ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2022 р. Справа№ 910/5958/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

за участю секретаря судового засідання Зорі В.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання:

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 (повний текст складено 05.04.2022)

у справі № 910/5958/20 (суддя - Зеленіна Н.І.)

за позовом Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві

до 1. Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

2. Компанії Ей/О Рігас Кугу Буветава

про визнання недійсним контракту №1219 від 02.11.2011,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Головне управління Державної податкової служби України у м. Києві звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" та компанії А/О RIGAS KUGU BUVETAVA про визнання недійсним контракту №1219 від 02.11.2011.

Обґрунтовуючи позов, Головне управління Державної податкової служби України у м. Києві посилалося на обставини, встановлені у порядку кримінального судочинства і зазначені у вироках Шевченківського районного суду міста Києва у справах №761/10809/17 та №761/7184/17 відосно здійснених порушень закону підчас проведення процедури державних закупівель, внаслідок чого укладений внаслідок дій злочинної організації з метою реалізації єдиного злочинного плану по заволодінню коштами Акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" Контракт є недійсним як таких , укладений є недісним в силу ст. 228 ЦК України.

У додаткових поясненнях позивач вказував, що вироком суду встановлено, що підписант оспорюваного контракту у період з вересня 2010 року по теперішній час приймав участь у злочинній організації, на меті якої було заволодіння майном в особливо великому розмірі.

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечив, вказуючи, що вирок суду не є обов`язковим доказом у доведенні наміру сторін в укладенні договору з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. До того ж у позивача відсутнє суб`єктивне право на задоволення позову про визнання недійсним правочину, стороною якого позивач не є.

У відзиві на позов Компанія А/О RIGAS KUGU BUVETAVA проти задоволення позову заперчувала, вважала, Контракт не суперечить закону та публічному порядку, вартість придбаного згідно оспорюваного контракту товару незавищена, обставини завищення вартості товару не досліджувались в межах кримінальних справ №761/43004/17 та №761/10809/17.

Крім того, позивач пропустив строк позовної давності на вимогу про визнання недійсним Контракту №1219 від 02.11.2011.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 у задоволенні позову відмовлено.

Установивши, що вироки Шевченківського районного суду міста Києва у справах №761/10809/17 та №761/7184/17 не встановлюють вину юридичної особи (у даному випадку - відповідача-1) в особі підписанта Контракту (Кудіка В.В.) в укладенні оспорюваного контракту з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства - заволодіння коштами АТ "НАК "Нафтогаз України" (власником якого є Кабінет Міністрів України), а інших доказів недійсності спірного Контракту, окрім як посилань на вироки судів, що не мають преюдиційного значення для вирішення даного спору, позивачем суду не наведено, суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність позивачем обставин того, що Контракт був вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства.

Суд першої інстанції також зауважив на ту обставину, що починаючи з 2015 року адміністративними судами розглядається адміністративний спір між позивачем та відповідачем-1 з приводу відшкодування АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" податку на додану вартість у розмірі 600041388,00 грн.

Як установив суд, даний спір не розглянутий, а провадження у справі №826/3144/16 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у господарській справі №910/5958/20, тож більш як за 5 років до звернення із даним господарським позовом позивач був обізнаний як із фактом укладення відповідачами Контракту, так із фактом виконання такого Контракту, однак ініціював спір щодо визнання недійсним Контракту лише у 2020 році, що ставить під сумнів добросовісне користування позивачем своїми процесуальними правами в частині дійсної спрямованості даного позову на захист свого порушеного права та відсутність інших мотивів подання такого позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд вказав, що особа, яка звертається з позовом про визнання недійсним договору, у якому вона участі не брала і яка не заявляє вимог про застосування наслідків недійсності правочину, використовує спосіб захисту своїх прав, який не є еффективним, а тому не повинна очікувати на задовлення своєї вимоги .

Короткий зміст апеляційої скарги

З мотивами та висновками суду першої інстанцїі не погодився позивач і, звернувшись до Північого апеляційного господраського суду з апеляційною скаргою, просив рішення суду скасувати, і прийняти нове рішення про задоволення позову.

У доводах апеляційної скарги позивач вказував, що судом першої інстанцїі не надано вірної оцінки обставинам, встановленим вирокам Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року по справам № 761/43004/17 та №761/7184/17 у частині встановлення допущених порушень у сфері державних закупівель СПБУ.

Вважаючи, що правовідносини у сфері державних закупівель є публічними, апелянт просив визнати недійсним Конктракт, укладений відповідачами, як такий, що порушує публічний порядок.

Відповідачі проти задоволення апеляційної скарги заперечували і просили рішення суду залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи учасників справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

02.11.2011 між Акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", як покупцем, та компанією JSK RIGAS KUGU BUVETAVA, як продавцем, укладено Контракт №1219, предметом якого є постачання продавцем покупцю Самопідіймальної плавучої бурової установки В-319 (СПБУ В-319). Загальна вартість поставки СПБУ В-319 згідно Контракту - 3 091 757 667,12 грн, в т.ч. ПДВ - 618 351 533,42 грн.

Актом прийому-передачі від 21.12.2012, а також платіжними дорученнями №25 та №26 від 28.21.2012, підтверджено повне виконання сторонами зобов`язань за контрактом №1219.

СПБУ В-319 прошла процедуру митного оформлення на Кримській митниці у відповідності з вимогами митного законодавства з оформленням Кримською митницею вантажно-митної декларацією №600020000/2012/003346 від 29.12.2012.

У квітні 2020 року Головне управління Державної податкової служби України у м. Києві звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом про визнання недійсним укладеного відповідачами Контракту на пдітсаві ч. 1 ст. 228 Цивільного кодексу України.

На думку позивача, порядок укладення договору про державні закупівлі є публічним, тож у разі установлення порушень при здійсненні таких процедур укладений за їх наслідками договір є таким, що порушує публічний порядок.

Колегія суддів з такими доводами погодитися не може, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1-3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пґятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом Закону «Про здійснення державних закупівель» укладений за результатами здійснення державних закупівель договір є оспорюваним.

Під публічним порядком розуміють публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави.

Виділяючи правочин, що порушує публічний порядок, як окремий вид нікчемних правочинів, Цивільний кодекс України виходить зі змісту самої протиправної дії та небезпеки її для інтересів держави і суспільства загалом, а також значимості порушених інтересів внаслідок вчинення такого правочину.

При цьому категорія публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку.

Отже, контракт №1219, предметом якого є постачання продавцем покупцю Самопідіймальної плавучої бурової установки В-319 (СПБУ В-319). Загальна вартість поставки СПБУ В-319 згідно Контракту - 3 091 757 667,12 грн, в т.ч. ПДВ - 618 351 533,42 грн., не порушує суттєвих основ правопорядку, тож застосування ч. 1 статті 228 Цивільного кодексу України є неправомірним.

Крім того, у вироках Шевченківського районного суду міста Києва у справах №761/7184/17 та №761/10809/17 досліджувалися обставини підготовки та підписання контракту № 221 від 29.03.2011 та контракту № 1219 від 29.03.2011 р.

Натомість підставою позову у господарській справі є Контракт №1219 від 02.11.2011 між Акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", як покупцем, та компанією JSK RIGAS KUGU BUVETAVA

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду,проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Висновки суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, дав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає,а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта .

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у м. Києві залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 у справі № 910/5958/20 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/5958/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст постанови складено 13.02.2023 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко