ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2022 р. м.Київ Справа№ 927/1324/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 06.12.2022

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши матеріали апеляційних скарг Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право"

на рішення Господарського суду Чернігівської області

від 16.05.2022

у справі №927/1324/21 (суддя Шморгуна В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право"

до Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства"

про стягнення 195 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

24.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ПП Право» звернулось до суду з позовом до Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства», у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 195 000,00 грн заборгованості, з яких: 120 000,00 грн боргу, 75 000,00 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 02/2020 на надання консультаційно-інформаційних та юридичних послуг від 01.01.2020 в частині своєчасної оплати за надані послуги у розмірі 120 000,00 грн, у зв`язку з чим позивач нарахував та заявив до стягнення 75 000,00 грн штрафу.

Короткий зміст заперечень проти позову

Відповідач в обгрунтування заперечень посилався на те, що акти приймання-передачі були направлені позивачем з запізненням більш як на 8 місяців. Вказані акти не містять жодної інформації про зміст і обсяг господарської операції. За весь час договірних відносин жодна довіреність ТОВ "ПП "Право" відповідачем надавалась, відповідно не підтверджено повноваження жодного представника на виконання укладеного договору, що свідчить про ненадання послуг. Відповідач вважає, що оскільки акти за квітень, червень-листопад 2021 року направлені йому позивачем 30.11.2021 та отримані останнім 03.12.2021, а за травень місяць - 17.12.2021 разом з позовною заявою, то строк для підстав заявлення штрафних санкцій не настав, отже вимоги є передчасними.

У поданому відповідачем клопотанні про зменшення розміру неустойки зазначено про тяжкий фінансовий стан підприємства, відсутність потреби у отриманні послуг, визначених предметом договору. Відповідач вказав, що обов`язок зі сплати отриманих послуг за лютий - березень 2021 року виник у відповідача з набуттям судовим рішення у справі № 927/398/21 законної сили після його перегляду в суді апеляційної інстанції. 30.11.2021 відповідачем було здійснено оплату послуг за вказані місяці, що підтверджено постановами про закінчення виконавчого провадження.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням господарського суду від 16.05.2022 позов задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» 120 000,00 грн заборгованості за надані послуги, 13 500,00 грн штрафу та 2182,69 грн витрат зі сплати судового збору. В решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

- відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не сплатив надані консультаційно-інформаційні послуги та юридичні послуги у визначений Договором термін у повному обсязі за спірний період з з квітня 2021 по листопад 2021 року на суму 120 000,00 грн. (по 15 000,00 грн. щомісяця), у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у розмірі 120 000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню;

- за перерахунком суду першої інстанції, штраф складає 67 500,00 грн, а отже є меншим, ніж нараховано та заявлено до стягнення позивачем, відтак позовні вимоги у частині стягнення штрафу є обґрунтованими у зазначеному розмірі;

- з огляду на очевидну неспівмірність заявленої до стягнення суми штрафу, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, приймаючи до уваги певні фінансові труднощі відповідача, відсутність фактично наданих позивачем послуг по Договору у спірний період та те, що доказів понесення позивачем збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення грошових зобов`язань у спірних правовідносинах ним не доведено, суд першої інстанції вважав справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, зменшити розмір штрафу, із розрахунку 10 % від суми порушеного грошового зобов`язання за період з лютого по жовтень 2021 року, стягнувши з відповідача на користь позивача 13 500,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з постановленим рішенням, відповідач - Комунальне підприємство "Виробниче управління комунального господарства" (06.06.2022 згідно відмітки поштового трекеру на конверті, у якому надіслано апеляційну скаргу) звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Також, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла відповідь на відзив позивача, в якій відповідач наголошував на тому, що він просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що правовідносини за укладеним між сторонами договором підлягають регулюванню нормами ст. 882 Цивільного кодексу України, які регулюють правовідносини підряду, а оплата відповідних робіт має відбуватися виключно після підписання відповідних актів виконаних робіт, які між сторонами підписані не були. Отже, обов`язок по сплаті щомісячних платежів за договором, на переконання скаржника, виникає у замовника після підписання актів, а тому відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій, оскільки обов`язок з оплати у відповідача - не виник.

