ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року

м. Київ

cправа № 905/3/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючий, Білоуса В.В., Картере В.І.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В.,

учасники справи:

кредитор (скаржник) - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ПРОМІНВЕСТБАНК" Караченцева А.Ю.

представник кредитора -Тунік Г.В., адвокат, довіреність від 03.10.2022 № 09/12/74,

боржник - Приватне акціонерне товариство "Машинобудівний завод "Вістек",

арбітражний керуючий - Паркулаб В.Г. - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ПРОМІНВЕСТБАНК" Караченцева А.Ю.

на ухвалу Господарського суду Донецької області

від 24.12.2021

у складі судді: Огороднік Д.М.

та постанову Східного апеляційного господарського суду

від 22.02.2022

у складі колегії суддів: Плахов О.В. - головуючий, Здоровко Л.М., Мартюхіна Н.О.,

за заявою

Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "Вістек"

про визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий рух справи

1. Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.02.2021 (залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2021) відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Машинобудівний завод "Вістек" (далі - ПрАТ "Машинобудівний завод "Вістек", боржник);

введено мораторій на задоволення вимог кредиторів;

введено процедуру розпорядження майном ПрАТ "Машинобудівний завод "Вістек";

призначено розпорядником майна ПрАТ "Машинобудівний завод "Вістек" арбітражного керуючого Паркулаба В.Г.

2. 26.03.2021 Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - ПАТ "Промінвестбанк", Банк) подано до Господарського суду Донецької області заяву з кредиторськими вимогами (вх. №58861/21).

3. 21.07.2021 ПАТ "Промінвестбанк" подано до Господарського суду Донецької області заяву про уточнення заяви з кредиторськими вимогами до боржника (вх. №15047/21, в якій Банк просив суд визнати вимоги до боржника на загальну суму 212 327 464,28 грн.

4. 17.08.2021 ПАТ "Промінвестбанк" подано до Господарського суду Донецької області заяву про уточнення кредиторських вимог до боржника (вх. № 17420/21), в якій банк просив суд визнати вимоги до боржника на загальну суму 196 153 647,29 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

5. Ухвалою від 24.12.2021 Господарський суд Донецької області визнав грошові вимоги ПАТ "Промінвестбанк" () до боржника з включенням їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі:

4 540,00 грн. - вимоги першої черги;

161 706 552,72 грн. вимоги, забезпечені заставою боржника;

визнав грошові вимоги ТОВ "Машинобудівний завод "Вістек" () до боржника з включенням їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі:

4 540,00 грн. - вимоги першої черги;

15 819 942,03 грн. вимоги четвертої черги;

визначив у справі № 905/3/21 грошові вимоги щодо виплати заробітної плати до боржника ПрАТ "Машинобудівний завод "Вістек", які визнані ухвалами Господарського суду Донецької області від 27.07.2021, від 15.09.2021, від 17.11.2021, від 08.09.2021 та відповідно до зазначеного переліку осіб;

визнав кредиторські вимоги ТОВ "Автотранспортне підприємство "Автотехпром" у розмірі 3 589 630,89 грн., з яких:

4 540,00 грн. судовий збір - перша черга;

3 235 000,00 грн. сума позики - четверта черга;

236 575,55 грн. інфляційних витрат- шоста черга;

118 055,34 грн. 3% річних - шоста черга;

визнав грошові вимоги Головного управління ДПС у Донецькій у розмірі 5 687 395,85 грн., з яких:

4 540,00 грн. судовий збір - перша черга;

3 084 000, 51 грн друга черга;

2 581 581,57 грн. основний борг - третя черга;

21 758,66 грн. штрафні санкції - шоста черга;

55,11 грн. пеня - шоста черга;

не визнав грошові вимоги ПАТ "Промінвестбанк" () до боржника у розмірі 34 447 098,57 грн.

2.1. Судом під час розгляду справи встановлено такі обставини:

- 25.10.2013 між ПАТ "Промінвестбанк" та ПрАТ "Артемівський машинобудівний завод "Вістек" (перейменоване в ПрАТ "Машинобудівний завод "Вістек", позичальник, боржник) укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії №15-93/19-16/13 (кредитний договір), за змістом пункту 2.1. якого Банк зобов`язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії на суму, яка не може перевищувати 120 000 000 грн. (ліміт кредитної лінії), на умовах, передбачених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки відповідно до умов договору. До зазначеного договору неодноразово вносились зміни та доповнення;

