ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.12.2022 Справа№914/3331/22

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., розглянувши заяву

Компанія МЕДІСОН ПАСІФІК ТРАСТ ЛІМІТЕД (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED)

про: про забезпечення позову до подання позовної заяви,

особа, що може отримати статус

відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ»,

відповідача-2: Компанія ДЖИ ЕН ТІ ТРЕЙД ДІ ЕМ СІ СІ (GNT TRADE DMCC),

без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2022р. Компанія МЕДІСОН ПАСІФІК ТРАСТ ЛІМІТЕД (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED) звернулась до господарського суду Львівської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд: застосувати заходи до забезпечення позову шляхом:

-накладення арешту на 100% корпоративних прав у вигляді часток у статутному капіталі ТзОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 20005502);

-заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), Міністерству юстиції України, його посадовим особам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії щодо ТзОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 20005502), в тому числі, але не виключно, заборонити вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну складу та часток засновників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, про зміну місцезнаходження товариства, про зміну розміру статутного капіталу товариства, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), Міністерству юстиції України, його посадовим особам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, скасовувати будь-які реєстраційні дії (проводити реєстраційні дії про скасування реєстраційних дій) відносно ТзОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 20005502);

-заборонити Міністерству юстиції України, його посадовим особам, центральній та регіональним Колегіям Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, Державному підприємству «Національні інформаційні системи» приймати рішення та/або вчинення будь-яких дій за результатом розгляду скарг на проведені державними реєстраторами реєстраційні дії щодо ТзОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 20005502).

В обґрунтування вищезазначеної заяви, заявник покликається на наступні обставини:

Подання даної заяви про забезпечення позову обумовлено тим, що на підставі Договору застави (Договір застави) 23 грудня 2020 року Компанія ДЖИ ЕН ТІ ТРЕЙД ДІ ЕМ СІ СІ передала в заставу позивачу частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» в розмірі 100 % статутного капіталу вартістю 261 390 411,80 грн.

На підтвердження цього надано суду копію Договору застави від 23 грудня 2020 року та витяг про реєстрацію відповідного обтяження у Єдиному державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Вартість предмета застави згідно домовленості Сторін за вищезгаданим Договором застави становить 4 951 725 874,00 грн., що станом на дату укладення Договору застави становило 176 595 073,97 доларів США згідно офіційного курсу Української гривні до Долара США, встановленого Національним банком України на дату укладення Договору застави.

Договором застави забезпечувалось виконання зобов`язання позичальника - Джи Ен Термінал Ентерпрайзес Лімітед (G.N. Тегminal Еnterprises Limited) - за Кредитним договором від 12 листопада 2019 року, який серед інших укладено з АСР І Тгаding LLC, Раthfinder Strategic Сгеdit II LP (початкові кредитори), Маdison Pacific Тгust Limited (кредитний агент і міжнародний довірчий управитель), Аbu Dhabi Соmmercial Ваnk РJSС (агент із забезпечення в ОАЕ), з подальшими змінами.

Позивач вважає за необхідне просити суд забезпечити позов, оскільки станом на сьогоднішній день Джи Ен Термінал Ентерпрайзес Лімітед (G.N. Тегminal Еnterprises Limited) не виконало зобов`язання за Кредитним договором, грошові кошти позивачу не повернуто.

В той же час, на переконання позивача, існує велика загроза втрати предмета застави, а також настання інших негативних наслідків для позивача, які в подальшому буде неможливо відновити.

Крім того, позивач зазначає, що до завершення розгляду даної справи відповідач-2 (особи, на яких було видано довіреності) може укласти Договори відчуження предмету застави та звернутись для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для зміни відомостей про учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ», може змінити знову керівника підприємства та відчужувати майно Товариства, що призведе до зменшення статутного капіталу та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, для повернення даного майна та відновлення статутного капіталу потрібно буде багато часу та грошових коштів.

