РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.12.2022Справа № 910/4725/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Старовойтова Є. А., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОФАРМА-ПЛАЗМА" (вул. Київська, 37-В, Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область, 09100, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" (вул. Франка Івана (Шевченківський р-н), буд. 15-А, місто Київ, 01054, )

про стягнення 9 013 375, 93 грн та розірвання договору,

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІОФАРМА-ПЛАЗМА-ІНВЕСТ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" (далі - відповідач) про стягнення 9 013 375, 93 грн та розірвання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду №13082021 від 17.08.2021 (далі - договір) в частині повного та своєчасного виконання робіт, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 7 513 375, 93 грн суми попередньої оплати, 1 500 000, 00 грн штрафу, а також визнати договір розірваним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.07.2022.

19.07.2022 до відділу діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання та надання додаткового строку на подання відзиву та доказів по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2022 підготовче засідання відкладено на 07.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 підготовче засідання відкладено на 28.09.2022.

28.09.2022 до відділу діловодства суду було подано клопотання, підписане головою комісії з реорганізації ТОВ "БІОФАРМА-ПЛАЗМА-ІНВЕСТ" та директором ТОВ "БІОФАРМА-ПЛАЗМА" про заміну учасника провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2022 підготовче засідання у справі призначено на 09.11.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОФАРМА-ПЛАЗМА" про заміну учасника провадження, замінено позивача у справі №910/4725/22 з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОФАРМА-ПЛАЗМА-ІНВЕСТ" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "БІОФАРМА-ПЛАЗМА".

У підготовчому засіданні 09.11.2022 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи №910/4725/22 до розгляду по суті на 01.12.2022.

У судовому засіданні 01.12.2022 судом оголошено перерву розгляду справи по суті до 21.12.2022.

20.12.2022 до відділу діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання та надання додаткового строку на подання відзиву та доказів по справі.

21.12.2022 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

У судове засідання 21.12.2022 представники учасників справи не прибули, хоча про дату, час та місце засідання повідомлялись належним чином.

У клопотанні про відкладення та надання додаткового процесуального строку на подання доказів по справі від 20.12.2022 директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" посилається на ті обставини, що в умовах військового стану, знаходження частини персоналу відповідача в евакуації та постійних відключень електроенергії у нього відсутня можливість належним чином підготувати відзив з необхідними доказами та забезпечити участь свого уповноваженого представника у судовому засіданні 21.12.2022, однак будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022 та №341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб, з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб та з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

В той же час, стаття 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначає, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Отже, навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.

За приписами частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи заяву позивача про проведення судового засідання за його відстуності, належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи та ненадання останнім доказів поважності причин неявки свого представника, суд на місці ухвалив проводити судове засідання без участі представників сторін.

Разом з цим суд зазначає, що у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім, відповідач у визначений законом строк не подав відзив на позовну заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 21.12.2022 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІОФАРМА-ПЛАЗМА-ІНВЕСТ" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" (підрядник) було укладено договір підряду №13082021 (далі - договір, договір підряду) відповідно до якого підрядник зобов`язується за завданням замовника своїми та/або залученими силами та коштами на свій ризик на підставі виконаної ним та затвердженої замовником проектної документації, якісно виконати комплекс будівельних робіт по "Реконструкції будівлі аптеки та гаража з метою розміщення плазмацентру за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, проспект Аношкіна, 26 (далі- Об`єкт) відповідно до вимог державних будівельних норм (далі-ДБН), а також інших вимог чинного законодавства України для таких видів робіт, в тому числі нормативних вимог для приміщення плазма центру (п.1.1 договору).

Відповідно до пункту 1.2. договору орієнтований склад (зміст) та обсяги (види) робіт, що доручаються до виконання підряднику визначені в додатку 1, додатку 2 та додатку 3, додатку 5, що додаються до цього договору та є його невід`ємними частинами.

Підрядник гарантує, що обсяг робіт, визначений у додатку 5 (орієнтовний обсяг робіт) є достатній для цілей цього договору та для використання об`єкту за цільовим призначенням та гарантує, що виконання орієнтовного обсягу робіт за даним договором у повному обсязі буде здійснено в межах договірної ціни, визначеної в п.2.2. договору.

