УХВАЛА

м. Київ

22.12.2022Справа № 910/26/22

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВГАЗТРЕЙД"

до товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ "ЖОВТЕНЬ" (ідентифікаційний код 02583744)

про банкрутство

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від заявника не з`явились,

від боржника не з`явились.

В судовому засіданні приймали участь: Мучінський І.Д. - розпорядник майна боржника, Лужбіна Н.Б. - представник ПрАТ "Укрпрофоздоровниця", Кирищук В.П. - представник ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", Деркач Т.Г. - представник АТ "Київгаз", Іванов А.В. - представник ТОВ "ФІРМА "ФАВОР"

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 прийнято заяву до розгляду та призначено підготовче засідання суду на 01.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Мучінського Ігоря Дмитровича.

08.06.2022 від приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 3.641.049, 23 грн.

01.07.2022 від ГУ ДПС у м. Києві надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 2.652.284, 95 грн., яку залишено без руху.

13.07.2022 від приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 2.165.912, 00 грн.

20.07.2022 від товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕКСПРЕС ФІНАНС" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 8.963.516, 51 грн.

20.07.2022 від акціонерного товариства "КИЇВГАЗ" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 98.773, 81 грн.

25.07.2022 від ГУ ДПС у м. Києві надійшли докази сплати судового збору.

04.08.2022 від товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВГАЗТРЕЙД" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 6.320.350, 99 грн.

22.08.2022 від розпорядника майна боржника надійшов звіт про розгляд грошових вимог до боржника.

22.08.2022 від приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" надійшли заперечення на повідомлення розпорядника майна боржника.

Враховуючи викладене вище, розгляд справи призначено на 18.10.2022.

18.10.2022 від розпорядника майна боржника надійшло клопотання про забезпечення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 відкладено розгляд справи на 17.11.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 відкладено розгляд справи на 17.11.2022.

У судовому засіданні розглянувши заяву приватного виконавця Бережного Я.В. від № 69826779/1 від 20.10.2022, суд встановив наступне.

В поданій заяві приватний виконавець Бережний Я.В. просить суд надати згоду на звернення стягнення коштів боржника в рамках виконавчого провадження № 69826779.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.02.2022 р. у справі № 910/26/22 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ "ЖОВТЕНЬ" (, адреса: 03084, м. Київ, Столичне шосе, 27 км, Конча-Заспа). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Із винесенням ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство пов`язуються певні правові наслідки, зокрема: вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів; розгляд вимог конкурсних, забезпечених і поточних кредиторів та вирішення майнових спорів здійснюється в порядку, передбаченому Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУЗПБ); арешт майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження майном боржника можуть застосовуватися виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 7 КУЗПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Згідно частини 2 вказаної статті господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно частини 3 вказаної статті матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 (справа №607/6254/15-ц) зазначено, що розгляд всіх спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б, від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17; у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 161/18582/17, від 22 листопада 2021 року у справі № 428/7722/20.

Таким чином, з 01.02.2022 (з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство) спори з вимогами до ТОВ "Клінічний санаторій "Жовтень", у т.ч. спори про стягнення заробітної плати, є такими що підсудні Господарському суду м. Києва.

Оскільки постанова Черкаського апеляційного суду у вказаній справі прийнята 23.02.2022 р., тобто після порушення справи про банкрутство боржника, вважаю, що рішення суду апеляційної рішення прийнятим з порушенням правил підсудності.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.5 ст. 41 КУПБ дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення. Таким чином, на вимоги по відшкодуванню судового збору та витрати на правничу допомогу поширюється дія мораторію в справі про банкрутство

Відповідно до правової позиції викладеній в п. 48-51 Постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 12.05.2020 у справі № 8/568 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89212760) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітною платою є винагорода, яка виплачується працівникові за виконану ним роботу. Відшкодування, яке сплачується за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України, не відповідає цим ознакам заробітної плати, оскільки виплачується не за виконану працівником роботу, а за затримку розрахунків при звільненні. Тому відшкодування, передбачене статтею 117 Кодексу законів про працю України, хоча і розраховується, виходячи з середнього заробітку працівника, однак не є заробітною платою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц.

