ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 рокуСправа № 912/249/18

Господарський суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Тимошевської В.В., суддів Коваленко Н.М. та Поліщук Г.Б. за участі секретаря судового засідання Гунько О.Є. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/249/18

за позовом: Олександрійської міської ради Кіровоградської області, 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник", 28024, Кіровоградська область, м. Олександрія, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова, буд. 1

про стягнення 409 547,35 грн

Представники сторін:

від позивача - Скляр Ю.А., самопредставництво (в режимі відеоконференції);

від відповідача - Гулян Я.В., адвокат, ордер серії ВА №1040637 від 13.10.2022 (в режимі відеоконференції).

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Олександрійська міська рада Кіровоградської області (далі - Олександрійська міська рада, позивач) звернулась до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (далі - СТОВ "Гірник", відповідач) про стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (кадастровий номер :16:708:0021) площею 2,4344 га, що розташована за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, Звенигородське шосе, 12, у сумі 457 680,64 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначено, що СТОВ "Гірник", являючись власником нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Олександрія, Кіровоградська область, Звенигородське шосе, буд. 12, фактично використовує земельну ділянку площею 2,4344 га кадастровий номер :16:708:0021 без оформлення відповідного права користування та без сплати за землю. Внаслідок вказаного Олександрійській міській раді, як власнику земельної ділянки, заподіяно збитки у вигляді неодержаних доходів за період 2015-2016 роки.

Ухвалою господарського суду від 09.02.201822 за поданим позовом відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Згідно ухвали, у справі призначено підготовче засідання, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідачем позовні вимоги заперечено, про що до справи подано відзив на позов, з підстав наступного: рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради про затвердження розміру збитків від 06.10.2017 не відповідає постанові КМУ від 19.04.1993 №284; застосовані коефіцієнти у нормативно-грошовій оцінці земельної ділянки викликають сумнів щодо їх застосування з урахуванням п. 3.5, 3.6 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Держкомзему України від 27.01.2006 № 18/15/21/11; земельна ділянка належить СТОВ "Гірник" на праві постійного користування, яке перейшло від Сільського підсобного господарства "Гірник" ВО "Олександріявугілля"; СТОВ "Гірник" сплачує податок на землю.

Позивачем у відповіді на відзив з приводу заперечень відповідача вказано на відповідність вимогам законодавства рішення виконавчого комітету про затвердження збитків і використаних коефіцієнтів та зазначено, що реорганізація СПГ "Гірник" ВО "Олександріявугілля" є юридичним фактом для припинення права користування земельною ділянкою.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в яких підтримано обставини заперечень позовних вимог згідно відзиву та зазначено, що право постійного користування земельною ділянкою не припинилось і перейшло до СТОВ "Гірник".

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16.05.2018 позов задоволено частково: стягнуто з СТОВ "Гірник" на користь Олександрійської міської ради збитки у розмірі 447 332,80 грн.; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

За результатами апеляційного перегляду згідно постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 вказане рішення суду залишено без змін.

Згідно постанови Верховного Суду від 15.01.2019, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 і рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.05.2018 у справі № 912/249/18 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Кіровоградської області.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 15.01.2019 вказано, зокрема, на наступне:

"Колегія суддів вважає, що немає підстав для застосування до спірних правовідносин положень чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Спірний період, за який заявлено позовні вимоги (і це також установили суди) охоплює 2015, 2016 та 2017 роки, однак ухвалюючи судові рішення у справі, суди попередніх інстанцій не розмежували норми пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України у відповідних редакціях, які підлягають застосуванню при обчисленні розміру недоотриманих доходів у виді орендної плати у відповідний період, належним чином не перевірили розрахунку заявленої до стягнення суми з урахуванням наведених положень законодавства та зібраних у справі доказів, а тому дійшли передчасного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.".