Короткий зміст відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на апеляційну скаргу Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства"

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, і який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України, і у якому позивач просить апеляційну скаргу Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін в оскаржуваній відповідачем частині.

Доводи позивача у відзиві зводяться до того, що:

- судом першої інстанції обгрунтовано встановлено правову природу укладеного між сторонами договору, як договору надання послуг, а також враховано наявність вирішеного спору у справі № 927/398/21 (постанова Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 у справі № 927/398/21), в якому також встановлено, що укладений між сторонами договір є договором про надання послуг;

- за умовами договору , а саме п. 4.3, чітко визначено, що строки оплати послуг узгоджені, а саме у період з 01 по 10 число місяця, наступного за тим, в якому наддавались послуги.

Короткий зміст відповіді Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на апеляційну скаргу Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства"

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла відповідь на відзив, в якій відповідач наголошував на тому, що він просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Також, відповідач посилався на те що укладений між сторонами договір не містить алгоритму дій сторін, що унормовують прийняття послуг,і не передбачення у договорі порядку прийняття послуги, а лише зазначення про формальну передачу акту приймання - передачі послуги від позивача до відповідача порушує принципи розумності та справедливості , визначені ст. 3 ЦК України. Крім того, фактично, послуги позивачем відповідачу - не надавались, а до спірних правовідносин, на думку відповідача підлягають застосуванню приписи ст. 882 ЦК України. Також, розмір заявлених штрафних санкцій є неспівмірним з наслідками відповідного порушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з постановленим рішенням, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПП Право" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру штрафних санкцій за прострочення відповідачем грошових зобов`язань по сплаті щомісячних платежів за лютий 2021 року - до 7500,00 грн., за березень 2021 року - до 7500,00 грн., за квітень 2021 року - до 7500,00 грн., за травень 2021 року 2021 року - до 7500,00 грн., за червень 2021 року - до 7500,00 грн., за липень 2021 року - до 7500,00 грн., серпень 2021 року - до 7500,00 грн., вересень 2021 року - до 7500,00 грн., жовтень 2021 року - до 7500,00 грн., на загальну суму 67 500,00 грн., у зв`язку з неправильним застосуванням вимог ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, недоведеністю істотних обставин, які мають значення для справи та невідповідністю висновків дійсним обставинам справи, та змінити рішення у частині стягнення штрафних санкцій, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції за прострочення сплати ним щомісячних платежів за звітні періоди: за лютий 2021 року, березень 2021 року, квітень 2021 року,травень 2021 року, за червень 2021 року, за липень 2021 року, за серпень 2021 року, за вересень 2021 року, за жовтень 2021 року, за листопад 2021 року, у загальному розмірі 67 500,00 грн. В іншій частині щодо стягнення 120 000,00 грн. основного боргу - просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення в оскаржуваній частині порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Скаржник наголошує, що суд першої інстанції неправомірно зменшив розмір штрафних санкцій, оскільки жодних визначених вимогами ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України обов`язкових підстав та обставин - не існує, а також відповідачем не було надано жодних належних, достовірних та достатніх у розумінні вимог ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказів, які б могли підтвердити фактичну наявність у нього надзвичайно тяжкого фінансового стану на протязі всього періоду часу, коли ним допускались прострочення щомісячних платежів, а також факт існування виключних обставин, через які він не міг виконувати свої поточні грошові зобов`язання за договором.

Короткий зміст відзиву Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право"

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, і який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України, і у якому відповідач наголошує. що постанова Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 у справі № 927/398/21 - не є преюдиційною для даного спору, укладений між сторонами договір не містить алгоритму дій сторін, що унормовують прийняття послуг,і не передбачення у договорі порядку прийняття послуги, а лише зазначення про формальну передачу акту приймання - передачі послуги від позивача до відповідача порушує принципи розумності та справедливості , визначені ст. 3 ЦК України. Крім того, фактично, послуги позивачем відповідачу - не надавались, а до спірних правовідносин, на думку відповідача підлягають застосуванню приписи ст. 882 ЦК України, за аналогією закону.

