ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.12.2022 Справа № 914/3307/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Н.Є. Березяк, розглянувши матеріали заяви: Фізичної особи-підприємця Імшеницької Тетяни Степанівни, м. Львів,

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-Біонік», м. Дрогобич Львівської області,

про видачу судового наказу: про стягнення заборгованості у розмірі 163 187,22 грн

Представники сторін не викликались (не повідомлялись)

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла заява Фізичної особи-підприємця Імшеницької Тетяни Степанівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-Біонік» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у розмірі 163187,22грн.

Розглянувши заяву та долучені до неї матеріали, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК Украни, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Однак, разом з цим, Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України підставою для відмови у видачі судового наказу може бути та обставина, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За приписами ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Так, як стверджує заявник 16 вересня 2022 року між ФОП ІМШЕНИЦЬКА Т.С. та ТзОВ «ВП-БІОНІК» узгоджено заявку на перевезення вантажу у міжнародному сполученні, перевізник отримав вантаж до перевезення, однак у зв`язку з невідповідністю товаросупровідної документації вантажу, який передано Перевізнику для перевезення, вантаж було вивантажено Держмитслужбою. В подальшому директора ТзОВ «ВП-БІОНІК» постановою Галицького районного суду міста Львів було притягнено до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, а вантаж конфісковано в дохід Держави.

До своєї заяви заявник долучив: акт про прийняття-передачі виконаних робіт від 17.10.2022, рахунок-фактура №288-22-Ю від 17.10.2022, акт завантаження автомобіля від 16.09.2022, заявку від 16.09.2022 про надання транспортних послуг.

Суд звертає увагу, що на акті про прийняття-передачі виконаних робіт від 17.10.2022, акті завантаження автомобіля від 16.09.2022 та заявці від 16.09.2022 ( яку заявник зазначає , як письмовий договір транспортного перевезення) про надання транспортних послуг відсутні підписи боржника ( замовника послуг).

Згідно статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В даному випадку визначальним для правильного застосування норм процесуального права та можливості розгляду справи за правилами наказного провадження, яке законодавець відокремив від інших видів провадження у цивільних справах, і видачі судового наказу як особливої форми судового рішення є саме наявність укладеного між сторонами в письмовій (електронній) формі договору, а не фактичне існування договірних відносин. Як вже запзначалося раніше, жоден із долучених до заяви про видачу судового наказу документів не підтверджує беззаперечний факт надання послуг та виконання сторонами договору перевезення, як і не підтверджує виникнення права грошової вимоги.

Заява про видачу судового наказу подана через електронний суд. Із поданої електронної копії Заявки не вбачається наявність підпису замовника , а відбиток лише печатки ТзОВ «ВП-БІОНІК» не може свідчити про укладеність договору перевезення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що до заяви про видачу судового наказу не долучено документів, які б підтверджували виникнення у заявника права на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-Біонік» заборгованості у розмірі 163 187,22 грн.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що згідно з ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 150, 151, 152, 153 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Імшеницькій Тетяні Степанівні у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-Біонік» про стягнення заборгованості у розмірі 163 187,22 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у строки та в порядку, встановлені ст. ст. 255, 256 ГПК України.

Інформацію про справу можна отримати за такою веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5015.

Суддя Березяк Н.Є.