Збільшення ціни договору з ініціативи підрядника, а також через виникнення потреби для виконання додаткових робіт та/або залучення додаткових матеріалів, не врахованих підрядником при формування договірної ціни, окрім випадків виникнення додаткових обсягів або видів робіт з ініціативи замовника, не допускається.

Згідно до п. 1.3 договору фінансування робіт по цьому договору здійснюється за рахунок власних та/або залучених коштів замовника. Замовник гарантує, що він має достатньо коштів для повного (в розмірі, порядку та на умовах передбачених цим договором) розрахунку з підрядником за належно виконані останнім роботи по цьому договору.

У розділі 2 сторони погодили суму договору та порядок розрахунків, відповідно до якого сума договору визначається згідно договірної ціни та становить 28 001 048,00 гривень (двадцять вісім мільйонів одна тисяча сорок вісім гривень грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ 20% - 4 666 841,33 грн.

Оплата за цим договором здійснюється замовником відповідно до умов графіку фінансування робіт (додаток №4, який є невід`ємною частиною договору) шляхом внесення коштів на поточний рахунок підрядника у національній валюті України, при цьому:

1. Підрядник гарантує відсутність необхідності проведення додаткових робіт для цілей даного договору. Ризик виявлення необхідності проведення робіт, не врахованих при укладанні цього договору, та їх виконання несе підрядник.

2. У разі зміни обсягів робіт замовником, підрядник виконує такі роботи, після підписання відповідної додаткової угоди до даного договору. Оплата робіт здійснюється на підставі додаткових угод до цього договору.

3. У разі, якщо підрядник виконає роботи менші за обсягом, оплата проводиться відповідно до акту виконаних робіт з урахуванням фактично виконаних підрядником робіт згідно довідок форми КБ-2в та КБ-3.

Відповідно до пункту 3.1. договору кінцевий термін виконання будівельно-монтажних, проектних та інженерних робіт, вказаних в п. 1.1 та додатках №4,5 до цього договору 24 грудня 2021 року за умови своєчасного надходження авансового платежу та дотримання замовником умов графіку фінансування робіт.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, прийнятих на себе за договором, визначається відповідно до норм чинного законодавства України з урахуванням умов договору. Сторони несуть матеріальну відповідальність за виконання своїх договірних зобов`язань, а також за дії (бездіяльність) залучених стороною третіх осіб. При затримці оплати робіт замовником, строки виконання робіт, передбачені додатком 4 договору та, відповідно, строки передбачені п.11.4 договору, продовжуються на відповідну кількість днів затримки. За порушення строку виконання та/або строку завершення робіт, визначеного договором та/або додатками чи додатковими угодами до договору, підрядник несе відповідальність перед замовником, а саме:

В разі виконання та/або завершення робіт в період від 25 грудня 2021 року до 08 січня 2022 року - 500 000 гривень 00 коп.;

В разі виконання та/або завершення робіт в період від 09 січня 2022 року до 22 січня 2022 року - 1 000 000 гривень 00 коп.;

В разі виконання та/або завершення робіт після 23 січня 2023 року - 1 750 000 гривень 00 коп.;

Сплата штрафних санкцій і компенсація збитків не звільняє винну сторону від виконання нею договірних зобов`язань (п.11.1.-11.5. Договору).

Відповідно до п. 15.7 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 24.12.2021, але в будь-якому випадку до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Дострокове розірвання договору допускається у випадках та в порядку, передбачених чинним законодавством України та умовами договору.

Відповідно до п. 15.8 додатками до цього договору є: додаток №1: Орієнтовне планування плазмацентру, додаток №2: Медичне завдання, додаток №3: Технічне завдання, додаток №4: Графік фінансування та проведення реконструкції приміщення та додаток №5: Орієнтовний обсяг робіт.