З огляду на зазначене, на виплату середнього заробітку за час затримки при звільненні, поширюється дія мораторію в справі про банкрутство.

Додатково слід зазначити, що законодавцем небезпідставне зазначено, про те що дія мораторію не поширюється лише на виплату заробітної плати. В нашому випадку відбувається спроба примусового стягнення заробітної плати. Ототожнення понять "виплата" та "примусового стягнення" призведе до того, що буде порушено фундаментальні принципи інституту банкрутства, насамперед непропорційність задоволення кредиторських вимог, порушення співрозмірного до черговості задоволення кредиторських вимог кредиторів, порушення правового захисту інтересів кредиторів, справедливий розподіл активів боржника, принцип конкурсного імунітету.

В п. 34 постанови від 09.07.2020 по справі № 910/26972/14 (№ в ЄДРСР 90349380) Верховний Суд зазначив, що відносинам неплатоспроможності характерно те, що вони не є інструментом вирішення окремого спору між боржником та його кредитором, а повинні забезпечити колективний механізм захисту інтересів різних кредиторів (конкурсних, заставних, поточних), інших учасників провадження у справі про банкрутство та справедливий розподіл активів боржника поміж цими кредиторами, справедливі умови реалізації майна боржника з метою пропорційного захисту майнових інтересів боржника та кредиторів. Варто звернути увагу на позицію, викладену суддею Верховного Суду О. О. Банасько в Окремій думці від15.04.2021 р. по справі № 904/3325/20 (№ в ЄДРСР 97770839), в якій окремо зауважено, що до принципів права, які характерні для правового інституту неспроможності можна віднести процесуальний плюралізм; оптимальне дотримання приватно-правових та публічно-правових інтересів; принцип загального, пропорційного та співрозмірного до черговості задоволення вимог кредиторів; принцип єдиного правового захисту інтересів кредиторів в межах процедур Банкрутства.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 02.10.2019 у справі № 910/9535/18 (№ в ЄДРСР 85211542) зазначив:

91. Суд наголошує, що на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, провадження у справі про банкрутство має за мету задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. При цьому обов`язковим завданням провадження у справі про банкрутство є справедливе задоволення усієї сукупності кредиторів. Тому провадження у справах про банкрутство об`єктивно формується на засадах конкурсу кредиторів.

92. Тобто призначення провадження у справі про банкрутство полягає у збалансуванні реалізації прав та законних інтересів учасників справи. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.

93. Раціональність механізму конкурсної процедури полягає саме в тому, що вона надає інструментарій для узгодження прав та інтересів усіх кредиторів, а також забезпечує взаємні права та інтереси сукупності кредиторів і боржника. При цьому інструментом гарантування прав кожного із сукупності кредиторів є принцип конкурсного імунітету, за яким кредитор не має права задовольнити свої вимоги до боржника інакше, як в межах відкритого провадження у справі про банкрутство. Кредитори можуть задовольнити свої вимоги за правилами конкретної конкурсної процедури.

Аналогічні принципи конкурсного провадження викладені в інший постанові Верховного Суду від 04 лютого 2021 року у справі № 904/1360/19 (№ в ЄДРСР94999344).

91.Суд враховує, що процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є рівномірне і справедливе задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника.

92. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.