Також, відповідач посилався на необхідність врахування правової позиції Верховного Суду у справі № 927/986/17.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 10.06.2022, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 у справі №927/1324/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Станік С.Р., судді: Шаптала Є.Ю., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 у справі №927/1324/21 - залишено без руху, протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Комунальне підприємство "Виробниче управління комунального господарства" має право усунути недоліки, подавши до Північного апеляційного господарського суду: докази доплати судового збору в сумі 480, 00 грн. за оскарження рішення суду першої інстанції в повному обсязі.

20.06.2022 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від скаржника (Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства") надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено: платіжне доручення №7650 від 16.06.2022, як доказ доплати судового збору в сумі 480, 00 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 у справі №927/1324/21, яке оскаржується у повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №927/1324/21 за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022, розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Крім того, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №927/1324/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022, об`єднано апеляційні скарги Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 у справі №927/1324/21, в одне апеляційне провадження, а розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" призначити для спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 у справі №927/1324/21 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

18.07.2022 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду Північного апеляційного господарського суду надійшла заява від Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" про розгляд справи №927/1324/21 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 поновлено Комунальному підприємству "Виробниче управління комунального господарства" пропущений процесуальний строк на подачу заяви про розгляд апеляційних скарг Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 у справі №927/1324/21 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено до розгляду в судовому засіданні справу №927/1324/21 за апеляційними скаргами Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022, повідомлено учасників справи, що справа №927/1324/21 апеляційними скаргами Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 розглядатиметься у судовому засіданні 02.08.2022.

У зв`язку з перебуванням з 01.08.2022 по 16.08.2022 у відпустці судді Шаптали Є.Ю., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити розгляд справи у визначеному складі - неможливо.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 02.08.2022, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 справу №927/1324/21 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В., призначено до розгляду в судовому засіданні 27.09.2022 справу №927/1324/21 за апеляційними скаргами Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 розгляд справи №927/1324/21 за апеляційними скаргами Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 відкладено до 25.10.2022.

25.10.2022, і розгляд якої не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді Станіка С.Р. та судді - учасника колегії Тарасенко К.В. - у відпустках.

У зв`язку з виходом головуючого судді Станіка С.Р. з відпустки та відпусткою з 21.11.2022 по 25.11.2022 та з 28.11.2022 по 02.12.2022 включно судді Тарасенко К.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити розгляд справи у визначеному складі та у визначений строк - неможливо.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2022, апеляційні скарги Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Станік С.Р., суддів: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 справу №927/1324/21 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю., призначено до розгляду в судовому засіданні 06.12.2022 справу №927/1324/21 за апеляційними скаргами Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга).

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку розглянути справу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 06.12.2022 учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлялися засобами електронного зв`язку, які наявні в матеріалах справи, оскільки у Північному апеляційному господарському суді тимчасово припинено фінансування поштової кореспонденції.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 надіслана учасникам справи за офіційними електронними адресами, які наявні в матеріалах справи, у зв`язку із відсутністю фінансування видатків, які передбачені на поштову кореспонденцію у Північному апеляційному господарському суді.

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників учасників справи, як і неподання відзиву на апеляційну скаргу - не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги (ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників відповідача у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги та справи - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01 січня 2020 року між Комунальним підприємством "Виробниче управління комунального господарства" (далі - Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПП Право" (далі - Виконавець) укладено Договір №02/2020 на надання консультаційно-інформаційних та юридичних послуг (надалі-Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, виконавець зобов`язується надавати абонентські юридичні та консалтингові послуги по наданню консультаційно-інформаційної та професійної правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а клієнт зобов`язується прийняти послуги та оплачувати їх в обсязі та строках визначених договором.

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що за послуги згідно п.1.1 даного Договору, клієнт зобов`язується здійснювати оплату виконавця шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок, вказаний виконавцем або в будь-який інший спосіб, передбачений законодавством.

Згідно із п. 4.2 Договору, вартість помісячних послуг за домовленістю сторін встановлюється у розмірі 2,5 мінімальних заробітних плат, що на момент укладання договору відповідає 11807 грн/місяць (4723,00*2,5=11 807,00 грн) (без ПДВ) і оплачуються клієнтом у період дії договору.