Відповідно до додатку №4 графік фінансування складається з шести оплат: перша оплата - в період трьох (3) банківських днів від дати підписання договору, сума 8 400 000,00 грн; друга оплата - з 5 по 10 вересня 2021 року, сума 6 000 000,00 грн; третя оплата - з 5 по 10 жовтня 2021 року, сума 5 000 000,00 грн; четверта оплата - з 5 по 10 листопада 2021 року, сума 4 500 000,00 грн; п`ята оплата - з 5 по 10 грудня 2021 року, сума 1 300 944,00 грн та шоста оплата - в період п`яти (5) банківських днів після підписання акту виконаних робіт, сума 2 800 104,00 грн. Загальна сума: 28 001 048,00 грн з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем, як замовником, було виконано свій обов`язок за договором підряду шляхом здійснення відповідних 5 (п`яти) оплат на загальну суму 25 200 944,00 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень №162 від 18.08.2021, №207 від 14.09.2021, №261 від 18.10.2021, №336 від 19.11.2021 та №387 від 13.12.2021 року, копії яких наявні у матеріалах справи.

Щодо здійснення останньої (шостої) оплати за договором підряду позивач зазначає наступне. Відповідно до додатку №4 до договору шоста оплата здійснюється в період п`яти (5) банківських днів після підписання акту виконання робіт у розмірі 2 800 104 (два мільйона вісімсот тисяч сто чотири) грн. 00 коп.

Отже, для виконання замовником (позивач) свого обов`язку щодо здійснення шостої оплати має бути повністю виконані підрядником (відповідач) умови відповідного договору підряду в необхідний строк (визначений договором) і підписаний акт виконання робіт.

Так, згідно пункту 8.1. договору підряду - здавання-приймання виконаних робіт оформлюється актами приймання-передачі, підписаними обома сторонами та представником замовника будівництва. Акти виконаних робіт підрядником щомісячно.

Замовник зобов`язаний прийняти роботи, виконані підрядником та погоджені з замовником, не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з дня отримання акту виконаних робіт від підрядника. Якщо в указаний термін оформлені акти виконаних робіт або письмова мотивована відмова від їх прийняття від замовника підряднику не надійде, виконані роботи вважаються прийнятими та підлягають оплаті (пункт 8.2. договору).

Підрядник передає замовнику разом з актом приймання-передачі виконаних робіт виконавчу документацію, визначену нормативними документами, а саме: акти проміжного прийняття конструкцій, акти прихованих робіт, виконавчі зйомки, паспорти та сертифікати відповідності на ресурси, ТУ, передбачені пунктом 4.4.27 договору тощо. Виконавча документація передається по акту приймання-передачі (п.8.3. договору).

Статтею 890 ЦК України встановлено, що підрядник, зокрема, зобов`язаний виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором, передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Однак відповідач свого обов`язку за договором підряду, в частині повного та своєчасного виконання робіт, не виконав, акти приймання-передачі щодо зазначених робіт не підписано, а об`єкт в експлуатацію не введено, що є порушенням умов договору.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено до відповідача наступні листи та претензії:

1) ??Лист (№01 від 04.01.2022 р.) з вимогою повідомити дату готовності об`єкту до здачі замовнику;

??2) Претензія (№-19 від 11.01.2022 р.) з вимогою виконання взятих на себе зобов`язань;

??3) Претензійний лист (№06 від 04.02.2022 р.) щодо неякісно виконаних робіт;

??4) Претензія щодо невиконання умов договору підряду №13082021 від 17.08.2021 р. (№БП-000000012 від 03.06.2022р.) з вимогою до 08.06.2022р. перерахувати на розрахунковий рахунок "БІОФАРМА-ПЛАЗМА-ІНВЕСТ" грошові кошти, сплачені замовником в якості попередньої оплати за роботи, що не виконані підрядником у встановлений договором строк в сумі 14 350 498,00 та суму штрафу у розмірі 1 750 000,00 грн.

Однак, як зазначає позивач, відповідачем були залишені без задоволення відповідні листи та претензії, що і стало підставою для звернення до суду із вимогою стягнути з відповідача 7 513 375, 93 грн суми попередньої оплати, 1 500 000, 00 грн штрафу, а також визнати договір розірваним.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, розглянувши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, а тому до вищевказаних відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2, 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (частина 1 статті 875 ЦК України).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Як встановлено судом, у додатку №4 до договору сторони погодили графік проведення робіт з реконструкції приміщення та у п. 3.1 договору сторони погодили кінцевий термін виконання будівельно-монтажних, проектних та інженерних робіт, вказаних в п. 1.1 та додатках №4,5 до цього договору - 24 грудня 2021 року за умови своєчасного надходження авансового платежу та дотримання замовником умов графіку фінансування робіт.

