ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 Справа № 917/490/22

м.Полтава

за позовною заявою Керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, вул.Кашинського, 1, м.Миргород, Полтавська область, 37600 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах

1. Національної академії аграрних наук України, вул.Михайла Омеляновича-Павленка,9, м.Київ, 01010

2. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул.Уютна,23, м.Полтава, 36014

до 1. Державного підприємства "Дослідне господарство "Нектар" інституту бджільництва ім. П.І.Прокоповича", с.Вирішальне, Миргородський район, Полтавська область, 37331

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрадиція", вул.Зелена,26, смт. Мала Данилівка, Харківський район, Харківська область, 62341

про визнання недійсним договору надання послуг та повернення земельної ділянки

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Керівник Миргородської окружної прокуратури Полтавської області звернувся в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Національної академії аграрних наук України та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до господарського суду Полтавської області з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Нектар" інституту бджільництва ім. П.І.Прокоповича" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрадиція, в якому просить суд:

1. Визнати недійсним договір про надання послуг №1 від 09.04.2021, укладений між ДП "Дослідне господарство "Нектар" інституту бджільництва ім. П.І.Прокоповича", (с.Вирішальне, Миргородський район, Полтавська область,37331, ) та ТОВ "Агротрадиція"( вул.Зелена,26, смт. Мала Данилівка, Харківський район, Харківська область, 62341, )

2. Зобов"язати ТОВ "Агротрадиція"( вул.Зелена,26, смт. Мала Данилівка, Харківський район, Харківська область, 62341, ) передати, а ДП "Дослідне господарство "Нектар" інституту бджільництва ім. П.І.Прокоповича", (с.Вирішальне, Миргородський район, Полтавська область,37331, ) прийняти земельні ділянки державної власності з кадастровим номером :00:010:0002; кадастровим номером :00:007:0005; кадастровим номером :00:007:0006, що знаходяться на території Сергіївської ОТГ.

Прокурор в обґрунтування позову зазначає, що укладений Договір № 1 від 09.04.2021 суперечить не тільки вимогам Закону, але й меті діяльності НААН України та ДП «Дослідне господарство «Нектар». Вищевказаний правочин не несе мети наукового забезпечення розвитку галузей агропромислового комплексу та не має забезпечувати умови для своєчасного і високоякісного проведення досліджень. Не мало такої ж мети ТОВ «Агротрадиція», оскільки не здійснює наукову діяльність та проведення досліджень

Прокурор зазначає, що усі дії ДП «ДГ «Нектар» за оспорюваним правочином зводяться до фактичної передачі у користування товариству земельних ділянок сільськогосподарського призначення (права на розпорядження якими виконавець не має) для їх використання, що власне і передбачає договір оренди землі. Спірний договір не є договором надання послуг, а є прихованим договором оренди землі, його зміст суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, а тому підлягають визнанню недійсним.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.05.2022 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 28.06.2022

21.06.2022 за вхід. №3962 від Національної академії аграрних наук України надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Також подано письмові пояснення на позовну заяву з проханням задовольнити позов, зазначаючи, що ДП "Дослідне господарство "Нектар", як землекористувач, не наділено правом розпоряджатися земельними ділянками, які перебувають у нього на праві постійного користування ( в т.ч. передавати їх в оренду іншим юридичним особам та фізичним особам), та має використовувати їх виключно за цільовим призначенням, для виконання своїх статутних завдань.

27.06.2022 за вхід. №4141 від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшли пояснення з проханням задовольнити позовні вимоги.