Ухвалою господарського суду від 15.02.2019 справу прийнято до провадження суддею Тимошевською В.В., у справі призначено підготовче засідання, сторонам надано можливим подати письмові пояснення щодо позову з урахування постанови Верховного Суду від 15.01.2019 та фактичних обставин, які мають місце на час нового розгляду справи.

Позивачем та відповідачем подано додаткові письмові пояснення з доказами.

Окрім того, позивачем подано заяву від 06.03.2019 про зміну предмета позову, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 457 680,64 грн.

Відповідачем заявлено клопотання про призначення у справі експертизи з питань землеустрою та клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду адміністративним судом справи № 1140/2208/18.

Ухвалою суду від 13.03.2019 заяву позивача від 06.03.2019 прийнято до розгляду та ухвалено здійснювати розгляд справи з урахуванням вказаної заяви.

Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов з урахуванням його зміни.

Згідно поданого відзиву відповідачем позовні вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів заперечено з підстав необґрунтованого завищення у витягах про нормативно грошову оцінку земельної ділянки значень коефіцієнтів та вказано про перебування відповідної земельної ділянки на праві постійного користування СТОВ "Гірник".

У підготовчому засіданні 02.05.2019 судом постановлено ухвалу, відповідно до якої відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та за клопотанням відповідача призначено у справі експертизу з питань землеустрою, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

СТОВ "Гірник" оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суд від 02.05.2019 в частині призначеної експертизи та за результатами апеляційного перегляду вказана ухвала суду згідно постанови Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2019 залишена без змін.

Під час зупинення провадження у справі рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі № 1140/2208/18 від 07.10.2019 позовну заяву СТОВ "Гірник" задоволено частково та визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо застосування коефіцієнту, який характеризує місце розташування земельної ділянки (Км) за кадастровим номером :16:708:0021, та який зазначено у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1526 від 04.10.2017.

Враховуючи прийняття вказаного рішення, відповідачем подано клопотання про відмову від проведення судової експертизи у зв`язку з її недоцільністю.

У зв`язку з наведеним, згідно ухвали суду від 09.01.2020 у справі призначено підготовче засідання та за клопотанням позивача витребувано від Відділу в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер :16:708:0021, площею 2,4344 га, місцезнаходження: м. Олександрія, вул. Звенигородське шосе, 12 за 2015, 2016, 2017 роки, з врахуванням висновку Кіровоградського окружного адміністративного суду у рішенні від 07.10.2019 у справі №1140/2208/18.

Ухвалою від 21.01.2020 справу прийнято до провадження колегією у складі трьох суддів.

22.01.2020 до суду подано витребувані витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 21.01.2020, щодо яких позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Відповідачем подано відзив, з урахуванням нових доказів, та клопотання про виклик свідка - головного спеціаліста Відділу в Олександрійському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області.

В підготовчому засіданні 03.03.2020 судом постановлено ухвалу про прийняття заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог та про залишення без розгляду відзиву відповідача від 02.03.2020.

Відповідачем надано відзив про заперечення позовних вимог з урахуванням їх зменшення з підстав порушення законодавства при формуванні витягів від 21.01.2020 та заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення адміністративної справи № 640/684/20 Кіровоградським окружним адміністративним судом і клопотання про призначення експертизи з питань землеустрою для дослідження питання щодо застосованих у витягах коефіцієнтів.

В підготовчому засіданні 01.07.2020 постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №340/684/20, що розглядається Кіровоградським окружним адміністративним судом.

Ухвалою від 22.09.2022 провадження у справі поновлено, у справі призначено підготовче засідання, сторонам надано можливим подати письмові пояснення щодо позовних вимог і заперечень з урахуванням результатів розгляду справи №340/684/20.

Позивачем подано клопотання про витребування доказів.