112.Окрім того, наведені підходи не узгоджуються з метою та принципами конкурсного процесу, до яких віднесено, зокрема, заборону на індивідуальне задоволення вимог кредиторів; задоволення вимог кредиторів в порядку черговості; задоволення вимог кожної черги після повного задоволення вимог кредиторів попередньої черги; задоволення вимог кредиторів у разі недостатності коштів боржника для задоволення вимог кредиторів, однієї черги пропорційно сумам їх вимог. Дотримання цього порядку спрямоване на унеможливлення переважного задоволення вимог одних кредиторів на шкоду іншим.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004). Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Згідно з частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Лейла Шахін проти Туреччини" від 10.11.2005 зазначається, що згідно з практикою закон застосовується з урахуванням тлумачення, яке дають йому компетентні суди. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення у справі "Воловік проти України" від 06.12.2007).

Отже, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що конкретний варіант тлумачення права, використаний судом, має шанс набути певної стабільності, обов`язковості. Це випливає із принципів однакового поводження і правопевності (правової визначеності), які є проявами принципу верховенства права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів. Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

З наведеного вбачається, у разі примусового стягнення коштів, які не є виключно заборгованістю із заробітної плати (правничі послуги, судові витрати, середній заробіток за час затримки розрахунку) буде порушено вищезазначені принципи інституту банкрутства, та призведе до зайвих штучних втрат боржником. В нашому випадку, згідно заяви виконавця сума втрат у вигляді сплати виконавчого збору, при примусовому списанні коштів з рахунків боржника, може скласти складає 5824,30 та витрати виконавчого провадження в сумі 469,00 грн., що є більшим ніж розмір стягнутої заробітної плати за судовим рішенням - 4723,00 грн.

Верховний Суд у постанові від 17.01.2020 у справі № 340/1018/19 від 17 січня 2020 року дійшов висновку, що виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які зараз працюють на оплату їх праці.

У зв`язку з необхідністю проведення заходів, спрямованих на збереження майнових активів боржника, необхідністю проведення поточних розрахунків із заробітної плати з працівниками боржника, які зараз працюють, з метою недопущення порушення прав інших працівників боржника внаслідок можливого непропорційного та позачергового задоволення кредиторських вимог та з метою недопущення порушенням вимог ч. 1 ст. 39, ч. 5 ст. 41, ч. 1. ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку відмовити в задоволені поданої заяви.

Також, у судовому засіданні, розглянувши клопотання розпорядника майна боржника № 02-07/56 від 18.10.2022 про встановлення додаткових обмежень, суд встановив наступне.

В поданому клопотанні розпорядник майна боржника просить суд зобов`язати керівника ТОВ "КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ "ЖОВТЕНЬ" утриматися від вчинення будь-яких дій спрямованих на вилучення, відмову (у т.ч. часткову), зміну цільового призначення, поділ, погодження меж земельної ділянки, укладання договорів, вчинення інших правочинів стосовно земельної ділянки, належної ДП "КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ "ЖОВТЕНЬ" та розташованій за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 27 км, Конча-Заспа та земельної ділянки за кадастровим номером :03:018:0026, яка належить боржнику на підставі договору оренди земельної ділянки з Козинською селищною радою від 15.01.2002 за реєстровим № 111 з відповідними змінами.

Подане клопотання обґрунтоване наступним.

Згідно із ч. 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі (ч. 4 ст. 40 Кодексу).

Частиною 14 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

ДП "КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ "ЖОВТЕНЬ" та ТОВ "КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ "ЖОВТЕНЬ" як правонаступник, є землекористувачем земельної ділянки за м. Київ, Столичне шосе, Конча-Заспа, 27 км. За інформацією керівництва боржника оригінали правовстановлюючих документів на землю відсутні. Але відповідно технічної документації з землеустрою боржник є платником за земельну ділянку загальною площею 17,795 га.

В 2019 році, частина об`єктів нерухомого майна, яке знаходилося на балансі Дочірнього підприємства "КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ "ЖОВТЕНЬ" (правонаступником якого є ТОВ "КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ "ЖОВТЕНЬ") на праві господарського відання та розташовано на вказаній земельній ділянці, було реалізовано власником - Приватним акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" іншому підприємству. Документація, за твердженням керівництва боржника, щодо продажу майна на підприємстві відсутня.