Встановлена договором вартість послуг у сумі 11 807,00 грн/місяць за базовий перший місяць дії договору підлягає перерахунку у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати на підставі відповідних нормативно-правових актів шляхом її приведення до розміру, кратного 2,5 до розміру, законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати.

Строком оплати послуг визначено період з 01 по 10 число наступного за тим, в якому надавались послуги, місяця (п.4.3 Договору).

Відповідно до п. 4.4 Договору, виконавець не пізніше останнього робочого місяця, в якому надавались послуги, подає клієнту акт прийому-передачі послуг та в разі необхідності виставляє рахунок за послуги згідно умов договору.

У разі невиконання або неналежного виконання обов`язків, передбачених цим договором, сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України та цього договору (п.5.1 Договору).

Згідно із п. 5.2 Договору за прострочення виконання грошових зобов`язань більш ніж на місяць, винна сторона сплачує штраф у розмірі 50% від суми допущеної заборгованості за кожен місяць.

Відповідно до п. 7.1 Договору, даний договір укладений строком на двадцять чотири місяці з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2021 року і підлягає пролонгації на тих же умовах у разі, якщо жодна з сторін не пізніше, ніж за два місяці до закінчення строку його дії письмово не повідомить іншу про розірвання.

В матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення будь-якою стороною Договору про його розірвання в порядку, передбаченому п. 7.1 Договору, що свідчить про його чинність у спірному періоді.

В підтвердження наданих послуг позивачем надано копії актів прийому-передачі абонентських юридичних послуг за квітень - листопад 2021 року, які не були підписані відповідачем (а.с. 14, 16, 18, 20, 22, 24, 26, 28).

На оплату наданих послуг за спірний період позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури № 4/21 від 30.04.2021 на суму 15 000,00 грн, № 5/21 від 31.05.2021 на суму 15 000,00 грн, № 6/21 від 30.06.2021 на суму 15 000,00 грн, № 7/21 від 31.07.2021 на суму 15 000,00 грн, № 8/21 від 31.08.2021 на суму 15 000,00 грн, № 9/21 від 30.09.2021 на суму 15 000,00 грн, № 10/21 від 31.10.2021 на суму 15 000,00 грн, № 11/21 від 30.11.2021 на суму 15 000,00 грн.

Акти прийому - передачі абонентських юридичних послуг та рахунки були направлені відповідачу, що підтверджується описами вкладення у цінний лист від 30.11.2021, 15.12.2021, фіскальними чеками та накладними "Укрпошта" № 595, 943, 609, 617, 625, 633, 641, 650, відповідно (а.с. 15, 17, 19, 21, 23, 25, 27, 29).

Отже, за укладеним Договором позивачем надано послуги на загальну суму 120 000,00 грн.

30.11.2021 позивач на адресу відповідача направив вимогу № 11-077/21 від 30.11.2021, у якій пропонував погасити заборгованість у розмірі 120 000,00 грн за несплату щомісячних платежів за період з квітня по листопад 2021 року та сплатити штрафні санкції у розмірі 75 000,00 грн за прострочення сплати щомісячних платежів за період з лютого по листопад 2021 року. Повідомив, що у випадку несплати боргу позивач буде змушений звернутись з позовом до суду. Надано докази направлення вимоги (а.с. 5-6).

Доказів сплати заборгованості у розмірі 120 000,00 грн відповідач суду не надав.

Також, матеріалами справи підтверджується, що Північний апеляційний господарський суд розглянув справу № 927/398/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" до Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" про стягнення заборгованості у розмірі 130 535,00 грн, з яких: 50 807,00 грн - основний борг, 79 728,00 грн - штраф.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 у справі № 927/398/21 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.07.2021 та на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.07.2021 у справі № 927/398/21 задоволено, рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.07.2021 у справі № 927/398/21 в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано та прийнято нове рішення. Викладено резолютивну частину в наступній редакції: "Позов задовольнити повністю. Стягнути з Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" 50 807,00 грн основного боргу, 79 728,00 грн штрафу, а також 2270,00 грн судового збору" (а.с. 8-13).