В підготовчому засіданні 19.10.2022 постановлено ухвалу, відповідно до якої задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано від ГУ Держгеокдастру у Кіровоградській області витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер :16:708:0021, площею 2,4344 га, місцезнаходження: м. Олександрія, вул. Звенигородське шосе, 12 за 2015, 2016, 2017 роки, з урахуванням висновку Кіровоградського окружного адміністративного суду, викладеного у рішенні від 29.07.22 у справі № 340/684/20, а у разі зміни нормативно грошової оцінки земельної ділянки - довідки за вказаний період.

03.11.2022 позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

09.11.2022 на виконання вимог ухвали суду від 19.10.2022 ГУ Держгеокдастру у Кіровоградській області подано до суду витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер :16:708:0021 за 2015, 2016, 2017 роки, які сформовано 31.10.2022.

Відповідачем заявлено клопотання про визнання доказів (витягів від 31.10.2022) недопустимими.

В підготовчому засіданні 17.11.2022 прийнято заяву Олександрійської міської ради про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути 409 547,35 грн. Підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 20.12.2022.

20.12.202 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги про стягнення із СТОВ "Гірник" безпідставно збережених коштів в розмірі 409 547,35 грн підтримано; представником відповідача заперечено проти задоволення позовних вимог у відповідності до підстав заперечень, наведених у відзивах на позов.

В судовому засіданні 20.12.2022 представником відповідача повідомлено про не підтримання раніше заявлених і не розглянутих судом клопотань про виклик свідка та призначення експертизи і просить суд залишити їх без розгляду.

Протокольною ухвалою від 20.12.2022 вказані клопотання залишено без розгляду.

В судовому засіданні 20.12.2022 досліджено докази у справі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, які наведено в обґрунтування підстав позову і заперечень проти позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, судом встановлено наступні обставини, які є предметом доказування.

Відповідно до рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.08.2006 у справі № 2-3914/2006 за СТОВ "Гірник" визнано право власності на нерухоме майно, а саме: м`ясорибокоптильний цех, дрібнооптова база (технічний опис майна), що знаходяться за адресою: м. Олександрія, Кіровоградська область, Звенигородське шосе, будинок № 12 (том 1 а.с. 59, 60).

Право власності на вказане майно зареєстроване за СТОВ "Гірник" 07.04.2012 (том 1 а.с. 61).

Згідно рішення Олександрійської міської ради від 25.02.2021 № 141 надано СТОВ "Гірник" дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення в оренду строком на 3 роки із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення Олександрійської міської ради земельної ділянки площею 24343,73 кв.м по Звенигородському шосе, 12 обслуговування м`ясокоптильного цеху та дрібнооптової бази, що належать йому на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду від 11.12.2006 (том 1 а.с. 147).

28.12.2012 СТОВ "Гірник" звернулось до Олександрійської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою на земельну ділянку за адресою: м. Олександрія, Звенигородське шосе, 12, для обслуговування приміщення м`ясокоптильного цеху та дрібнооптової бази (том 1 а.с. 156).

Рішенням Олександрійської міської ради від 15.02.2013 № 909, надано СТОВ "Гірник" в оренду строком на 3 роки земельну ділянку площею 24343,73 кв.м. (у т.ч. 24343,73 кв.м. - під землями промисловості) за адресою Звенигородське шосе, 12, для обслуговування м`ясокоптильного цеху та дрібнооптової бази за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення Олександрійської міської ради з розміром орендної плати - 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Визначено категорію земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, склад угідь - землі промисловості; СТОВ "Гірник" встановлено 2-х місячний термін для укладення договору оренди землі (том 1 а.с. 15).

Згідно листів від 05.03.2013, 11.09.2013, 21.03.2014, 06.07.2015 Олександрійська міська рада нагадувала СТОВ "Гірник" про необхідність вжиття заходів з оформлення договору оренди земельної ділянки (том 1 а.с.16-19).

01.02.2016 Олександрійська міська рада направила СТОВ "Гірник" претензією про відшкодування збитків у розмірі 256 088,79 грн за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів (том 1 а.с. 20, 21).