- питання щодо виконання кредитного договору № 15-93/19-16/13 від 25.10.2013 було предметом розгляду судом у справі № 905/802/19, у якій Господарський суд Донецької області рішенням від 24.03.2020, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2020, частково задовольнив позовні вимоги ПАТ "Промінвестбанк" до ПрАТ "Машинобудівний завод "Вістек" про стягнення заборгованості на суму 121 560 930,31 грн., в іншій частині позову відмовив;

- 25.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 02.11.2020 №905/802/19; у процесі примусового виконання рішення суду у справі № 905/802/19 з боржника було стягнуто на користь кредитора 4 273 236,74 грн.; кредитор не заявляє своїх вимог до боржника в частині штрафу у розмірі 1 040 113,85 грн., стягнутого за рішенням суду у справі № 905/802/19; загальна заборгованість заявлених грошових вимог по договору про відкриття кредитної лінії № 15-93/19-16/13 від 25.10.2013 до боржника складає 196 153 647,29 грн.;

- боржником передано банку (кредитору) в якості забезпечення виконання вимог за договором про відкриття кредитної лінії № 15-93/19-16/13 від 25.10.2013 майно, обладнання, транспортні засоби, об`єкти нерухомості, товари в обороті, які оцінені сторонами у відповідних договорах на загальну суму 178 245 804,15 грн.

- виходячи із розрахованої суб`єктом оціночної діяльності ФОП Глазиріним В.Ф. у звіті від 21.07.2021 ринкової вартості майна, переданого боржником банку в іпотеку, в заставу, банк вважав, що його вимоги слід включити в реєстр вимог кредиторів окремо, як забезпечені майном на суму 62 269 729,00 грн. При цьому боржник і розпорядник майна заперечували проти включення в реєстр окремо забезпечених вимог кредиторів вимоги банку за оціненою ринковою вартістю майна;

- боржник не надав суду доказів належного виконання зобов`язань щодо своєчасного та в повному обсязі повернення кредиту за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 15-93/19-16/13 від 25.10.2013.

2.2. Дослідивши розрахунки та встановивши обставини, суд у цій справі дійшов висновку про обґрунтованість таких кредиторських вимог ПАТ "Промінвестбанк" до боржника:

94 910 399,44 грн. - заборгованість по кредиту;

38 611 368,92 грн. - заборгованість по процентам;

17 686 842,47 грн. - пеня по кредиту;

38 332,74 грн. - пеня по процентам;

3 194,40 грн.- 3% річних нарахованих на проценти;

9 779 739,34 грн. інфляційні втрати по кредиту;

4 325,41 грн. інфляційні втрати по процентам;

672 350 грн. судовий збір сплачений у справі № 905/802/19;

4 540,00 грн. судовий збір за подання заяви з кредиторськими вимогами.

Решта вимог ПАТ "Промінвестбанк" до боржника судом були визнані необґрунтовані з огляду на встановлені у справі № 905/802/19 та у цій справі обставини та наявні у матеріалах справи докази.

2.3. Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази та доводи банку щодо наявності заставленого майна, місцевий суд дійшов висновку, що визнані судом вимоги ПАТ "Промінвестбанк" до ПрАТ "Машинобудівний завод "Вістек" кредиторські вимоги на загальну суму 161 706 552,72 грн. є забезпеченими повністю, оскільки вартість предметів забезпечення (іпотеки) оцінена сторонами у відповідних договорах на загальну суму 178 245 804,15 грн. та включаються до реєстру вимог окремо. При цьому суд зауважив, що вартість предметів забезпечення (іпотеки) оцінена сторонами у відповідних договорах, тому відсутні підстави враховувати наявну у матеріалах справи оцінку ринкової вартості майна, здійснену суб`єктом оціночної діяльності ФОП Глазиріним В.Ф.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3. Постановою від 04.05.2022 Східний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ПАТ "Промінвестбанк" залишив без задоволення;

ухвалу Господарського суду Донецької області (попереднє засідання) від 24.12.2021 залишив без змін.

3.1. Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні матеріали справи та розглянувши доводи учасників справи, а також з огляду на встановлені обставини, погодився із правильністю висновку місцевого суд про те, що вимоги ПАТ "Промінвестбанк" до ПрАТ "Машинобудівний завод "Вістек на загальну суму 161 706 552,72 грн. є обґрунтованими та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів.

3.2. Апеляційний суд визнав необґрунтованими доводи скаржника щодо необхідності визначення вартості предметів застави на підставі здійсненої оцінки ринкової вартості майна у процедурі розпорядження майном. Суд зазначив, що вартість предмета застави, в тому числі і розмір вимог заставного кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, визначаються у розмірі вартості предмета застави, який визначений між кредитором та боржником у договорах застави (іпотеки). При цьому судом враховано наявність обов`язку у суд, який розглядає вимоги забезпеченого кредитора, встановити розмір вимог кредитора, які можуть бути забезпечені заставою.