27.06.2022 за вхід. №4156 від відповідача 1 - Державного підприємства "Дослідне господарство "Нектар" інституту бджільництва ім. П.І.Прокоповича" надійшла заява про визнання позову, оскільки згідно умов спірного договору ТОВ "Агротрадиція" фактично передані земельні ділянки без правових підстав.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 09.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.09.2022

09.09.2022 за вхід. №6310 від Відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрадиція" надійшов відзив на позов разом із клопотанням про продовження строку для подання відзиву на позов. Відповідач проти позову заперечує та зазначає, за Договором, що укладався між відповідачами, земельні ділянки фактично Відповідачу-2 і не передавались від землекористувача як об`єкт права, акти приймання-передачі відповідачами не підписувалися, наразі, Відповідач-1, як був, так і залишається суб`єктом земельних відносин, укладений між відповідачами договір є змішаним договором, однак, ніяким чином не є прихованим договором оренди землі. Крім того, Договір №1 від 09.04.2021 розірваний сторонами 13.10.2021 згідно Додаткової угоди №1 від 13.10.2021 до Договору №1 від 09.04.2021.

Згідно з ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З метою забезпечення принципу змагальності та пропорційності (ст.ст. 13, 15 ГПК України), суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позов.

05.10.2022 за вхід. №7134 від Миргородської окружної прокуратури Полтавської області надійшла відповідь на відзив ТОВ "Агротрадиція".

В судовому засіданні 13.12.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, позовну заяву задоволено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив наступні обставини:

Миргородською окружною прокуратурою установлено, що 09.04.2021 року між ДП «ДГ «Нектар» (виконавець) та ТОВ «Агротрадиція» (замовник) укладено договір № 1 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції (Договір №1).

Відповідно до п. 1 «Предмет договору» вищевказаної угоди: «Предметом договору є взаємні зобов`язання Сторін щодо організації та виконання робіт із посіву, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції рослинництва високої якості на землях сільськогосподарського призначення загальною площею 713 га протягом 2021-2025 років».

Пунктом 1.2 Договору № 1 визначено : «Виконавець (ДП «ДГ «Нектар») зобов`язується виконати розробку технологічних карт для вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках загальною площею 713 га та надати агрономічні послуги у вигляді надання консультативної допомоги при вирощуванні сільськогосподарських культур згідно виробничої програми (Додаток № 1), а також забезпечити зберігання паливно - мастильних матеріалів, добрив, насіння, врожаю та сільськогосподарської техніки згідно додатково укладених договорів, а Замовник (ТОВ «Агротрадиція») зобов`язується виконати в оптимальні періоди, з високою якістю роботи по засіванню, вирощуванню та збиранню сільськогосподарських культур. Замовник проводить всі вказані роботи за рахунок власних матеріальних засобів - посівний матеріал, необхідну техніку, фінансові ресурси».

Вимогами п.п. 1.3 - 1.7 Договору визначено, що: «найменування сільськогосподарських культур та строки збирання сільськогосподарської продукції рослинництва визначаються виробничою програмою (Додаток № 1). Усі посіви на полях, а також вирощена сільськогосподарська продукція вважаються власністю замовника. Невід`ємними частинами даного договору, які підписані та скріплені печатками сторін є наступні документи : Додаток №1; Додаток №2; карта землекористування. Комплекс конкретних технологічних операцій, вчинення яких покладається на кожну сторону, визначається виробничою програмою та технологічною картою. Для цілей виконання даного Договору будуть використовуватись земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :00:010:0002, :00:007:0005, :00:007:0006, що належать виконавцю на праві постійного користування».

Метою договору (відповідно до п. 2.1.) є «прагнення сторін, на основі впровадження новітніх наукових сільськогосподарських розробок, застосування новітньої техніки та технологій вирощування та захисту рослин, виростити продукцію рослинництва, яка б повністю відповідала вимогам діючих державних стандартів, відновити сільськогосподарське виробництво на всій площі сільськогосподарських угідь та отримати врожай на рівні, що забезпечує беззбиткове господарювання».

Розділом 3 Договору № 1 врегульовано питання ціни договору, зокрема: «Договір є платним. За виконання робіт з розробки технологічних карт та надання агрохімічних послуг Замовник сплачує виконавцю грошову суму в розмірах і строках, визначених сторонами згідно додатку № 2. Сторонами домовлено, що вартість виконаних робіт з розробки технологічних карт та надання агрономічних послуг складає 1 777 500 грн. у 2021 році».