26.02.2016 Олександрійська міська рада звернулась до СТОВ "Гірник" з листом щодо добровільного виконання вимог претензії від 01.02.2016 та зазначено, що у випадку не виконання Олександрійська міська рада вимушена буде звертатися до суду за захистом своїх порушених прав (том 1 а.с. 22).

Листом від 13.04.2016 Олександрійська міська рада направила СТОВ "Гірник" проект договору оренди земельної ділянки для підписання (том 1 а.с. 23-26).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.09.2017 до кадастру 14.08.2013 внесено відомості щодо земельної ділянки за кадастровим номером :16:708:0021, що розташована у м. Олександрія Кіровоградської області, Звенигородське шосе, 12 (том 1 а.с. 27-29).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.09.2017, щодо вказаної земельної ділянки зареєстровано право комунальної власності територіальної громади м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради на підставі Закону України від 06.09.2012 №5245-VІ (том 1 а.с. 30).

Рішенням від 25.05.2012 № 615 Олександрійською міською радою затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Олександрії (том 1 а.с. 148-155).

Рішенням Олександрійської міської ради від 05.07.2019 № 774 затверджено наступну технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Олександрії (том 6 а.с. 10-26).

06.10.2017 проведено засідання комісії по визначенню розміру збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканням землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під об`єктами нерухомого майна приватної власності, що оформлено протоколом № 8 (том 1 а.с. 38-42).

Згідно вказаного протоколу, розмір збитків заподіяних відповідачем міській раді склав 457 680,64 гри за період з 01.01.2015 по 01.10.2017.

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 16.11.2017 № 732 затверджено зазначений протокол № 8 від 06.10.2017 та Акт комісії з визначення і відшкодування збитків власнику землі від 06.10.2017 (том 1 а.с. 37, 43).

СТОВ "Гірник" на лист позивача щодо сплати збитків (том 1 а.с. 34) надано відповідь у листі від 08.12.2017, за змістом якого вказано, що СТОВ "Гірник", як платник фіксованого сільськогосподарського податку, звільнений від сплати податку на землю; повідомлено, що СТОВ "Гірник" сплачує до місцевого бюджету м. Олександрії податок на землю за площу землі 600 кв.м, яка зайнята орендою, та не заперечує з приводу укладення договору оренди землі (том 1 а.с. 36).

Рішенням Олександрійської міської ради від 30.04.2010 № 1454 затверджено орендні ставки за користування земельними ділянками на території міста Олександрії у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за земельні ділянки, передані для виробничих потреб юридичних та фізичних осіб (том 1 а.с. 44-45).

Рішенням Олександрійської міської ради від 23.01.2015 № 1528 "Про місцеві податки і збори" встановлено ставки земельного податку за земельні ділянки по м. Олександрії з 01.01.2015 року (том 3 а.с. 104-105). Рішення опубліковано 26.01.2015 (том 6 а.с. 34).

Рішенням Олександрійської міської ради від 23.01.2017 № 224 встановлено ставки земельного податку за земельні ділянки по м. Олександрії з 01.01.2017 року (том 3 а.с. 106-107). Рішення опубліковано 25.01.2017 (том 6 а.с. 35).

Відповідно до Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :16:708:0021 від 31.10.2022, наданих за ухвалою суду з урахуванням висновку Кіровоградського окружного адміністративного суду у рішенні від 29.07.2022 у справі № 340/684/20, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить: за 2015 рік - 3 918 112,08 грн; за 2016 рік - 5 615 228,68 грн; за 2017 рік - 5 950 887,60 грн (том 6 а.с. 13-15).