Відповідно до додатку №4 графік фінансування складається з шести оплат: перша оплата - в період трьох (3) банківських днів від дати підписання договору, сума 8 400 000,00 грн; друга оплата - з 5 по 10 вересня 2021 року, сума 6 000 000,00 грн; третя оплата - з 5 по 10 жовтня 2021 року, сума 5 000 000,00 грн; четверта оплата - з 5 по 10 листопада 2021 року, сума 4 500 000,00 грн; п`ята оплата - з 5 по 10 грудня 2021 року, сума 1 300 944,00 грн та шоста оплата - в період п`яти (5) банківських днів після підписання акту виконаних робіт, сума 2 800 104,00 грн. Загальна сума: 28 001 048,00 грн з ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були здійснені відповідні оплати згідно до графіку фінансування робіт на загальну суму 25 200 944,00 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень №162 від 18.08.2021, №207 від 14.09.2021, №261 від 18.10.2021, №336 від 19.11.2021 та №387 від 13.12.2021 року, які наявні у матеріалах справи.

Однак, відповідачем, всупереч умовам договору, не були виконані відповідні роботи передбачені в додатку №5 до договору підряду або виконані неякісно, відповідно до наявного у справі претензійного листа №6 від 04.02.2022 року і детального переліку та вартості не виконаних робіт. Детальний перелік та вартість не виконаних підрядником станом на 14.06.2022p. робіт викладено у додатку №5 до позовної заяви (розрахунок суми основного боргу). Згідно даного розрахунку загальна вартість робіт, які не виконані, складає -7 513 375,93 грн.

Згідно частині 1 статті 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

Пунктами 4.4.12, 4.4.18 договору передбачений обов`язок підрядника здійснювати усе від нього залежне для усунення будь-яких обставин, що обумовлюють затримку або можливу зупинку робіт, дотримуватись строків виконання робіт, а у разі їх порушення зі своєї вини, нести встановлену цим договором та чинним законодавством України відповідальність.

У даній справі відповідачем не надано доказів на спростування тверджень позивача про не виконання відповідного ряду робіт за договором або усунення недоліків робіт, які були виконані. Отже, оскільки позивачем було здійснено попередні оплати робіт, які передбачені п.2.3 договору та графіком фінансування робіт (додаток №4 договору), відповідач мав приступити до виконання робіт і виконати їх відповідно до графіку проведення робіт з реконструкції приміщення (додаток №4 договору) і в силу п. 3.1 договору кінцевим терміном виконання робіт є 24 грудня 2021 року.

Окрім того, у даній справі відповідачем не доведено факту про наявність перешкод у виконані відповідного зобов`язання з вини замовника або з незалежних від відповідача причин.

Крім того, згідно пункту 4.1.5. договору підряду, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник зі своєї вини своєчасно не розпочав роботи, порушив строки виконання робіт на 30 (тридцять) календарних днів або більше, не виконує план усунення порушення строків виконання робіт, або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений договором, стає явно неможливим.

Аналогічне положення міститься у ч.2 ст. 849 ЦК України, відповідно до якої якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч.3 ст. 849 ЦК України якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Відповідно до статті 852 Цивільного кодексу України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Правовий аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також й Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Водночас, Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постановах від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 та від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 висловила правову позицію про те, що суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін. При цьому суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, які фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення ч. 2 ст. 849 ЦК України у сукупності з приписами ст. 1212 ЦК України.

Враховуючи припинення дії договору підряду, з урахуванням того, що відповідачем не доведено факт виконання робіт за Договором на сплачену позивачем суму попередньої оплати у розмірі 7 513 375,93 грн, суд зазначає, що відповідач зберігає вказані грошові кошти без достатніх правових підстав.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем його зобов`язань з виконання робіт за договором та припинення дії такого договору, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення відповідачем отриманої ним від замовника (позивач) попередньої оплати у розмірі 7 513 375,93 грн.

Також суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення відповідачем грошових коштів позивачу в розмірі 7 513 375,93 грн.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що факт порушення відповідачем умов договору підряду в частині своєчасного виконання робіт, а також факт того, що відповідачем не був повернутий залишок суми сплаченої позивачем попередньої оплати в розмірі 7 513 375,93 грн, є доведеним, а тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача попередньої оплати в розмірі 7 513 375,93 грн підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання договору підряду №13082021 від 17.08.2021 року - розірваним, суд зазначає наступне.