Розділом 4 Договору № 1 врегульовано питання Прав та обов`язків сторін. Зокрема, п. 4.2.1 - 4.2.3 визначено, що: «Виконавець (ДП ДГ «Нектар») зобов`язаний надати не пізніше 10 днів з моменту підписання цього договору Замовнику карту землекористування земельними ділянками загальною площею 713 га. Забезпечити надання агрономічних послуг спеціалістами відповідної кваліфікації та необхідним рівнем знань. Розробити та передати замовнику у строк не пізніше 01 травня 2021 року технологічні карти для вирощування сільськогосподарських культур на земельній ділянці площею 713 га».

Водночас, п.4.4.2 визначено, що «Замовник (ТОВ «Агротрадиція») зобов`язаний прийняти для виконання технологічні карти, які розробляє виконавець та виконувати роботи у відповідності до цих карт належним чином».

Вимогами пункту 5 Договору № 1 визначено порядок виконання договору та проведення розрахунку між сторонами. А саме п. 5.3. визначено, що «Факт належного виконання робіт оформляється Актом приймання-передачі виконаних робіт».

Згідно до розділу 7 Договору визначено строк дії правочину, зокрема до 31.12.2024.

Як зазначає прокурор у позові, в рамках досудового розслідування кримінального провадження установлено, що між сторонами виникли фактичні відносини з передання в користування земельних ділянок, метою яких є отримання прибутку від врожаю сільськогосподарських культур, які там вирощуються. Умови укладеного правочину свідчать про те, що останні фактично уклали договір оренди земельної ділянки. Вищевказаний правочин не несе мети наукового забезпечення розвитку галузей агропромислового комплексу та не має забезпечувати умови для своєчасного і високоякісного проведення досліджень. Не мало такої ж мети ТОВ «Агротрадиція», оскільки не здійснює наукову діяльність та проведення досліджень.

Так, як вказано вище, п. 1.2 Договору зазначено, що виконавець зобов`язаний «надати агрономічні послуги у вигляді надання консультативної допомоги при вирощуванні сільськогосподарських культур згідно виробничої програми (Додаток № 1)».

Фактично виробнича програма складається з 1 аркушу формату А4, більшу частину якого містять дані про найменування сторін, юридичну адресу, ЄДРПОУ, рахунки та інші реквізити. Жодного наукового обґрунтування чи даних щодо застосування новітніх технологій - програма не містить. Обгрунтувальна частина програми складається з переліку кадастрових номерів та найменування культури, яку заплановано вирощувати.

Таким чином, жодного комплексу конкретних технологічних операцій, вчинення яких покладається на кожну сторону виробничою програмою (як цього вимагає п. 1.6 договору) остання не містить.

Також, на виконавця робіт, відповідно до п.4.2.3 Договору № 1 покладені обов`язки у строк до 01 травня 2021 року щодо передачі технологічних карт для вирощування сільськогосподарських культур, що, відповідно до вимог п.5.3 Договору № 1 оформлюється також відповідними актами прийому-передачі.

Водночас, в ході досудового розслідування встановлено, що виготовлення технологічних карт фахівцями ДП «ДГ Нектар» - не здійснювалось (інформації ДП «ДГ Нектар» - №21 від 02.02.22, №22 від 11.02.22). Згідно штатного розпису, в штаті працівників, які працювали на підприємстві на момент укладання договору, наявна виключно 1 особа на посаді наукового співробітника - ОСОБА_1 , яка за рівнем освіти має змогу виконувати вищевказані роботи.

При цьому, під час допиту в якості свідка ОСОБА_1 пояснила, що жодних технологічних карт нею не виготовлялось. Згідно відповіді підприємства № 21 від 02.02.2022 на підприємстві відсутні вищевказані технологічні карти та відповідні акти прийому-передачі - не складались.

Прокурор у позові зазначає, що не дивлячись на вимоги п. Договору 4.2.1.- 4.2.3, карта землекористування також не виготовлялась та не передавалась замовнику, що підтверджується відповідями ДП «ДГ Нектар».