У відповідності до наведених обставин та на підставі Витягів від 31.10.2022 Олександрійською міською радою нараховано до стягнення із СТОВ "Гірник" безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за землю за період з 01.01.2015 по 01.10.2017 в загальному розмірі 409 547,35 грн, з урахуванням сплаченого відповідачем земельного податку, які позивач просить стягнути на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Згідно доказів, поданих відповідачем, Базі "ОРСа" міста Олександрії Кіровоградської області Української РСР виконавчим комітетом Олександрійської міської ради народних депутатів 05.04.1978 видано Акт на право користування землею площею 2,7 га, Звенигородське шосе (том 1 а.с. 123-128, 188-189, 199-202).

Відповідно до наказу Міністерства вугільної промисловості СРСР Олександрійського виробничого об`єднання по добуванню вугілля Олександріявугілля № 196 від 18.12.1990 "Про передачу м`ясорибокоптильного цеху з балансу відділу робітничого постачання в підсобне сільське господарство", вказано начальнику ОРСа передати, а директору підсобного сільського господарства "Гірник" прийняти на баланс станом на 25.12.1990 по актам: матеріальні цінності, які знаходяться в м`ясорибокоптильному цеху; приміщення з холодильним обладнанням дрібнооптової бази, яке знаходиться на прилеглій до м`ясорибокоптильного цеху території; спеціалізований магазин № 45 з обладнанням та інвентарем; трудові книжки працівників; чисельність і фонд заробітної плати обслуговуючого персоналу; внести відповідні зміни в структуру і штат підприємства (том 1 а.с. 129, 130, 190).

31.01.1997 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області (продавець) та товариством покупців - членів трудового колективу підсобного сільського господарства "Гірник" Олександрійського ВО "Олександріявугілля" (покупець) укладено нотаріально посвідчений договір безоплатної передачі державного майна підсобного сільського господарства "Гірник" ВО "Олександріявугілля" (том 1 а.с. 173-174, 191 - 194).

Згідно вказаного договору, орган приватизації зобов`язується передати у власність Товариства державне майно цілісного майнового комплексу підсобного сільського господарства "Гірник", який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова, 1 на земельній ділянці 1863,6 га, згідно Державного акта на вічне користування землею від 1934 року № 36, а Товариство зобов`язується прийняти майно.

05.02.1997 Регіональним відділенням по Кіровоградській області Фонду Державного майна України видано Підсобному сільському господарству "Гірник" свідоцтво про власність цілісного майнового комплексу, яке знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова, 1, на підставі договору безоплатної передачі та акта прийому-передачі від 31.01.1997 між членами трудового колективу вказаного господарства і Фондом Державного майна (том 1 а.с. 57, 58, 176, 196).

Відповідно до свідоцтва від 05.03.2007 проведено державну реєстрацію Колективного сільського підприємства "Гірник" (том 1 а.с. 175, 195).

Розпорядженням Олександрійського міського голови від 29.05.2000 зареєстровано доповнення до статуту СТОВ "Гірник", відповідно до яких СТОВ "Гірник" є правонаступником всіх майнових прав і обов`язків КСП "Гірник" (том 1 а.с. 55, 56, 177, 197).

СТОВ "Гірник" звітує, у тому числі, про земельну ділянку за адресою: м. Олександрія, вул. Звенигородське шосе,12 до податкового органу за 2016, 2017 роки та згідно поданих декларацій і сплачено до бюджету податок на земельну ділянку по вул. Звенигородське шосе, 12 в розмірі: 2016 рік - 5 023,26 грн, 2017 рік - 5 324,58 грн, а всього - 10 347,84 грн (том 1 а.с. 107-114, 222-225, 230-233, том 2 а.с. 2-56).

Норми права, застосовані судом.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України, з посиланням на яку заявлено позовні вимоги, передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. (частина 1).

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина 2).

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Статтею 206 Земельного кодексу України унормовано, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно Податкового кодексу України, плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 ст. 14).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди; (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14). Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1. ст. 288).