Але, відповідно до ухвали від 17 листопада 2020 року слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Бусик О.Л. у справі № 757/49208/20-к (№ ЄДРСР 92995846) задоволено клопотання адвоката Бебель О.О. в інтересах ТОВ "Девелопмент Солюшн" про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/5754/20-к від 07.02.2020 року у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019. Підставою для накладення даного арешту послугувало клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, Кунди С.С., яке було заявлено до Печерського районного суду міста Києва у рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001170, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другої статті 364 Кримінального кодексу України.

У ході даного кримінального провадження досліджувалося питання реалізації ДП "Клінічний санаторій "Жовтень" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" нерухомого майна приватному підприємству "Українська будівельна компанія "Каштан".

Після проведення досудового розслідування 22.09.2020 кримінальне провадження № 0001170, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другої статті 364 Кримінального кодексу України, було закрите на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, тобто за відсутністю складу кримінального правопорушення.

У вказаному судовому рішенні зазначено, що між ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" та приватним підприємством "Українська будівельна компанія "Каштан" 22.03.2019 укладено договори купівлі-продажу 12 об`єктів нерухомого майна, належних цьому Приватному акціонерному товариству на праві приватної власності та розташованих за адресою: м. Київ, Столичне шосе, Конча-Заспа, 27 км.

Договори купівлі-продажу укладено з додержанням усіх необхідних процедур, на підставі рішення Правління ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" від 04.06.2018 № П2-1, рішень Наглядової ради ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" від 15.06.2018 № Р15-1 та від 06.02.2019 № Р2-1, рішення позачергових Загальних зборів акціонерів від 10.09.2018 № Зб-36/4, як це передбачено пунктами 7.45.34, 7.47.26, 7.34.2, 7.34.29, 7.34.31 та 7.25.30 Статуту ПрАТ "Укрпрофоздоровниця".

У подальшому ПП "Українська будівельна компанія "Каштан" реалізувало частину цих об`єктів нерухомого майна ТОВ "Вертікс-Компані".

Потім 18.11.2019 ТОВ "Девелопмент Солюшн" придбало у ТОВ "Вертікс-Компані" за договорами купівлі-продажу об`єкти нерухомого майна, яке останнє придбало у ПП "Українська будівельна компанія "Каштан".

Таким чином ТОВ "Девелопмент Солюшн" у листопаді 2019 року набуло право власності на такі об`єкти нерухомого майна:

1.побутова будівля /со. щитова/ (літера Э), загальна площа (кв.м.): 64,2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

2.газобалонна (літера У), загальна площа (кв.м.): 64,8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

3.корпус № 3 (літера Л), загальна площа (кв.м.): 2470,8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

4.адміністративний корпус (літера К), загальна площа (кв.м.): 663,7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

5.котельня (літера Х), загальна площа (кв.м.): 419,6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

6. теплиця (літера Ц), загальна площа (кв.м.): 376,3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

7.склад красок (літера Ю), загальна площа (кв.м.): 258,2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

8.побутове приміщення (літера Ш), загальна площа (кв.м.): 143,8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

9.туалет (літера Ы), загальна площа (кв.м.): 25,2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

10.гараж корпусу № 3 (літера Ч), загальна площа (кв.м.): 55,5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

11.хозблок (пральня, гараж, матеріальний склад) (літера П), загальна площа (кв.м.): 182,3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000);

12.гараж, зварочна, столярна майстерня (літера Р), загальна площа (кв.м.): 325,6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Власником вказаного майна до наступного часу не впорядковані питання землекористування з боржником.