Правовими підставами позовної вимоги про розірвання договору позивач визначив статтю 651 Цивільного кодексу України та послався як на підставу для розірвання договору №13082021 від 17.08.2021 на істотне порушення відповідачем умов договору.

Відповідно до ч.ч. 1 і 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

У постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №911/1442/19 викладено правовий висновок, відповідно до якого розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Аналогічний висновок також викладено Верховним Судом у справах №910/16750/18, №911/991/19.

Відповідно до п. 15.7 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 24.12.2021, але в будь-якому випадку до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Доказів узгодження продовження строку дії договору сторонами до матеріалів справи не надано, а отже строк дії договору підряду №13082021 від 17.08.2021 закінчився 24.12.2021 року.

Проте з позовною заявою про розірвання договору підряду №13082021 від 17.08.2021 року позивач звернувся 16.06.2022 року, тобто після закінчення строку дії цього договору.

Враховуючи викладене, та те що розірвати можна лише договір, який діє (строк/термін дії якого не закінчився), позовна вимога позивача в частині про розірвання договору №13082021 від 17.08.2021 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а тому суд відмовляє в цій частині позову.

Суд також зазначає, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4 ст. 631 ЦК України. Проте поняття «строк дії договору» та «строк виконання зобов`язання» не є тотожними.

Згідно зі ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст. 599 ЦК України, ч. 1 ст. 202 ГК України такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним.

Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення штрафу за порушення відповідачем строків виконання робіт за Договором підряду в сумі 1 500 000, 00 грн.

У пунктах 11.1.-11.5. Договору сторони визначили відповідальність сторін, відповідно до яких: за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, прийнятих на себе за Договором, визначається відповідно до норм чинного законодавства України з урахуванням умов Договору. Сторони несуть матеріальну відповідальність за виконання своїх договірних зобов`язань, а також за дії (бездіяльність) залучених Стороною третіх осіб. При затримці оплати робіт замовником, строки виконання робіт, передбачені додатком 4 Договору та, відповідно, строки передбачені п.11.4 Договору, продовжуються на відповідну кількість днів затримки. За порушення строку виконання та/або строку завершення Робіт, визначеного Договором та/або додатками чи додатковими угодами до Договору, підрядник несе відповідальність перед замовником, а саме:

В разі виконання та/або завершення робіт в період від 25 грудня 2021 року до 08 січня 2022 року - 500 000 гривень 00 коп.;

В разі виконання та/або завершення робіт в період від 09 січня 2022 року до 22 січня 2022 року - 1 000 000 гривень 00 коп.;

В разі виконання та/або завершення робіт після 23 січня 2023 року - 1 750 000 гривень 00 коп.;

Сплата штрафних санкцій і компенсація збитків не звільняє винну сторону від виконання нею договірних зобов`язань

Згідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

При цьому, суд відзначає, що відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сторони за взаємною згодою визначили вид штрафних санкцій та їх розмір за порушення зобов`язань за договором, беручи до уваги той факт, що дані зобов`язання не є грошовими зобов`язаннями, то положення щодо обмеження розміру штрафних санкцій законом на них не поширюються.

Як вже було встановлено судом раніше, відповідач повинен був закінчити виконання робіт 24.12.2021, але останнім порушено означені умови договору, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу за порушення строків виконання робіт за договором підряду в сумі 1 500 000, 00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОФАРМА-ПЛАЗМА" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" (вул. Франка Івана (Шевченківський р-н), буд. 15-А, місто Київ, 01054, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОФАРМА-ПЛАЗМА" (вул. Київська, 37-В, Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область, 09100, ) суму попередньої оплати за договором у розмірі 7 513 375 (сім мільйонів п`ятсот тринадцять тисяч триста сімдесят п`ять) грн, штраф у розмірі 1 500 000 (один мільйон п`ятсот тисяч) грн, 00 грн, та витрати зі сплати судового збору у розмірі 135 200 (сто тридцять п`ять тисяч двісті) грн 64 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці підписання повного тексту рішення здійснюється після виходу судді з відпустки.

Повний текст рішення складено та підписано 20.02.2023

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА