ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.12.2022р. Справа №905/824/22

Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпро, Акціонерного товариства Українська залізниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю Гірничо-збагачувальна фабрика Богучарська, м. Покровськ, Донецька область

про стягнення штрафу у розмірі 79085,00грн,

без виклику учасників справи,

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Гірничо-збагачувальна фабрика Богучарська, м. Покровськ, Донецька область, про стягнення штрафу у розмірі 79085,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №56209851 зазначеній відправником у накладній №53553558, що підтверджується складеним комерційним актом №454201/21 від 18.04.2022.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/824/22, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк до 14.11.2022 (враховуючи час пересилання засобами зв`язку) для подання суду відзиву на позов.

14.11.2022 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання б/н від 13.11.2022, в якому посилаючись на обставини введення в Україні воєнного стану, переїзд працівників підприємства з міста бойових дій разом з документами у більш безпечні міста, повідомляє про відсутність можливості підготувати відзив у виконання ухвали від 24.10.2022, у зв`язку з чим просить суд надати товариству додатковий час для його підготовки відклавши строк подання відзиву на один місяць.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.11.2022 клопотання відповідача б/н від 13.11.2022 задоволено частково, продовжено відповідачу строк до 29.11.2022 включно (враховуючи час пересилання засобами зв`язку) для подання відзиву на позов (із урахуванням вимог ст.165 ГПК України) разом із всіма доказами у підтвердження позиції зі спору та доказами надіслання/вручення позивачу.

29.11.2022 у підсистемі «Електронний суд» був сформований відзив на позов б/н від 29.11.2022, за змістом якого відповідач заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування позиції по суті спору відповідач вказує на обставини того, що під час подачі вагонів на вантажні ваги для контролю норми навантаження відбулось короткочасне відключення світла, у зв`язку з чим вантажні ваги вийшли з ладу і, як наслідок, визначили неправильну вагу вантажу. Також відповідач вказує на відсутність представника ТОВ Гірничо-збагачувальна фабрика Богучарська під час зважування вагона на станції Чаплине Придніпровської залізниці, в свою чергу відомості отримання надлишку вугілля у кількості 7800кг не зафіксовані ні на станції Княжево, ні у вантажовідправника. За доводами відповідача, викладені обставини ставлять під сумнів факт перевантаження спірного вагону, навіть у разі дійсності даної обставини перевантаження вугілля відбулося не з вини вантажовідправника, а внаслідок форс-мажорних обставин короткотермінового вимикання напруги. Відповідач також посилається на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, відповідно до якого військові дії віднесено до форс-мажорних обставин, а відтак такі обставини звільняють від сплати пені, штрафів та інших санкцій на період його дії.

Відповідач звертає увагу також на те, що ТОВ Гірничо-збагачувальна фабрика Богучарськаздійснює діяльність у місті Мирноград Донецької області, водночас Мирноградська міська територіальна громада є у Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.10.2022, затвердженому Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 17.10.2022 №233.

До відзиву на позовну заяву додані докази його направлення на адресу позивача, водночас позивач не скористався своїм правом надати відповідь на відзив.

Відповідно до ч.5 ст.252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Станом на 27.12.2022 клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надходило.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 ГПК України за наявними в ній матеріалами в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

15 квітні 2022 зі станції Гродівка Донецької залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "Гірничо-збагачувальна фабрика "Богучарська" м. Покровськ, Донецька область (надалі вантажовідправник, відповідач) згідно залізничної накладної №53553558 у вагоні №56209851 відправило вантажоодержувачу - ПрАТ «Продовольча компанія Поділля смт Крижопіль, Вінницька область, концентрат вугільний, навалом на станцію Княжеве Одеської залізниці.

При оформленні залізничної накладної №53553558 у вагоні №56209851 вантажовідправником вказано масу вантажу 70000,00кг.

Як свідчать розділи 26 та 28 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах (150 т) заводський №110222.

Правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив накладенням свого Електронного цифрового підпису прийомоздавач ОСОБА_1 .

На станції Чаплине Придніпровської залізниці було проведено перевірку маси вантажу, зазначеної у залізничній накладній. За результатами контрольної перевірки станцією Чаплине Придніпровської залізниці був складений комерційний акт №454201/21 від 18.04.2022, відповідно до якого на підставі акту загальної форми №44 від 18.04.2022 станції Чаплине Придніпровської залізниці проведено контрольне зважування вагону №56209851 на 150-ти тонних електронно-тензометричних вагах ст. Чаплине Придніпровської залізниці, заводський №1465, що пройшли держповірку 08.09.2021р.

Відповідно до розділу Д Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку якого зазначено, вагон було подано на контрольне зважування. При зважуванні на справних 150-ти тонних вагонних вагах зав. №1465 (держ. повірка 08.09.2021) виявилося: брутто 101400 кг, тара з документа 23600 кг, нетто 77800 кг, що більше документа та вантажопідйомності на 7800 кг. Згідно документа значиться: концентрат вугільний, вантаж навантажений у твердому стані, навантаження вище бортів 150мм, вага визначена відправником на вагонних вагах (150т) зав. №110222. Брутто не вказано, тара 23600 кг, нетто 70000 кг, фактично у вагоні навантаження нерівномірне, не вкатане, нижче бортів 30-40см, вантаж не маркований на поверхні вантажу є сліди ходіння, люка зачинені, течі вантажу немає. При повторному зважуванні вага вагону підтвердилася. Зав. вантажним двором по штатному розкладу відсутній. Зважування здійснювала Пр Пв Павленко С.С. в присутності ДС ОСОБА_2 , Пр Пв Водолазська Ю.В.

Вказані у комерційному акті результати зважування підтверджуються наявною в матеріалах справи випискою з книги обліку контрольних зважувань вагонів станції Чаплине ф. ГУ-78.

22.04.2022 станцією Чаплине Придніпровської залізниці був складений акт загальної форми, за змістом якого виявлений у вагоні №56209851 надлишок вантажу у кількості 7800кг відвантажено засобами залізниці у вагон №60659901.

Надлишок вантажу у вагоні №60659901 був відправлений 22.04.2022 зі станції Чаплино Придніпровської залізниці за досильною накладною №46707816 начальником станції на станцію призначення Княжево одержувачу ПрАТ «Продовольча компанія Поділля с. Городківка, Вінницька область; спірний вагон №56209851 був відправлений 19.04.2022 начальником станції на станцію призначення Княжево з вагою 70000кг за досильною накладною №46645149.

Відповідно до п.12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002р. №334, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Так, на станції призначення був заповнений розділ "Є" комерційного акту №454201/21/5 від 18.04.2022 про те, що при переважуванні вантажу різниця проти цього акту не виявлена.

Посилаючись на положення статей 118 та 122 Статуту залізниць України, позивач нарахував та пред`явив до стягнення з відповідача штраф за невірно зазначену масу вантажу у розмірі п`ятикратної провізної плати за спірний вантаж у розмірі 79085,00грн.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Згідно ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до ч.3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ч.1 ЦК України та ч. 1 ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084, а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1 та п.2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту. Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні ч.1 ст.77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Пунктом 10 Правил складання актів на виконання статті 29 Статуту залізниць України визначено імперативно частину суб`єктного складу працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів: начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також передбачено можливість участі в складенні комерційного акта одержувача вантажу, якщо він брав участь у перевірці, або інших працівників залізниці.

Таким чином, комерційний акт повинні підписати три працівники залізниці. Однак, зазначена норма не виключає можливості залучення до складення комерційного акту й інших працівників залізниці.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2018 у справі №910/3930/17 та від 18.06.2018 у справі №910/11397/17, від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, від 21.08.2019 у справі №905/2360/18.

Відповідно до частин 1, 3 статті 64 та частини 3 статті 65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Дану правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, від 21.05.2018 у справі №916/2001/17, від 23.06.2018 у справі №916/1993/17.

Як встановлено судом, комерційний акт №454201/21 від 18.04.2022р. підписали начальник станції Дрозд Г.М., приймальники поїздів ОСОБА_3 та Водолазська Ю.В. У комерційному акті також зазначено, що завідувача вантажним двором за штатним розкладом не має.

Суд відзначає, що начальник станції має повноваження на підписання комерційних актів в силу прямої вказівки в пункту 10 Правил складання актів.

Позивачем на підтвердження повноважень працівників залізниці на підписання комерційного акту подано до матеріалів справи в копіях: посадову інструкцію начальника станції Чаплине (1) Дрозд Ганни Михайлівни, затверджену начальником Дніпровської дирекції залізничних перевезень від 06.05.2020р.; посадову інструкцію приймальника поїздів ОСОБА_3 , затверджену начальником станції Чаплине від 16.11.2020р.; наказ №3 від 05.01.2022р. начальника станції Чаплине Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти.

Згідно наказу №3 від 05.01.2022р. начальника станції Чаплине Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти вбачається, що заступник приймальник поїздів ОСОБА_4 , призначена відповідальною особою, яка має право підпису комерційних актів замість начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи.

З огляду на зазначене, за висновками суду, комерційний акт №454201/21 від 18.04.2022 підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Комерційний акт№454201/21 від 18.04.2022 за своєю формою та змістом відповідає положенням Статуту залізниць України і Правилам складання актів (ст. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 №334, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 за №567/6855.

Суд звертає увагу на те, що зважування вагону здійснено на 150тн механічних вагонних вагах згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (зввт) (вид ЗВВТ механічні, модифікація ЗВВТ РС-150Ц13В, заводський №1465) станції Чаплине Придніпровської залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 1978 рік, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ 3 місяці, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 08.09.2021р.

Відповідачем не надано доказів, які б викликали сумнів у достовірності показів зазначеного засобу вагомірювальної техніки.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, постановлено часткову зміну ст.1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-IX, від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Постановою Кабінету Міністрів України №412 від 05.04.2022 Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану вирішено установити, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Таким чином, враховуючи, що воєнний стан не припинено та не скасовано, суд приймає до уваги чинність результатів вагонних ваг станом на дату розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, наявний в матеріалах справи комерційний акт №454201/21 від 18.04.2022 вважається таким, що складений з дотриманням вимог чинного законодавства України, а тому визнається судом належним та допустимим доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній відправником (відповідачем) у накладній, фактичній масі вантажу.

Комерційний акт є підставою для покладання відповідальності на відправника, передбаченої ст.122 Статуту.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ст. 122 Статуту за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту За пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Провізна плата за перевезення вантажу відповідно до залізничної накладної №53553558 у вагоні №56209851 становить 15817,00грн.

Згідно з приписами ст.ст.118, 122 Статуту залізниць, заявлений штраф у п`ятикратному розмірі, нарахований на підставі комерційного акту №454201/21/3 від 18.04.2022, від провізної плати становить 79085,00грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним.

З огляду на викладене, вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 79085,00грн на підставі комерційного акту №454201/21 від 18.04.2022 є правомірними.

Суд дійшов висновку відхилити доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, з огляду на наступне.

Як вже встановлено судом, належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджено факт невірного зазначення відправником у залізничній накладній маси вантажу у спірному вагоні. В свою чергу відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76-77 ГПК України того, що ТОВ Гірничо-збагачувальна фабрика Богучарська скоїло порушення зобов`язання щодо правильності зазначення маси вантажу у спірній накладній та не доведено належними та допустимими доказами, що маса, визначена товариством є правильною у порівнянні з тією, що була встановлена на попутній станції Чаплине Придніпровської залізниці. Між тим, в матеріалах справи відсутні та сторонами не надано жодних доказів, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті. Наразі, вантажоотримувач прийняв спірний вантаж з комерційним актом без будь-яких заперечень, інше не доведено матеріалами справи.

Судом відхилені доводи відповідача в частині посилання на відсутність відомостей отримання виявленого надлишку вугілля на станції Княжево, оскільки як вже встановлено судом, матеріалами справи підтверджується факт перевантаження на попутній станції виявленого надлишку вугілля засобами залізниці у інший вагон №60659901 та його відправлення вантажоодержувачу (ПрАТ «Продовольча компанія Поділля с. Городківка, Вінницька область) на станцію призначення Княжево за окремим перевізним документом - досилочною накладною №46707816. Предметом даного спору є стягнення штрафу за неправильне зазначення маси вантажу за угодою між залізницею та відповідачем на перевезення вантажу - накладна №53553558, відносини з перевезення виявленого надлишку вантажу регулюються іншим договором перевезення, а отже не стосуються предмету спору.

Суд звертає увагу відповідача на ту обставину, що загальна маса вантажу у вагоні №60659901 складає 51900кг (включно надлишок вугілля у кількості 7800кг).

Щодо тверджень відповідача про існування форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022р. по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019р. по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

З огляду на наведене визначення форс-мажорних обставин факт вимикання напруги не може бути форс-мажорною обставиною, та така обставина є лише твердженням відповідача, яка не підтверджена відповідними доказами.

Щодо посилання відповідача на форс-мажорну обставину, підтвердженою листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р., то відповідачем не доведено, що саме військові дії стали причиною невірного зазначення маси вантажу.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суд звертає увагу, що здійснюючи підприємницьку діяльність Відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відхилення заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Статтею 74 ГПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, визначає масу вантажу, заповнює і підписує накладну, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 120, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничо-збагачувальна фабрика "Богучарська", м.Покровськ про стягнення штрафу в сумі 79085,00грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гірничо-збагачувальна фабрика Богучарська (85302, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Центральна, буд. 138; ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця (49038, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) штраф в сумі 79085,00грн. та судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 ГПК України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.12.2022.

Суддя Ю.В. Макарова