В ст. 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

З набранням чинності з 01.01.2013 Закону України від 06.09.2012 № 5245-VI визначено, що землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Згідно наведеного Закону, землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються, зокрема, землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, віднесених до державної власності відповідно до підпунктів "а" і "б" пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 Земельного кодексу України реалізується через право постійного користування або право оренди.

За ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

В частині 2 вказаної норми наведено перелік осіб, які набувають право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності.

Частиною 1 ст. 93 і статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Згідно зі ст. ст. 122-124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Приписами ст. 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 120 Земельного кодексу України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Відповідно до частин 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час дату реєстрації права власності на нерухоме майно за СТОВ "Гірник" 07.04.2012) було визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давнього Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Таким чином, положення глави 15, ст. ст. 120, 125 Земельного кодексу України, ст. 1212 Цивільного кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований.

У разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Наведений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №917/1739/17.

Згідно правил Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 13).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч.ч. 1, 4 ст. 74).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

За наявними матеріалами справи встановлено, що СТОВ "Гірник" є власником нерухомого майна за адресою м. Олександрія, вул. Звенигородське шосе, 12, яке розташовано на земельній ділянці комунальної форми власності кадастровий номер :16:708:0021 площею 24343,73 кв.м.

Право комунальної власності територіальної громади м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради на вказану земельну ділянку, яке виникло на підставі Закону України № 5245-VI від 06.09.2012, також підтверджується фактом державної реєстрації такого права і не заперечується відповідачем.

Отже, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна СТОВ "Гірник" стало фактичним користувачем земельної ділянки за кадастровим номером :16:708:0021, на якій розташовано майно, а тому саме із вказаної дати у нього виник обов`язок належно оформити правовідносини щодо користування земельною ділянкою, а також обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розташовано майно.

За обґрунтуванням підстав позову, позивач визначає розмір суми, яка є предметом стягнення, виходячи з розміру орендної плати, яка б сплачувалась у разі оформлення орендних правовідносин відносно користування земельною ділянкою.

Натомість, відповідач вказує про наявність у нього права постійного користування земельною ділянкою та повідомляє про сплату земельного податку у відповідності до зазначеного виду користування.

Суд враховує, що на момент реєстрації за відповідачем права власності на нерухоме майно діяв Земельний кодекс України від 2001 року, ст. 92 якого обмежує коло осіб, що можуть бути постійними користувачами земельних ділянок.

Так, згідно ст. 92 Земельного кодексу України у редакції станом на 07.04.2012, права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування".

У період, за який позивач нараховує плату 2015-2017 роки, наведені обмеження продовжували діяти та були доповнені наступними суб`єктами: заклади освіти незалежно від форми власності; співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Наведений перелік є вичерпним.

Отже, СТОВ "Гірник" не відноситься до законодавчо визначеного переліку суб`єктів, які можуть набувати право постійного користування землею.

Разом з цим, Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 вказав, що стаття 92 Земельного кодексу України не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках. Раніше видані державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними та підлягають заміні у разі добровільного звернення осіб.

Таким чином, право постійного користування земельною ділянкою, набуте особою у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не підлягає обов`язковій заміні.

За наявними в матеріалах справи доказами щодо земельної ділянки по Звенигородському шосе, 12 було видано у 1978 році Акт на право користування землею Базі "ОРСа".

Згідно рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 08.02.1978 № 69 вказано, що акт на право користування землею видано відділу робітничого постачання виробничого об`єднання "Олександріявугілля" на земельну ділянку площею 2,71 га, яка зайнята під виробничим приміщеннями та господарським подвір`ям бази, що розташована в південній частині м. Олександрія по Звенигородському шосе суміжно з виробництвом № 3 Тресту "Кіровоградзалізобетон".

Земельним кодексом Української РСР 1970 року, чинного на дату оформлення вказаних вище документів, передбачалось, що земля надається в безстрокове або тимчасове користування; безстроковим (постійним) визнається землекористування без заздалегідь встановленого строку (ст. 15).

Як стверджує відповідач, згідно наказу Міністерства вугільної промисловості СРСР Олександрійського виробничого об`єднання по добуванню вугілля "Олександріявугілля" №196 від 18.12.1990, будівлі по вул. Звенигородске шосе, 12 в м. Олександрія передавались в межах одного підприємства ДХК ВО "Олександріявугілля" від одного структурного підрозділу до іншого, а саме до ПГ "Гірник".

Однак, відповідач жодним чином не доводить можливість "структурного підрозділу ПГ "Гірник"" мати статус "землекористувача" в розумінні положень ст. 13 Земельного кодексу Української РСР 1970 року, чинного на момент зазначеної ним передачі майна.

Окрім того, за змістом ст. 89 Земельного кодексу Української РСР 1970 року та ст. 30 Земельного кодексу України від 1990 року, який введено в дію з 15.03.1991, передбачено наявність відповідного рішення Ради народних депутатів щодо переходу чи посвідчення прав користування земельною ділянкою у випадках переходу прав на будівлю або споруду.

За вказаних обставин суд вважає недоведеним виникнення права постійного користування землею у Підсобного господарства "Гірник" та, відповідно, його подальшу передачу в порядку правонаступництва до СТОВ "Гірник", на що вказує відповідач.

У відповідності до викладеного, суд вважає обґрунтованими доводи позивача стосовного того, що в даному випадку відповідач може набути право користування на земельну ділянку на умовах оренди, а тому єдиною можливою формою здійснення плати за землю є орендна плата. Заперечення відповідача щодо наявності у нього права постійного користуванню земельною ділянкою підлягають відхиленню у відповідності до вищевикладеного. Про наявність наміру оформити оренду на земельну ділянку свідчать також обставини звернення відповідача до позивача з відповідними клопотаннями та прийняття Олександрійською міською радою відповідних рішень.

Відповідно до пункту 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України (у редакції, чинній упродовж 2015-2016 років) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки і не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

Згідно з пунктом 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України (у редакції, чинній з 01.01.2017 по 31.12.2017) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

Отже, із 2015 по 2016 роки граничний (мінімальний) розмір орендної плати у 3 % від нормативної грошової оцінки землі прямо визначався законом. Натомість у 2017 році річний розмір орендної плати не міг бути меншим від розміру земельного податку, тобто прив`язувався до останнього (земельного податку), який, у свою чергу мав встановлюватися для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.

Згідно ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України у відповідних редакціях.

Відповідно до розрахунку спірної суми позивач застосовує 3% від нормативної грошової оцінки, що відповідає мінімальному розміру орендної плати згідно пункту 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України за 2015-2016 роки та що відповідає розміру земельного податку, встановленого рішеннями Олександрійської міської ради № 1528 від 23.01.2015 і № 224 від 23.01.2017, які є оприлюдненими, на 2017 рік.

Відповідно до пункту 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Згідно Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :16:708:0021 від 31.10.2022, наданих за ухвалою суду з урахуванням висновку Кіровоградського окружного адміністративного суду у рішенні від 29.07.2022 у справі № 340/684/20, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить: за 2015 рік - 3 918 112,08 грн; за 2016 рік - 5 615 228,68 грн; за 2017 рік - 5 950 887,60 грн.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що вказані докази (Витяги від 31.10.2022) є недопустимими згідно ч. 2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Згідно з абзацом 3 частини 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема комунальної власності. Крім того, за змістом абзацу 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Згідно ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 даного Закону витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Згідно Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 № 489, за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).

Отже, результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051), про що зазначено в пункті 2 розділу III Порядку № 489.

Видача витягу є адміністративною послугою, яка надається відповідним управлінням Держгеокадастру на виконання приписів Закону України від 06 вересня 2012 року № 5203-VI "Про адміністративні послуги" та постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2011 року № 835 "Деякі питання надання Державною службою геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг", що не позбавляє його надати власнику (органу місцевого самоврядування) більш повну інформацію про зміни в нормативній грошовій оцінці конкретної земельної ділянки за попередній період, виходячи з технічної документації на таку земельну ділянку, яка зберігається в даних Державного земельного кадастру, оформивши відповідну довідку.