Також позивач вказує на те, що відповідачем-1 та відповідачем-2 вчиняються дії щодо відчуження майна Товариства, зокрема, предметів застави, і інформація про це є у загальному доступі в мережі Інтернет, зокрема це публікації за відповідними електронними адресами, які наводить у тексті заяви.

Розглянувши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, суд встановив наступне:

так, відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову заявник зазначає, що є достатньо обґрунтоване припущення (реальний ризик) того, що відповідач-2, який являється учасником та власником частки у розмірі 100% ТзОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ», може здійснити відчуження частки ТзОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ», що позбавить заявника можливості ефективного відновлення своїх порушених прав та інтересів в межах майбутньої справи про звернення стягнення на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» .

Таким чином, на думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та можливість поновлення порушених прав та інтересів заявника.

Суд зазначає, що інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004р. № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003р. № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Зважаючи, що заявник має намір звернутись до суду з позовом про звернення стягнення на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ», суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених корпоративних прав або інтересів заявника, за захистом яких він планує звернутись до суду.

Суд відзначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому, перехід права власності на частку до іншої особи взагалі суттєво ускладнить виконання рішення суду про звернення стягнення на частку у статутному капіталі Товариства, у разі задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене, судом встановлено, що позивач належним чином обґрунтував причини звернення із заявою про вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на 100% корпоративних прав у вигляді часток у статутному капіталі ТзОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ», останні є адекватними, обґрунтованими та такими, що відповідають майбутнім позовним вимогам, на забезпечення яких заявник просить вжити ці заходи.

Стосовно заходу забезпечення, викладеного у пункті 2 заяви, щодо заборони здійснення реєстраційних дій щодо згаданої частки у статутному капіталі Товариства, суд зазначає, що сам по собі арешт позбавляє права на відчуження, розпорядження майном, а отже як наслідок, і вчинення відповідних реєстраційних дій, зокрема щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу (щодо зміни власників часток, місцезнаходження тощо).

Оскільки накладення арешту на майно виключає можливість вчинення з ним будь-яких реєстраційних дій, суд доходить висновку, що такий захід забезпечення як заборона всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинення щодо частки у статутному капіталі Товариства не є необхідним та доцільним.

Отже, з урахуванням наведеного, задоволенню не підлягає вимога про забезпечення позову шляхом заборони всім суб`єктам державної реєстрації, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинення буд-яких реєстраційних дій щодо частки у статутному капіталі Товариства, а також вимога про заборону Міністерству юстиції України, його посадовим особам, центральній та регіональним Колегіям Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, Державному підприємству «Національні інформаційні системи» приймати рішення та/або вчинення будь-яких дій за результатом розгляду скарг на проведені державними реєстраторами реєстраційні дії щодо ТзОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи: 20005502).

З огляду на викладені в заяві обставини, враховуючи майбутній предмет позову у справі та визначені ч. 1 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Компанії МЕДІСОН ПАСІФІК ТРАСТ ЛІМІТЕД (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED) про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити частково.

2. Накласти арешт на 100% корпоративних прав у вигляді часток у статутному капіталі ТзОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» (адреса: Україна, 79057, Львівська обл., місто Львів, вул.Сельських, будинок 10, ідентифікаційний код юридичної особи: 20005502).

3. В решті заяви про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити.

Стягувачем за цією ухвалою є: Компанія МЕДІСОН ПАСІФІК ТРАСТ ЛІМІТЕД (MADISON PACIFIC TRUST LIMITED) (місцезнаходження:17/F, Фар Іст Файненс Центр, 16 Харкорт Роуд, Адміралті, Гонконг; реєстраційний номер: 1619851).

Боржником за цією ухвалою в частині вжитого заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» (місцезнаходження: Україна, 79057, Львівська обл., місто Львів, вул.Сельських, будинок 10; ідентифікаційний код: 20005502 );

Ця ухвала Господарського суду Львівської області є виконавчим документом в розумінні п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» та дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили, а саме - до 30.12.2025р.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч.13 ст.145 ГПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 4 ст. 138 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 29.12.2022 р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Король М.Р.