На виконання ухвали слідчого судді Гадяцького районного суду від 25.01.2022 надано тимчасовий доступ до документів ТОВ «Агротрадиція». За результатами виконання вказаної слідчої дії - підприємством надано технологічну карту вирощування соняшника на 2021 рік, яка не містить підписів виконавців, визначає технологічний процес, який складається з 13 пунктів та не містить цілого ряду робіт й агротехнічних вимог, зокрема таких важливих як передпосівний обробіток, обстеження на наявність шкідників та хвороб, інше. За результатами тимчасового доступу до документів ТОВ «Агротрадиція», вказаним підприємством надано під виглядом карти землекористування - план земель, наданих в постійне користування, тобто сторінку з акту на право користування землею на площу 1075 Га, що не відповідає переданій площі. Акти виконаних робіт за квітень - вересень 2021 року не містять жодних даних щодо типу, характеристик чи часу наданих послуг. До того ж відповідно до вказаних актів, які між собою є повністю ідентичними, кожного місяця виготовлялись технологічні карти та надавались відповідні науково - консультаційні послуги, факт надання яких спростовується відповідями ДП «ДГ «Нектар» (інформації ДП «ДГ Нектар» - №21 від 02.02.22, №22 від 11.02.22) та власне інформацію ТОВ «Агротрадиція», що надана на виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів.

Таким чином, зобов`язання виконавця робіт - ДП «ДГ «Нектар» не мали за собою нести дійсних наслідків, та жодним чином не впливали на процес вирощування культур.

Крім того, Вимогами п. 3.10 Статуту ДП «Дослідне господарство «Нектар» Національного наукового центру «Інституту бджільництва імені П.І. Прокоповича» установлено, що - «Господарське зобов`язання Підприємства (ДП «ДГ «Нектар»), щодо вчинення якого є заінтересованість, виноситься на розгляд Академії для надання згоди на його вчинення, якщо балансова вартість майна або послуг чи сума коштів, що підлягають наданню, відчуженню, отриманню або передачі відповідно до господарського зобов`язання перевищує 10 % вартості активів, за даними останньої річної фінансової звітності підприємства».

Відповідно до відповіді № 48 від 26.04.2022, що надана директором ДП «ДГ «Нектар» балансова вартість земельних ділянок з кадастровими номерами :00:010:0002, :00:007:0005, :00:007:0006, які передано згідно договору № 1 перевищує 10 % загального обсягу активів, та складає: земельна ділянка з кадастровим номером :00:010:0002 - 14 520 269 грн.; земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0005 - 11 424 601 грн; земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0006 - 672 001 грн. Одночасно, вартість активів ДП «ДГ «Нектар» станом на 01.01.2021 становить 31 642 тис. грн., таким чином питома вага вартості земельних ділянок, які зазначено в договорі, в загальних активах становить 84,6 %.

При цьому, дані щодо погодження вищевказаного договору працівниками Академії, останній не містить. Більш того, у відповідності до відповіді НААН України № 102-12/213 від 21.02.2022, протягом 2019 -2022 років матеріали на погодження від ДП «ДГ «Нектар» - на адресу НААН- не надходили.

Фактична передача земельних ділянок загальною площею 713 га в користування без згоди належного власника (розпорядника) до того ж у порушення передбаченого законодавством механізму набуття права користування землею на конкурентних засадах суперечать принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України та ст. 5 Земельного кодексу України.

Прокурор зазначає, що спірний договір не є договором надання послуг, а є прихованим договором оренди землі, його зміст суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, а тому підлягає визнанню недійсним. Враховуючи те, що згідно умов вказаного вище договору ТОВ «Агротрадиція» фактично передано в користування 3 земельних ділянки загальною площею 713 га без правових підстав, таким чином при визнанні спірних договорів недійсними, відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України та ст. 152 Земельного кодексу України, спірні земельні ділянки підлягають поверненню ТОВ «Агротрадиція».

При вирішенні спору, судом враховано наступне.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як вбачається із умов п.п 1.1 Договору є взаємні зобов`язання Сторін щодо організації та виконання робіт із посіву, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції рослинництва високої якості на землях сільськогосподарського призначення загальною площею 713 га протягом 2021-2025 років».