Судом апеляційної інстанції у справі № 927/398/21 встановлено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором в частині оплати послуг на суму 50807,00 грн, з яких за січень 2020 року - 9000,00 грн, за червень 2020 року - 11 807,00 грн, за лютий 2021 року - 15 000,00 грн, за березень 2021 року - 15 000,00 грн.

Позивачем у позові вказується, що оплата послуг за лютий-березень 2021 року була здійснена відповідачем в листопаді 2021 року шляхом її стягнення у межах виконавчого провадження по примусовому виконанню постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 у справі № 927/398/21, у зв`язку з чим до стягнення у даній справі заявлені вимоги щодо вартості наданих послуг за період з квітня 2021 по листопад 2021 року на суму 120 000,00 грн. (по 15 000,00 грн. щомісяця).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційних скарг Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право", перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, за умовами Договору вартість помісячних послуг за домовленістю сторін встановлюється у розмірі 2,5 мінімальних заробітних плат (без ПДВ) і оплачуються клієнтом у період дії договору.

Встановлена договором вартість послуг у сумі 11 807,00 грн/місяць за базовий перший місяць дії договору підлягає перерахунку у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати на підставі відповідних нормативно-правових актів шляхом її приведення до розміру, кратного 2,5 до розміру, законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати.

Як вірно встановив суд першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 120 000,00 грн за період з квітня по листопад 2021 року, на підтвердження чого позивачем надано акти прийому-передачі абонентських юридичних послуг, які не підписано відповідачем.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи відповідача про те, що фактично послуги - не надавались, відхиляє в контексті доводів щодо відсутності у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем у спірний період, оскільки вказані доводи не є підставою для спростування обов`язку відповідача оплатити відповідні послуги, оскільки у пункті 1.1 договору сторони узгодили надання абонентських юридичних та консалтингових послуг по наданню консультаційно-інформаційної та професійної правничої допомоги, тобто між сторонами виникли правовідносини щодо надання абонентських послуг, тобто, відповідач може у будь-який час реалізувати своє право на отримання відповідних послуг, як клієнт, і за що він сплачує щомісячну плату (15 000,00 грн.), і у відповідача існує обов`язок з оплати відповідних абонентських послуг з певних питань незалежно від того, чи користувався він такими послугами, адже сутність абонентської послуги полягає у тому, що відповідач завжди може отримати послугу (у будь-якому обсязі) в період дії індивідуального договору і фактично, оплата здійснюється ним за доступ до отримання відповідних послуг, як клієнта, який у будь-який час може реалізувати таке право.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що умовами договору чітко обумовлено вартість саме абонентського обслуговування (п. 4.2) та порядок і строки її оплати (п. 4.3), і вказаними пунктами не встановлено виникнення у відповідача обов`язку з оплати саме внаслідок підписання відповідних актів до договору, чим спростовуються доводи відповідача обов`язок по сплаті щомісячних платежів за договором виникає саме внаслідок підписання актів.

Так, за умовами п. 4.3 Договору строком оплати послуг визначено період з 01 по 10 число наступного за тим, в якому надавались послуги, місяця.

В свою чергу, суд першої інстанції обгрунтовано відхилив доводи відповідача про ненадання послуг у спірний період, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Як зазначено вище, укладений між сторонами договір по своїй правовій природі є абонентським і визначений у ньому порядок проведення оплати не пов`язується, та не передбачає попереднього встановлення клієнтом виконавцю конкретного обсягу послуг на кожен місяць та отримання від нього певних результатів, які повинні в кінці місяця передаватись йому за актом.

Обов`язок здійснення відповідачем позивачу оплати щомісячних платежів у зафіксованих розмірах та у встановлені у строки прямо визначено Договором, та не пов`язується з врученням (наданням) акту прийому-передачі послуг відповідачу, отже відповідач повинен і може здійснити оплату незалежно від виставлення акта.

Виконання відповідачем Договору в жодному разі не залежить від того, у якій мірі відповідач скористався своєю можливістю на отримання абонентських юридичних та консалтингових послуг, та від об`єму послуг, які були ним фактично отримані від позивача у тому чи іншому місяці.

Суд першої інстанції правильно роз`яснив у рішенні, що специфіка абонентського договору має як свої плюси, так і певні мінуси для обох сторін. Так, перевагою такого договору для замовника є те, що він в будь-який час за необхідності може звернутися до виконавця і отримати незалежно від об`єму необхідні йому послуги, обумовлені Договором. Мінус для замовника полягає в тому, що якщо він не звертався за наданням послуг до виконавця, то все одно повинен оплатити вартість помісячної послуги. У свою чергу, плюсом такої форми договору для виконавця є те, що він стабільно отримує грошові кошти, навіть без надання фактичних послуг, однак мінус для виконавця виявляється в тому, що при зверненні до нього замовника повинен надати ту кількість послуг, яка необхідна замовнику незалежно від їх об`єму, тобто клієнт сплачує абонентську плату незалежно від того, користується він чи ні такими послугами в розрахунковому періоді.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що відмова відповідача від підписання направлених йому актів, за умовами абонентського договору, жодним чином не звільняє його від обов`язку своєчасного та повного виконання грошових зобов`язань, взятих на себе за цим договором, зокрема і у спірний період.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи відповідача стосовно прострочення направлення йому позивачем актів прийому-передачі послуг, оскільки строк розрахунків та сума вартості послуг прямо визначена сторонами у Договорі, і не пов`язується з направленням/врученням актів. Крім того, плата є абонентською і не залежить від обсягу, тому відповідач повинен здійснити оплату вартості послуг, обумовлених Договором, незалежно від виставлення йому акта в узгоджені сторонами строки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з огляду на п. 4.3 Договору та правила обчислення строків, встановлені ст. 253, 254 Цивільного кодексу України, послуги, надані в квітні 2021 відповідач повинен був оплатити по 11.05.2021, в травні 2021 року - по 10.06.2021, в червні 2021 року - по 12.07.2021, в липні 2021 року - по 10.08.2021, в серпні 2021 року - по 10.09.2021, в вересні 2021 року - по 11.10.2021, в жовтні 2021 року - по 10.11.2021, в листопаді 2021 року - по 10.12.2021. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Отже, оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не сплатив надані консультаційно-інформаційні послуги та юридичні послуги у визначений Договором термін у повному обсязі, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у розмірі 120 000,00 грн. (за період з квітня 2021 по листопад 2021 року загалом на суму 120 000,00 грн. (по 15 000,00 грн. щомісяця)) - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 у справі № 927/398/21 - не є преюдиційною для даного спору - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваного рішення з огляду на те, що наявність вказаного судового акту не впливає на оцінку спірних правовідносин учасників даного спору, зокрема і щодо визначення правової природи укладеного між ними договору, як договору надання послуг, що вірно також встановлено судом першої інстанції.

Крім того, доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що укладений між сторонами договір не містить алгоритму дій сторін, що унормовують прийняття послуг,і не передбачення у договорі порядку прийняття послуги, а лише зазначення про формальну передачу акту приймання - передачі послуги від позивача до відповідача порушує принципи розумності та справедливості , визначені ст. 3 ЦК України - судом апеляційної інстанції відхиляються як необґрунтовані та такі, що спростовуються наявними матеріалами справи. Крім того, укладений договір підписано між сторонами без будь-яких зауважень, протоколів розбіжностей, і матеріали справи не містять доказів того, що відповідач в установленому законом порядку звертався до позивача щодо внесення відповідних змін до договору та/або звертався з відповідними вимогами щодо зміни умов такого в судовому порядку.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що спірних правовідносин, на думку відповідача підлягають застосуванню приписи ст. 882 ЦК України, за аналогією закону - судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на те, що аналогія закону підлягає застосуванню якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, і саме тоді суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), що чітко передбачено ч. 1 ст. 8 ЦК України. Отже, аналогію закону можна застосовувати виключно у разі подібності спірних неврегульованих правовідносин, проте, як встановлено судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи, спірні правовідносини за договором виникли саме з підстав надання послуг, надання яких чітко унормовано приписами ст. ст. 901-905 Цивільного кодексу України, які обгрунтовано застосовані судом першої інстанції при вирішенні спору.