4. З огляду на визначені скаржником межі касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень лише в частині кредиторських вимог ПАТ "Промінвестбанк", опис інших обставин та висновків, зазначених у оскаржуваних судових рішеннях, у цій постанові не здійснюється.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

5. ПАТ "Промінвестбанк" 28.07.2022 звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.12.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2022.

6. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 905/3/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Білоус В.В., Картере В.І., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2022.

7. Ухвалою Верховного Суду від 22.08.2022 касаційну скаргу залишено без руху, надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

8. Ухвалою від 27.10.2022 Верховний Суд задовольнив клопотання ПАТ "Промінвестбанк" та поновив зазначеному скаржнику строк на касаційне оскарження;

відкрив касаційне провадження та повідомив учасників справи, що розгляд касаційної скарги ПАТ "Промінвестбанк" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.12.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 відбудеться 13.12.2022 о 11:30.

9. В судове засіданні 13.12.2022 з`явився уповноважений представник скаржника і надав пояснення у справі; інші учасники справи своїх уповноважених представників у судове засідання не направили.

10. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами), Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX), Указу Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX), Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX), Указу Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX), Указу Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX),Верховний Суд розглядає справу № 905/3/21 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (ПАТ "Промінвестбанк")

11. Скаржник звернув увагу, що Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) не пов`язує визнання вимог, забезпечених заставою (іпотекою) майна боржника, для включення їх до реєстру вимог із договірною вартістю предметів забезпечення.

11.1. Обґрунтовуючи оскарження судових рішень з підстав, передбачених пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначив про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Скаржник доводив, що висновок щодо правозастосування у подібних правовідносинах, з урахуванням не тільки статусу боржника, а також і при наявності у справі на час розгляду розміру вимог забезпеченого кредитора проведеної оцінки заставного майна суб`єктом оціночної діяльності відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", на цей час відсутній.

11.2. При цьому скаржник звернув увагу, що у постановах Верховного Суду від 04.02.2021 у справі № 904/1360/19, від 17.06.2020 у справі № 905/2028/18 та Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 902/492/17, на які зіслалися суди попередніх інстанцій, правовідносини не є подібними до правовідносин у цій справі.

11.3. Також скаржник, здійснивши посилання на постанови Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 905/2852/16, від 06.07.2020 у справі № 908/1874/19 зазначив, що в порушення вимог статей 74, 76, 77, 78, 79 ГПК України, суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки висновку про вартість майна, здійсненим суб`єктом оціночної діяльності ФОП Глазиріним В.Ф. у звіті від 21.07.2021 щодо визначення вартості заставного майна банку.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

12. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

13. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

14. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

15. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 11 - 11.3 описової частини цієї постанови та в межах, викладених у пункті 4, 16 цієї Постанови.

Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

16. Зі змісту касаційної скарги (з урахуванням заяви про усунення недоліків) вбачається, що скаржник оскаржує судові рішення лише в частині визначення вартості заставного майна боржника, тому, з урахуванням положень статті 300 ГПК України колегія суддів переглядає оскаржувані рішення лише в зазначеній частині.

Надаючи оцінку доводам скаржника та відповідності рішень судів попередніх інстанцій положенням процесуального та матеріального права, колегія суддів враховує таке.

17. Системний аналіз норм статті 572 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України), статті 1 Закону України "Про заставу", статті 1 Закону України "Про іпотеку" дає підстави для висновку, що законодавець при визначенні відповідних правових норм так чи інакше текстуально використовує поняття "переважність права заставодавця (іпотекодавця) перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок заставного (іпотечного) майна".

Отже, сутність застави (іпотеки) полягає не лише в тому, щоб забезпечити основне зобов`язання в повному обсязі, а в тому, що правом застави (іпотеки) є право на чужу річ, яке належить кредитору в забезпечення його права вимоги за зобов`язанням і яке виявляється в можливості переважного (порівняно з іншими кредиторами) задоволення із цінності цієї речі.

18. Аналіз норм КУзПБ свідчить, що в процедурі розпорядження майном на стадії формування реєстру кредиторів не передбачено будь-якої оцінки майна для визначення його вартості. Відповідно до частини восьмої статті 45 КУзПБ розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром. Лише у процедурі ліквідації до повноважень ліквідатора належить: визначення початкової вартості майна банкрута (частина перша статті 61 КУзПБ); визначення початкової вартості продажу майна банкрута (частина перша статті 63 КУзПБ); визначення початкової ціни як однієї з умов продажу за погодженням з комітетом кредиторів та забезпеченим кредитором (щодо майна, яке є предметом забезпечення) (частини перша, друга статті 75 КУзПБ).

