ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"20" грудня 2022 р. Справа №909/1079/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б.

секретар судового засідання Олійник Н.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Галагро-Доба"
про відшкодування судових витрат
у справі №909/1079/21
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Тязів-Агро"
до відповідача 1 Більшівцівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Галицького району Івано-Франківської області
до відповідача 2 товариства з обмеженою відповідальністю "Галагро-Доба"
про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2022 у справі №909/1079/21 відмовлено в задоволенні позову ТОВ "Тязів-Агро" до Більшівцівської селищної ради об`єднаної територіальної громади Галицького району Івано-Франківської області та ТОВ "Галагро-Доба" про визнання недійсним рішення двадцятої сесії сьомого демократичного скликання Новоскоморохівської сільської ради від 09.06.2020 "Про затвердження результатів інвентаризації масивів земель сільськогосподарського призначення на території сільської ради та передачі їх в оренду" з тих підстав, що прийняте рішення органу місцевого самоврядування відповідає вимогам норм законодавства і підстави для його скасування відсутні.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 рішення місцевого господарського суду частково скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ Тязів-Агро частково задоволено. В решті рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.09.2022 у справі №909/1079/21 скасовано постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.07.2022, вказану справу направлено до Західного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.02.2022 у справі №909/1079/21 залишено без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тязів-Агро" б/н від 15.04.2022 - без задоволення.

В судовому засіданні 06.12.2022 до закінчення судових дебатів представник відповідача-2 оголосив клопотання про відшкодування судових витрат.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.12.2022 для винесення додаткової постанови призначено судове засідання у справі №909/1079/21 на 20.12.2022.

Зобов`язано ТОВ "Галагро-Доба" протягом п`яти днів з дати ухвалення судового рішення надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази в обгрунтування понесених витрат.

15.12.2022 на адресу суду надійшла заява ТОВ "Галагро-Доба" вих.№09/12/22 від 09.12.2022, в якій заявник просить стягнути на користь ТОВ "Галагро-Доба" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 46 000,00грн, розгляд справи, призначеної на 20.12.2022 провести без участі представника останнього.

ТОВ "Галагро-Доба" на підтвердження понесених судових витрат за надання правничої допомоги долучено:

копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1810 від 19.12.2003;

копію Договору по правничу (правову) допомогу №ГАД/21-11 від 22.11.2021;

копію Додатка №1 до Договору про правничу (правову) допомогу №ГАД/21-11 від 22.11.2021;

копію Акта №2 здачі-приймання наданих послуг від 06.06.2022;

копію платіжного доручення від 07.06.2022 на суму 20 000 грн;

копію Акта №3 здачі-приймання наданих послуг від 06.12.2022.

Пунктом 3 частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з ч.ч.1,3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2022 на адресу суду надійшла заява ТОВ "Галагро-Доба" вих.№09/12/22 від 09.12.2022, в якій заявник просить стягнути на користь ТОВ "Галагро-Доба" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 46 000,00грн.

ТОВ "Галагро-Доба", зокрема, зазначає, що адвокат Бакун А.Ю. здійснював надання професійної правничої допомоги TOB «Галагро-Доба» протягом розгляду справи в першій, апеляційній та касаційній інстанціях у відповідності до укладеного між сторонами договору про правничу (правову) допомогу №ГАД/21-11 від 22.11.2021. Для здійснення своїх повноважень та на представлення інтересів клієнта адвокату було надано довіреність, копія якої знаходиться у матеріалах справи.

При складенні та підготовці відзиву на апеляційну скаргу адвокат Бакун А.Ю. інформував апеляційний суд, що у відповідності до положень п.9 ч.3 ст.162 ГПК України судові витрати які планує понести віповідач-2 на професійну правничу допомогу при апеляційному розгляді справи №909/1079/21 орієнтовно оцінюється в 20 000,00 гри.

На виконання умов договору між ГОВ «Галагро-Доба» та адвокатом укладено Акт №2 здачі-приймання наданих послу від 06.06.2022. Виконані та прийняті за Актом №2 від 06.06.2022 послуги з професійної правничої допомоги в розмірі 20 000,00грн оплачено TOB «Галагро-Доба» платіжним дорученням №3422 від 07.06.2022.