Також, відповідач посилався на необхідність врахування правової позиції Верховного Суду у справі № 927/986/17 (постанова від 18.03.2020), проте, обставини вказаної справи є відмінними від даної справи, зокрема і щодо доказів, матеріального регулювання та суб`єктного складу.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" не знайшли свого підтвердження наявними матеріалами справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Також, враховуючи порушення відповідачем строків оплати вартості наданих послуг, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 75 000,00 грн штрафу за прострочення оплати послуг у період з лютого по листопад 2021 року.

Частина 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно зі ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України випливає, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із п. 5.2 Договору, за прострочення виконання грошових зобов`язань більш ніж на місяць, винна сторона сплачує штраф у розмірі 50% від суми допущеної заборгованості за кожен місяць.

Як вбачається з розрахунку, викладеного у позовній заяві, позивач нарахував та заявив до стягнення 60 000,00 грн штрафу за порушення строків оплати наданих послуг за квітень - листопад 2021 року (15 000,00 грн х 50 % х 8 місяців) та 15 000,00 грн штрафу (15 000,00 грн х 50 % х 2 місяці) за порушення строків оплати наданих послуг за лютий-березень 2021 року.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку розрахунку штрафу щодо сум, строків і ставок нарахувань, з урахуванням граничних дат проведення відповідачем оплат за надані послуги за період з квітня по листопад 2021 року, встановив, що прострочення оплати відповідачем послуг за квітень 2021 року починається з 12.05.2021, за травень 2021 року - з 11.06.2021, за червень 2021 року - з 13.07.2021, за липень 2021 року - з 11.08.2021, за серпень 2021 року - з 11.09.2021, за вересень 2021 року - з 12.10.2021, за жовтень 2021 року - з 11.11.2021, за листопад 2021 року - з 11.12.2021.

Факт порушення строків оплати за лютий-березень 2021 року встановлений постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2021 у справі № 927/398/21, на підставі якої стягнуто з відповідача на користь позивача 30 000,00 грн за надані у цей період послуги.

Крім того, прострочення оплати наданих послуг з урахуванням правил обчислення строків, встановлених ст. 253, 254 Цивільного кодексу України, за лютий 2021 року починається з 11.03.2021 та за березень 2021 року - з 13.04.2021.

Враховуючи, що умовами Договору передбачено сплату штрафу за прострочення виконання грошових зобов`язань більш, ніж на місяць, а позовна заява складена та надійшла до суду першої інстанції через підсистему "Електронний суд" 24.12.2021, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем необґрунтовано нараховано штраф у розмірі 50 % від суми заборгованості за листопад 2021 року.

З урахуванням викладеного, за перерахунком суду апеляційної інстанції, штраф складає 67 500,00 грн, а отже є меншим, ніж нараховано та заявлено до стягнення позивачем, відтак позовні вимоги у частині стягнення штрафу є обґрунтованими у зазначеному розмірі. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій відповідач посилався, зокрема, на те, що КП "Виробниче управління комунального господарства" створене з метою здійснення виробничо-господарської діяльності для задоволення потреб юридичних і фізичних осіб у роботах і послугах, здійснення діяльності в інтересах суспільства, територіальної громади, оздоровлення екологічного стану міста, задоволення комунальних потреб населення, ведення господарської діяльності і надання послуг юридичним, фізичним особам у сфері організації та підтримання благоустрою. Станом на 01.08.2021 відповідач мав заборгованість зі сплати заробітної плати працівникам підприємства у розмірі 302 000,00 грн. Неодноразово звертався до територіальної громади за отримання безповоротної фінансової допомоги у зв`язку з тяжким фінансовим становищем та загрозою збитковості підприємства. Крім того, враховуючи відсутність потреби у отриманні послуг, відповідач намагався добровільно регулювати питання дострокового розірвання договору та уникнути виникнення заборгованості.

За змістом ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто в сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Таким чином, законодавство України передбачає неустойку як засіб забезпечення виконання зобов`язань й захід майнової відповідальності за їх невиконання або неналежне виконання, а правом на пом`якшення неустойки наділений суд задля усунення явної її неспівмірності й подальшого порушення зобов`язань.

Враховуючи комплексний характер цивільно-правової відповідальності під співрозмірністю суми неустойки у результаті порушення зобов`язань, закон допускає виплату кредитору такої компенсації його витрат, які будуть адекватними й співрозмірними з порушеним інтересом.

На підтвердження вказаних обставин щодо тяжкого фінансового стану відповідач надав до матеріалів справи:

- звіт про заборгованість з оплати праці на 01 серпня 2021, згідно якої заборгованість з виплати заробітної плати становила 302 000,00 грн.;

- докази звернення до позивача листом № 1-4/342 від 23.02.2021 про дострокове розірвання договору у зв`язку з відсутністю потреби в отриманні консультаційно-інформаційних та юридичних послуг, на який було отримано незгоду позивача;

- відповідач листами № 1-3/1120 від 28.09.2021 та № 1636/03-03 від 06.12.2021 звертався до міського голови м. Ніжина про надання грошової фінансової допомоги для розрахунку підприємства по заробітній платі, податкам та зборам і унеможливить виникнення витрат у вигляді пені та штрафів та позитивно вплине на загальний фінансово-господарський стан підприємства.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що у спірний період позивачем фактично послуги, обумовлені Договором, - не надавались та відповідач за їх наданням не звертався, однак, укладаючи Договір з позивачем, відповідач повинен був усвідомлювати, що несвоєчасність сплати послуг по Договору зумовлює обов`язок сплатити нараховані штрафні санкції (штраф), що прямо передбачено пунктом 5.2 Договору.

При цьому, дослідивши наявні у матеріалах справи докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що зменшення розміру штрафу до 1500,00 грн тільки за порушення зобов`язань з оплати послуг за лютий - березень 2021 року фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки відповідач також порушив зобов`язання щодо оплати послуг за період з квітня по листопад 2021 року, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

З огляду на очевидну неспівмірність заявленої до стягнення суми штрафу, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, приймаючи до уваги певні фінансові труднощі відповідача, відсутність фактично наданих позивачем послуг по Договору у спірний період та те, що доказів понесення позивачем збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення грошових зобов`язань у спірних правовідносинах ним не доведено, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, є зменшення розміру штрафу. Вказане право суду чітко обумовлено ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій та зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій із розрахунку 10 % від суми порушеного грошового зобов`язання за період з лютого по жовтень 2021 року та стягнення з відповідача на користь позивача 13 500,00 грн.

Отже, розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача, з урахуванням зменшенням його розміру, становить 13 500,00 грн.

Доводи скаржника (позивача) в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції неправомірно зменшив розмір штрафних санкцій, оскільки жодних визначених вимогами ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України обов`язкових підстав та обставин - не існує, а також відповідачем не було надано жодних належних, достовірних та достатніх у розумінні вимог ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказів, які б могли підтвердити фактичну наявність у нього надзвичайно тяжкого фінансового стану на протязі всього періоду часу, коли ним допускались прострочення щомісячних платежів, а також факт існування виключних обставин, через які він не міг виконувати свої поточні грошові зобов`язання за договором - судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не знайшли свого підтвердження наявними матеріалами справи, адже відповідні докази були надані відповідачем, і які обгрунтовано враховані разом з наведеними відповідачем обставинами тяжкого фінансового стану судом першої інстанції при ухвалення рішення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" не знайшли свого підтвердження наявними матеріалами справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Отже, усі доводи, посилання та обгрунтування учасників справи судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, проте, є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові щодо спірних правовідносин учасників справи, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване рішення у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, яким позов задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» 120 000,00 грн заборгованості за надані послуги, 13 500,00 грн штрафу , з відмовою у решті вимог.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржниками в апеляційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі про часткове задоволення позову та стягнення з Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Право» 120 000,00 грн заборгованості за надані послуги, 13 500,00 грн штрафу , з відмовою у решті вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення, за наведених скаржниками - Комунальним підприємством "Виробниче управління комунального господарства" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПП Право" - доводами апеляційних скарг.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на кожного з скаржників в частинах, які ними кожним сплачені.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Комунального підприємства "Виробниче управління комунального господарства" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП Право" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 у справі №927/1324/21 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.05.2022 у справі №927/1324/21 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційних скарг залишити за скаржниками.

4. Матеріали справи № 927/1324/21 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 24.01.2023.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

О.В. Тищенко