19. Системний аналіз абзацу третього частини другої статті 45 КУзПБ у взаємозв`язку з положеннями статей 572, 575, 589 ЦК України, статей 7, 11, 17, 18 Закону України "Про іпотеку" та статей 12, 19, 28 Закону України "Про заставу" дає підстави для висновку, що кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент його реалізації.

20. При цьому згідно частини другої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим. Аналіз зазначеної статті дає підстави для висновку про те, що вартість предмета застави, в тому числі і розмір вимог заставного кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, визначаються у розмірі вартості предмета застави, який визначений між кредитором та боржником у договорі застави

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 01.11.2022 у справі № 910/638/20 та від 17.06.2020 у справі № 905/2028/18, а також не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 15.05.2018 у справі № 902/492/17).

Щодо суті касаційної скарги

21. Як вбачається з матеріалів справи, місцевим суд у цій справі дійшов висновку про обґрунтованість таких кредиторських вимог ПАТ "Промінвестбанк": 94 910 399,44 грн. - заборгованість по кредиту; 38 611 368,92 грн. - заборгованість по процентам; 17 686 842,47 грн. - пеня по кредиту; 38 332,74 грн. - пеня по процентам; 3 194,40 грн. - 3% річних нарахованих на проценти; 9 779 739,34 грн. інфляційні втрати по кредиту; 4 325,41 грн. інфляційні втрати по процентам; 672 350 грн. судовий збір сплачений у справі № 905/802/19; 4 540 грн судовий збір за подання заяви з кредиторськими вимогами. Решта вимог ПАТ "Промінвестбанк" до боржника судом були визнані необґрунтовані з огляду на встановлені у справі № 905/802/19 та у цій справі обставини та наявні у матеріалах справи докази.

22. Також з оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що визнані судом вимоги ПАТ "Промінвестбанк" до ПрАТ "Машинобудівний завод "Вістек" кредиторські вимоги на загальну суму 161 706 552,72 грн. є забезпеченими повністю, оскільки вартість предметів забезпечення (іпотеки) оцінена сторонами у відповідних договорах на загальну суму 178 245 804, 15 грн. та включаються до реєстру вимог окремо.

23. При цьому колегія суддів у цій справі вважає необґрунтованими доводи скаржника щодо необхідності застосування у цьому випадку положень Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" з огляду на таке.

23.1. Колегія суддів звертає увагу, що необхідно розмежовувати дії щодо визначення вартості заставного майна боржника та щодо визначення розміру кредиторських вимог, оскільки такі дії є різними за своєю суттю та наслідками як для боржника, так і для кредиторів. При цьому Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент реалізації заставного (іпотечного) майна.

23.2. На цій стадії (формування реєстру кредиторських вимог у попередньому судовому засіданні) Кодексом України з процедур банкрутства реалізація майна боржника не передбачена, тому посилання скаржника на необхідність здійснення додаткової оцінки на підставі положень Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та її врахування у цьому випадку є передчасним.

23.2. Також колегія суддів звертає увагу, що ціна майна може змінюватись не тільки з моменту укладення договору іпотеки до порушення провадження у справі про банкрутство, але і з моменту визнання кредиторських вимог і внесення їх у реєстр вимог кредиторів до моменту фактичної реалізації заставного (іпотечного) майна. Тому внесена до реєстру вимог кредиторів договірна ціна заставного (іпотечного) майна до реєстру вимог кредиторів за результатами розгляду кредиторських вимог у попередньому судовому засіданні не є остаточною, оскільки кінцева вартість заставного (іпотечного) майна для цілей проведення розрахунків із забезпеченим кредитором формується в момент реалізації такого майна.

23.3. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вимоги забезпеченого кредитора, якщо інше не обумовлено договором застави (іпотеки) та немає заяви такого кредитора про повну чи часткову відмову від забезпечення, до поручителя, який є боржником в основному зобов`язанні, є, з урахуванням положень статті 1 КУзПБ, статей 572, 575, 583, 584, 589 ЦК України, статей 11, 12, 28 Закону України "Про заставу", статті 1, 3, 7, 11, 17, 39 Закону України "Про іпотеку", забезпеченими в цілому незалежно від облікової оцінки заставного (іпотечного) майна визначеної сторонами в договорі застави (іпотеки). Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 04.02.2021 у справі № 904/1360/19, яка хоч і стосується в першу чергу майнового поручителя, який не є боржником в основному зобов`язанні, однак, з огляду на подібність правового регулювання, вона може бути врахована і у цій справі.