Тобто, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формується на підставі вже затвердженої технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Аналогічний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20.

Як слідує з матеріалів справи, технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Олександрії була затверджена рішенням Олександрійської міської ради від 25.05.2012 № 615, а наступна рішенням від 05.07.2019 № 774.

Тобто, в період 2015-2017 роки нормативна грошова оцінка землі була незмінною, за виключенням її індексації.

З наданих до матеріалів справи Витягів від 31.10.2022 слідує, що різний розмір зазначеного у них розміру нормативно грошової оцінки пов`язано лише зі зміною щорічних коефіцієнтів індексації, який застосовано кумулятивно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Окрім того, вказані Витяги було витребувано судом за клопотанням позивача у зв`язку з рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.07.2022 у справі №340/684/20 за позовом СТОВ "Гірник" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій, яким було визнано протиправними дії ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо завищення сукупного коефіцієнту КмЗ внаслідок не застосування при формуванні витягів за 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік локального коефіцієнту в межах зони не забезпеченої газопостачанням, витягів за 2015 рік та 2016 рік локального коефіцієнту в межах зони не забезпеченій каналізацією; витягу за 2017 рік локального коефіцієнту в межах зони не забезпеченій централізованим водовідведенням.

Водночас, Кіровоградським окружним адміністративним судом у даній справі, було відмовлено в задоволенні позовних вимог СТОВ "Гірник" в частині зобов`язання утриматися від внесення відомостей за минулі періоди до відомостей, що містяться в Державному земельному кадастрі, які можуть бути внесені виключно за заявою власника або користувача земельної ділянки. Суд виходив з того, що чинне законодавство не обмежує компетентний орган (Держгеокадастр та його територіальні органи) щодо усунення помилок допущених під час формування витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, у тому числі і шляхом видачі нових витягів за попередні періоди.

Заперечення відповідача в іншій частині, які стосувались сформованих Витягів у попередніх редакціях, відхиляються судом оскільки при розрахунку судом застосовуються Витяги від 31.10.2022.

Таким чином, розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в межах періоду розрахунку позивача становить:

за 2015 рік - 3 918 112,08 грн. х 3% = 117 543,36 грн;

за 2016 рік - 5 615 228,68 грн. х 3% = 168 456,86 грн;

за 2017 рік з 01.01. по 30.09.2019 (січень-вересень) - 5 950 887,60грн. 3% х 9/12 = 133 894,97грн,

а всього 419 895,19 грн.

Від вказаної суми позивачем віднято 10 347,84 грн, про оплату яких повідомляє відповідач (2016 рік - 5 023,26 грн, 2017 рік - 5 324,58 грн) та визначено остаточний розмір заборгованості в сумі 409 547,35 грн.

Отже, розмір безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :16:708:0021 по вул. Звенигородське шосе, 12 в м. Олександрія за період з січня 2015 по вересень 2017 становить 409 547,35 грн.

У відповідності до вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення повністю.

Судові витрати.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача. Надлишково сплачений позивачем судовий збір внаслідок зменшення розміру позовних вимог підлягає поверненню за клопотанням позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Інших судових витрат сторони не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" (28024, Кіровоградська область, м. Олександрія, с. Марто-Іванівка, вул. Воронова, 1, ідентифікаційний код 30984945) на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ідентифікаційний код 33423535) 409 547,35 грн безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати, а також 6 143,21 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Олександрійській міській ради Кіровоградської області на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"; представнику Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Гірник" електронною поштою: .

Повне рішення складено 29.12.2022.

Головуючий суддя В.В.Тимошевська

Суддя Н.М. Коваленко

Суддя Г.Б. Поліщук