В іншому судовому рішенні - ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2022 р. у справі №757/13285/22-к (№ЄДРСР 104882727) в обґрунтування клопотання про передачу майна прокурором зазначене наступне: " В ході проведення допитів, в межах вказаного кримінального провадження встановлено, що службові особи "Укрпрофтур", є учасниками схеми із незаконного відчуження державного майна. Відповідно до схеми спершу описується ганебний стан об`єкта, проводиться його занижена оцінка підконтрольними експертами, для того щоб покупець офіційно здійснив мінімальну оплату, так як іншу частину попередньо обумовленої суми коштів покупець передає службовим особам "Укрпрофтур", після чого здійснюється реалізації майна з яким досягнуто попередньої згоди.

Крім цього, як стверджує, розпорядник майна боржника службові особи "Укрпрофтур" отримують неправомірну вигоду від: - процедур відмови від використовуваних ними земельних ділянок з подальшою їх передачею до органів місцевого самоврядування; - неправомірна вигода за передачу майна товариства в оренду іншим особам; - керівники всіх дочірніх підприємств здійснюють перерахування "данини" у вигляді грошових коштів на особисті банківські рахунки."

Поділ земельної ділянки, відмова від землекористування, або нераціонального погодження меж земельної ділянки призведе до зменшення вартості майнових активів підприємства за рахунок яких планується погашення кредиторських вимог.

Вилучення, відмова, зміна цільового призначення та поділ земельної ділянки, відповідно до змісту ст. ст. 149, 20, 79-1, 142 Земельного Кодексу України можливе лише за згодою або за заявою землекористувача.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку задовольнити подане клопотання.

Крім того, у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд визнав за необхідне відкласти розгляд справи, у зв`язку з необхідністю витребування документів у справі.

Керуючись ст. ст. 216, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити в задоволенні заяви приватного виконавця Бережного Я.В. від № 69826779/1 від 20.10.2022 про надання згоди на звернення стягнення коштів.

2.Задовольнити клопотання розпорядника майна боржника № 02-07/56 від 18.10.2022 про встановлення додаткових обмежень.

3.Зобов`язати керівника ТОВ "КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ "ЖОВТЕНЬ" утриматися від вчинення будь-яких дій спрямованих на вилучення, відмову (у т.ч. часткову), зміну цільового призначення, поділ, погодження меж земельної ділянки, укладання договорів, вчинення інших правочинів стосовно земельної ділянки, належної ДП "КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ "ЖОВТЕНЬ" та розташованій за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 27 км, Конча-Заспа та земельної ділянки за кадастровим номером :03:018:0026, яка належить боржнику на підставі договору оренди земельної ділянки з Козинською селищною радою від 15.01.2002 за реєстровим №111 з відповідними змінами.

4.Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕКСПРЕС ФІНАНС" з грошовими вимогами до боржника на суму 8.963.516, 51 грн. - залишити без розгляду.

5.Відкласти розгляд справи на 19.01.2023 о 11:20 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва в залі судових засідань № 7 (корпус Б).

6.Зобовязати Державний науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України (вул. Велика Кільцева, 4, м. Київ, 03170) надати суду наступні докази (інформацію):

- чи засвідчує акт здавання-прийняття робіт (послуг) №2995/21 від 15.07.21 до договору від 15.02.2021 за №3033/2/04-2, яким засвідчено надання послуг з експертних досліджень пломбуючих пристроїв та приладу обліку, факт виконання послуг виключно за здійснене експертне дослідження ДНДЕКЦ МВС України від 16.07.2021 № ЕД-19-21/22211-ТР за яким виконано дослідження лише пломбуючого пристрою? Якщо ні, то яким документом оформлено здавання-прийняття робіт (послуг) за вказаним експертним дослідженням;

- вказати дату, коли висновок експертного дослідження від 16.07.2021 № ЕД-19-21/22211-ТР фактично був наданий представнику ПрАТ "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ". Якщо вказаний висновок було надіслано поштою, надати копію поштової квитанції.

7.Ухвала набрала чинності негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в установленому законом порядку.

Суддя М.В. Пасько

Повний текст ухвали складено 28.12.2022.