази насосної станції (блокпост охорони, А, А, 32,4 кв.м; господарський блок, В, 15,1 кв.м; навіс, Г; павільйон, Д, 61,5 кв.м; огорожа, № 1-3; вимощення, І; колонка, К) зареєстровані за Міністерством оборони України та відповідно, які перебувають в оренді Акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц" до 01.06.2035. Також, достеменно було відомо, що земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0075 загальною площею 0,3824 га для експлуатації та обслуговування будівель та споруд бази насосної станції по вул. Затонній, 13 в м. Кременчук перебуває в оренді Акціонерного товариства "Кременчуцьке кар`єроуправління "Кварц".

Отже, перед судом першої інстанції постало питання, чому місцевим органом виконавчої влади досить триваючий час не було виконано прямої норми Закону та не було прийнято земельну ділянку площею 0,3824 га з кадастровим номером :06:002:0075, що знаходиться по вул. Затонна, 13 в м. Кременчук Полтавської області до земель державної власності та відповідно не здійснено державної реєстрації права власності на цю земельну ділянку.

Розглядаючи дану справу, місцевий господарський суд 02.09.2022 постановив оскаржувану окрему ухвалу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої окремої ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржувана окрема ухвала місцевого господарського суду підлягає зміні з наступних підстав.

Предметом даного судового розгляду є питання про наявність/відсутність підстав для постановлення окремої ухвали щодо неправомірних дій відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (ч. 5 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ч. ч. 6, 7 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Отже, окрема ухвала суду у розумінні положень ст. 246 Господарського процесуального кодексу України є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Суд першої інстанції, постановляючи окрему ухвалу у даній справі, виходив із того, що, Полтавською обласною державною адміністрацією не було вчинено жодних дій задля виконання прямої вказівки закону з метою належного оформлення прав держави на земельну ділянкою з кадастровим номером :06:002:0075 загальною площею 0,3824 га та відповідно прийняття даної земельної ділянки до земель державної власності за актом прийому-передачі земельної ділянк, враховуючи розтошування на цій земельній ділянці об`єкта нерухомості державної форми власності. .

Крім того, суд першої інстанції вказував на те, що оскільки земельні ділянки загальною площею 31,8969 га (в тому числі, й спірна земельна ділянка площею 0,3824 га) були надані в постійне користування ДП МОУ "Кварц" згідно державних актів (копії яких містяться в матеріалах справи): від 04.06.1996 серії І-ПЛ № 000982 - на загальну площу 60,57 га, від 03.07.2007 серії ЯЯ № 223601 на загальну площу 3,3333 га, від 25.12.2007 серії ЯЯ № 224424 - на площу 11,0 та відповідно до відомостей наявності та використання земельних ділянок Міноборони (ф. 405) перебувають на оперативному обліку КЕВ м. Полтава, то за таких обставин, така триваюча бездіяльність Полтавської обласної державної адміністрації щодо неприйняття на підставі акту приймання передачі земельної ділянки площею 0,3824 га до земель державної власності та відповідно державної реєстрації права власності на земельну ділянку, у свою чергу позбавляє Міністерство оборони України можливості оформлення права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:002:0075 загальною площею 0,3824 га.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що місцевим органом виконавчої влади тривало не було виконано прямої норми Закону та не було прийнято земельну ділянку площею 0,3824 га з кадастровим номером :06:002:0075, що знаходиться по вул. Затонна, 13 в м. Кременчук Полтавської області до земель державної власності та відповідно не здійснено державної реєстрації права власності на цю земельну ділянку.

Таким чином, беручи до уваги викладене, а також зазначені положення законодавства, суд першої інстанції керуючись ст. 246 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтовано постановив у цій справі окрему ухвалу, що є правом суду.

Однак, окрема ухвала Господарського суду міста Києва від 02.09.2022 у справі № 910/2015/21 підлягає зміні з урахуванням наступного.

Правовий статус місцевих державних адміністрацій встановлюється Конституцією України, Законом України "Про місцеві державні адміністрації" та іншими законами України.

Статтею 118 Конституції України передбачено, що виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації.

Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою. Місцеві державні адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, Законом України "Про місцеві державні адміністрації" та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня. .

Відповідно до Конституції України вищим органом у системі органів виконавчої влади є Кабінет Міністрів України, тому саме органу вищого рівня потрібно повідомляти про недоліки у діяльності органів виконавчої влади нижчого рівня - Полтавської обласної державної адміністрації.

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують та не доводять порушення судом норм процесуального права під час постановлення оскарженої окремої ухвали, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За правилами ч. 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Висновки за результатами апеляційної скарги

З огляду на те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винесення окремої ухвали у порядку ст. 246 Господарського процесуального кодексу України, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 02.09.2022 у справі № 910/20157/21 підлягає зміні в частині визначення органу, якому потрібно направляти окрему ухвалу.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Полтавської обласної державної (військової) адміністрації залишити без задоволення, окрему ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.09.2022 у справі № 910/20157/21 - змінити, виклавши п. 3 в наступній редакції: "3. Ухвалу направити Кабінету Міністрів України та сторонам по справі".

Матеріали справи № 910/20157/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено після виходу судді Тарасенко К.В. з відпустки - 23.01.2023.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Т.І. Разіна