Згідно з статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1.2 Договору № 1 визначено : «Виконавець (ДП «ДГ «Нектар») зобов`язується виконати розробку технологічних карт для вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках загальною площею 713 га та надати агрономічні послуги у вигляді надання консультативної допомоги при вирощуванні сільськогосподарських культур згідно виробничої програми (Додаток № 1), а також забезпечити зберігання паливно - мастильних матеріалів, добрив, насіння, врожаю та сільськогосподарської техніки згідно додатково укладених договорів, а Замовник (ТОВ «Агротрадиція») зобов`язується виконати в оптимальні періоди, з високою якістю роботи по засіванню, вирощуванню та збиранню сільськогосподарських культур. Замовник проводить всі вказані роботи за рахунок власних матеріальних засобів - посівний матеріал, необхідну техніку, фінансові ресурси».

Таким чином, згідно умов Договору, сторони погодили, що відповідач-1 виконує роботи з розробки технологічних карт та надання агрономічних послуг, а відповідач-2 - роботи з посіву, вирощування та збирання сільськогосподарських культур.

Отже, плата відповідачу-1 здійснюється саме за розробку технологічних карт та надання агрономічних послуг, а не за користування відповідачем-2 земельними ділянками. Волевиявлення Сторін було направлено саме на укладення такого договору та на настання таких наслідків, що притаманні саме укладеному між сторонами Договору.

Так, згідно підписаних Актів надання послуг до Договору №1 від 9.04.2021 Виконавцем були надані науково-консультаційні послуги з агрономічних питань, розробку технологічних карт та інше. Згідно Акту звірки взаєморозрахунків за Договором №1 від 09.04.2021заборгованість за договором відсутня

Матеріалами справи підтверджується, що укладений між сторонами Договір належним чином виконувався сторонами.

Разом з тим, статтею 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Тобто, згідно з договором оренди право користування земельною ділянкою на певний період передається іншій особі, в той час як умовою оскаржуваного договору не передбачено передання земельної ділянки у користування Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрадиція".

В матеріалах справи відсутні докази передачі земельної ділянки в оренду відповідачу.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Отже, оренда землі це платне строкове (від 7 до 50 років) володіння і користування земельною ділянкою з метою проведення орендарем підприємницької діяльності. Об`єктом оренди є земельна ділянка, якій присвоєно кадастровий номер. Земельна ділянка вважається переданою орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди. За користування земельною ділянкою справляється орендна плата.

Оскільки спірний договір не містить умов, щодо передачі земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю "Агротрадиція" за плату, не наділяє його правами користувача та не передбачає обов`язків з їх використання, тому правовідносини, які виникли між сторонами не мають ознак, притаманних відносинам у сфері оренди землі.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про безпідставність тверджень прокурора стосовно погодження Державного підприємства "Дослідне господарство "Нектар" інституту бджільництва ім. П.І.Прокоповича" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрадиція" істотних умов договору оренди землі під час укладення Договору № 1 від 09.04.2021 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції, оскільки в ньому відсутня інформація про об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди, який не може бути меншим ніж 7 років, а також відсутня інформація про розмір орендної плати.

Слід також зазначити, що Договір №1 від 09.04.2021 року на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції розірваний сторонами 13.10.2021 року, що підтверджується додатковою угодою №1 від 13.10.2021 року до Договору №1 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції від 09.04.2021 року у зв"язку з неможливістю сторін дійти згоди щодо оплати по договору

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначаються загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Так, частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Отже, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, саме позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною.

Однак, як встановлено судом прокурором не доведено належними доказами в підтвердження своїх доводів щодо наявності підстав для визнання недійсним Договору №1 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції від 09.04.2021, укладений між ДП "Дослідне господарство "Нектар" інституту бджільництва ім. П.І.Прокоповича" та ТОВ "Агротрадиція".

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238,240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 22.12.2022

Суддя Кльопов І.Г.