23.4. З матеріалів справи вбачається та судами у цій справі встановлено, що кредитор не подавав заяву про відмову від забезпечення, тому, з урахуванням положень статті 1 КУзПБ, статей 572, 575, 583, 584, 589 ЦК України, статей 11, 12, 28 Закону України "Про заставу", статті 1, 3, 7, 11, 17, 39 Закону України "Про іпотеку", його вимоги є забезпеченими, про що правильно було зазначено судами попередніх інстанцій.

24. Також колегія суддів враховує, що згідно з положеннями частини четвертої статті 591 ЦК України та частини сьомої статті 47 Закону України "Про іпотеку", якщо сума, одержана від реалізації предмета застави (іпотеки), не покриває вимоги заставодержателя (іпотекодержателя), він має право отримати суму, якої не вистачає (решту суми).

24.1. Тобто звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо сума, одержана від реалізації предмета іпотеки, не покриває вимоги іпотекодержателя, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання відповідних сум.

24.2. Вимоги кредитора стосовно суми основного боргу, якої не вистачає після реалізації предмета іпотеки на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, втрачають статус забезпечених. Розмір таких вимог як і їх черговість повинен визначатися судом (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 911/2430/14, від 27.05.2021 у справі № 916/1142/18).

25. Колегія суддів звертає увагу, що Кодекс України з процедур банкрутства не пов`язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. При цьому, якщо кредитор-заставодержатель вважає, що реалізаційна вартість предметів застави буде відмінною від визначеної договором застави вартості, то дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави, після чого вимоги, які не забезпечені заставою, переходять до 4 або 6 черги вимог кредиторів, якщо боржник у справі про банкрутство отримував кредит чи надав фінансову поруку і вона не припинилася, або погашаються (припиняються), якщо боржник у справі є тільки майновим поручителем третьої особи, яка отримувала кредит.

26. Доводи скаржника щодо необхідності врахування судами у цьому випадку наявної в матеріалах справи оцінки ринкової вартості майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності ФОП Глазиріним В.Ф. колегія суддів вважає необґрунтованою з огляду на таке.

26.1. Законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням відповідно до статті 86 ГПК України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

26.2. Водночас у силу приписів статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

26.3. Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди не врахували наявну в матеріалах справи оцінку ринкової вартості майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності ФОП Глазиріним В.Ф., оскільки вартість предметів забезпечення (іпотеки) була оцінена сторонами у відповідних договорах.

Отже, суди здійснили оцінку зазначеного доказу та надали обґрунтування щодо неврахування такого доказу під час визначення та внесення кредиторських вимог ПАТ "Промінвестбанк" до реєстру вимог кредиторів.

26.4. Водночас наведені скаржником доводи у цій частині фактично стосуються необхідності переоцінки наявного у матеріалах справи доказу, тобто зводяться до заперечення обставин, встановлених судами попередніх інстанцій під час розгляду справи, та перегляду вже здійсненої оцінки доказів у справі. Разом з тим, в силу приписів статті 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, додатково перевіряти докази.

26.5. Крім того колегія суддів враховує, що вартість заставного майна, зазначена у договорі, була також погоджена безпосередньо скаржником під час укладення такого договору, тому підстави для її перегляду із застосуванням експертної оцінки майна на цій стадії провадження у справі про банкрутство відсутні.

27. Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи скаржника щодо застосованих судами попередніх інстанцій правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 01.11.2022 у справі № 910/638/20 та від 17.06.2020 у справі № 905/2028/18, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 902/492/17 з огляду на таке.

27.1. Аналіз змісту зазначених судових рішень дає підстави для висновку, що такі рішення були прийняті у справах про банкрутство, за результатами розгляду кредиторських вимог та за наявності обставин укладення договорів застави (іпотеки), одним із учасників розгляду справи є банк.

Відтак, з огляду на наявність однакового суб`єктного складу, правовідносин, що склались між учасниками справи та встановлені судами обставини, правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 01.11.2022 у справі № 910/638/20 та від 17.06.2020 у справі № 905/2028/18, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 902/492/17 в цілому є релевантними до правовідносин, які склались у цій справі.

28. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

28.1. У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами касаційного провадження

29. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

30. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

31. Ураховуючи наведені положення законодавства та встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень відсутні, тому у задоволенні касаційної скарги слід відмовити.

Щодо судових витрат

32. З огляду на положення статті 129 ГПК України та залишення касаційної скарги ПАТ "Промінвестбанк" без задоволення, понесені у зв`язку з касаційним переглядом справи судові витрати покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ПРОМІНВЕСТБАНК" Караченцева А.Ю. - залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.12.2021 у справі № 905/3/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

В.І. Картере