Окрім того, адвокатом надано правничу допомогу товариству при підготовці та розгляді касаційної скарги в Верховному Суді. Суд касаційної інстанції поклав вирішення питання розподілу судових витрат на суд апеляційної інстанції при повторному розгляді скарги.

Заявник зазначає, що, враховуючи складність судового процесу, кількість судових засідань та підготовки процесуальних документів та додаткових доказів, надання правової допомоги у відповідності з укладеним договором, сторонами складено та підписано також Акт №3 від 06.12.2022, яким підтверджуються виконані та прийняті послуги з професійної правничої допомоги в розмірі 26 000,00грн.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.126 ГПК України).

Приписами ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначені підстави для здійснення адвокатської діяльності. Зокрема, зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст.627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст.43 Конституції України. Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.09.2021р. у справі №918/1045/20.

Крім того метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утриматися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2022р. у справі №911/2737/17.

Згідно правової позиції, викладеної, зокрема в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.06.2018 у справі №904/8308/17 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18, розмір судових витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, а суд повинен оцінити рівень адвокатських витрат, що були присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично і чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною чи її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.11.2018 у справі №910/23210/17.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

Поряд з цим суд зазначає, що згідно ч.5 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічну правову позицію викладено зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду: від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15.

У постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

ТОВ "Галагро-Доба" на підтвердження понесених судових витрат за надання правничої допомоги долучено:

копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1810 від 19.12.2003;

копію Договору по правничу (правову) допомогу №ГАД/21-11 від 22.11.2021;

копію Додатка №1 до Договору про правничу (правову) допомогу №ГАД/21-11 від 22.11.2021;

копію Акта №2 здачі-приймання наданих послуг від 06.06.2022;

копію платіжного доручення від 07.06.2022 на суму 20 000 грн;

копію Акта №3 здачі-приймання наданих послуг від 06.12.2022.

У актах №2 та №3 здачі-приймання наданих послуг на загальну суму 46 000,00грн зазначено такі послуги, надані згідно договору про надання правничої допомоги №ГАД/21-11 від 22.11.2021:

-підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу (8 годин) 16 000,00грн;

-підготовка заперечень на клопотання ТОВ «Тязів-Агро» від 15.04.2022 про призначення судової експертизи (2 години) 4 000,00грн;

-участь у судових засіданнях суду апеляційної та касаційної інстанцій 19 000,00грн;

-підготовка касаційної скарги на постанову апеляційного суду від 06.07.2022, формування додатків та надсилання їх сторонам у справі - 7 000,00грн;

-надання правової допомоги та юридичні послуги на забезпечення представництва і підтримки позиції у судовому процесі №909/1079/21.

Як вбачається із матеріалів справи, пунктом 62 постанови Верховного Суду від 13.09.2022 у справі №909/1079/21 суд касаційної інстанції поклав вирішення питання розподілу судових витрат на суд апеляційної інстанції при повторному розгляді скарги.

Отже, враховуючи фактичний об`єм виконаної роботи, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими та доведеними заявлені понесені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації відповідачу за розгляд справи в судах касаційної та апеляційної інстанцій в сумі 46 000,00 грн.

В судове засідання позивач не з`явився, заперечень щодо суми, заявленої відповідачем на правову допомогу суду не надав, отже скористався наданими йому правами на власний розсуд..

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 46000,00 грн з урахуванням критерію розумності розміру таких витрат, виходячи з конкретних обставин справи та обсягу наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів у судах апеляційної та касаційної інстанцій під час розгляду справи.

Керуючись статями 86, 123, 124, 126, 129, 169, 221, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ТОВ "Галагро-Доба" вих.№09/12/22 від 09.12.2022 про ухвалення додаткового рішення задоволити.

Стягнути з ТОВ Тязів-Агро (77160, Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, село Залуква, вулиця Калуська, будинок 63Ж, ) на користь ТОВ «ГАЛАГРО-ДОБА» (78254, Івано-Франківська область, Коломийський район, село П`ядики, вул. Наукова, 16, ) 46 000,00грн судових витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги.

Місцевому господарському суду видати наказ.

2.Матеріали справи № 909/1079/21 повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Додаткова постанова виготовлена та підписана 29.12.2022.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б..

Суддя Орищин Г.В.