РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.07.2022Справа № 910/21607/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про визнання недійсними односторонні правочини про зарахування зустрічних однорідних вимог,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 04.07.2022,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2021 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про визнання недійсними односторонні правочини про зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме:

- № ТОВВИХ-20-8464 від 20.07.2020;

- № ТОВВИХ-20-9644 від 20.08.2020;

- № ТОВВИХ-20-10702 від 18.09.2020;

- № ТОВВИХ-20-11850 від 20.10.2020;

- № ТОВВИХ-20-12979 від 19.01.2020;

- № ТОВВИХ-20-14128 від 16.12.2020;

- № ТОВВИХ-21-592 від 16.01.2021;

- № ТОВВИХ-21-1987 від 16.02.2021;

- № ТОВВИХ-21-3240 від 18.03.2021;

- № ТОВВИХ-21-4424 від 16.04.2021;

- № ТОВВИХ-21-5557 від 17.05.2021;

- № ТОВВИХ-21-6779 від 16.06.2021;

- № ТОВВИХ-21-7759 від 15.07.2021;

- № ТОВВИХ-21-9032 від 16.08.2021;

- № ТОВВИХ-21-10225 від 15.09.2021;

- № ТОВВИХ-21-11575 від 19.10.2021;

- № ТОВВИХ-21-12808 від 15.11.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що суми грошових коштів, які відповідач намагається зарахувати в порядку статті 601 Цивільного кодексу України, є спірними, а тому не можуть бути зараховані шляхом акцептування заяв відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/21607/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.01.2022 та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

У судовому засіданні 26.01.2022 було оголошено перерву до 23.02.2022.

27.01.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

07.02.2022 на офіційну електронну поштову адресу суду надійшла відповідь на відзив.

16.02.2022 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

21.02.2022 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову.

У судове засідання 23.02.2022 прибули представники сторін.

За наслідками підготовчого засідання 23.02.2022 судом була постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначений розгляд справи по суті в судовому засідання 17.03.2022. Також вказаною ухвалою було відхилено заяву позивача про зміну предмету позову.

Суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022.

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 7300 від 19.04.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573 від 12.08.2022 "Про продовженні воєнного стану в Україні" з 05 години 30 хвилин 25.08.2022 строком на 90 діб.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні суд здійснював розгляд цієї справи в розумні строки.

Ухвалою суду від 06.06.2022 розгляд справи по суті був призначений на 04.07.2022.

Під час судового засідання 04.07.2022 представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені у позові та відповіді на відзив.

У свою чергу представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" (відповідач, Оператор) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" (позивач, Замовник) укладено договір № транспортування природного газу, за яким Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (пункт 2.1 договору ).

Послуги, відповідно до пункту 2.2 договору надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання.

Згідно з пунктом 2.3 договору обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням Додатка -1 до цього договору ( розподіл потужності ) та/або Додатка -2 ( розподіл потужності з обмеженнями ), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (п. 2.4 договору ).

Відповідно до пункту 2.5 договору Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ у точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ у точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів ( пункт 2.6 договору ).

Згідно із п.2.8 договору передбачено, що взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні і) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Згідно п.5.2. договору, визначено, що якість газу має відповідати вимогам щодо норм якості газу, фізико-хімічних показників та інших характеристик (далі - ФХП). визначених у Кодексі та нормативно-правових актів і відповідних стандартах, на які Кодекс містить посилання.

Відповідно п. 5.3 договору, за порушення вимог щодо якості газу, який подається в газотранспортну систему Оператора або передається з неї Оператором, стягується додаткова плата, визначена умовами цього договору.

Відповідно до пункту 9.1 договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу Замовника в обсягах добового небалансу.

У разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в Оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу. У разі виникнення у Замовника позитивного добового небалансу Оператор здійснює купівлю у Замовника, а Замовник продаж природного газу Оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (п. 9.2 договору).

Відповідно до положень пункту 9.3 договору, у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця ). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

За змістом пункту 9.6 договору розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку Замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 договору, визначається за даними оператора.

Пунктом 11.1 договору встановлено, що послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються Оператором і Замовником актами наданих послуг.

Згідно із п.11.3 договору Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути Оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними Оператора.

Згідно з пунктом 11.4 договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Пунктом 17.1 договору визначено, що цей договір набуває чинності з дня його укладення, поширює дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.01.2020 та діє до 31.12.2020.

Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Позивач зазначає, що AT «Тисменицягаз» щомісячно виставляв Оператору ГТС розрахунки (акти) та рахунки на оплату плати за дотримання параметрів якості природного газу, внаслідок чого ТОВ «Оператор ГТС України» має перед AT «Тисменицягаз» за договором транспортування природного газу від 04.02.2020 наступні грошові зобов`язання:

- на підставі розрахунків (актів) додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу за параметром якості температури точки роси за вологою (розділ V та X договору):

у січні 2020 року у сумі 71 560,96 грн, строк виконання яких настав 15.02.2020;

у лютому 2020 року у сумі 49 690,14 грн, строк виконання яких настав 15.03.2020;

у березні 2020 року у сумі 39 368,81 грн, строк виконання яких настав 15.04.2020;

у квітні 2020 року у сумі 26 968,31 грн, строк виконання яких настав 15.05.2020;

у травні 2020 року у сумі 13 266,71 грн, строк виконання яких настав 15.06.2020;

у червні 2020 року у сумі 11 152,28 грн, строк виконання яких настав 15.07.2020;

у липні 2020 року у сумі 11 606,83 грн, строк виконання яких настав 15.08.2020;

у серпні 2020 року у сумі 18 474,51 грн, строк виконання яких настав 15.09.2020;

у вересні 2020 року у сумі 22 967,45 грн, строк виконання яких настав 15.10.2020;

у жовтні 2020 року у сумі 57 217,48 грн, строк виконання яких настав 15.11.2020;

у листопаді 2020 року у сумі 92 875,96 грн, строк виконання яких настав 15.12.2020;

у грудні 2020 року у сумі 63 399,28 грн, строк виконання яких настав 15.01.2021;

у січні 2021 року у сумі 59 526,77 грн, строк виконання яких настав 15.02.2021;

у лютому 2021 року у сумі 51 405,30 грн, строк виконання яких настав 15.03.2021;

у березні 2021 року у сумі 58 781,15 грн, строк виконання яких настав 15.04.2021;

у квітні 2021 року у сумі 48 426,12 грн, строк виконання яких настав 15.05.2021;

у травні 2021 року у сумі 15 769,53 грн, строк виконання яких настав 15.06.2021;

у червні 2021 року у сумі 24 605,50 грн, строк виконання яких настав 15.07.2021;

у липні 2021 року у сумі 29 137,51 грн, строк виконання яких настав 15.08.2021;

у серпні 2021 року у сумі 30 317,95 грн, строк виконання яких настав 15.09.2021;

у вересні 2021 року у сумі 35 786,10 грн, строк виконання яких настав 15.10.2021;

у жовтні 2021 року у сумі 64 573,07 грн, строк виконання яких настав 15.11.2021, всього у розмірі 896 877,72 грн.

- на підставі розрахунків (актів) додаткової плати за недотримання параметрів якості природного газу за параметром якості температури точки роси за вуглеводнями:

у січні 2020 року у сумі 8 634,56 грн, строк виконання яких настав 15.02.2020;

у лютому 2020 року у сумі 616,86 грн, строк виконання яких настав 15.03.2020;

у березні 2020 року у сумі 6 468,45 грн, строк виконання яких настав 15.04.2020;

у квітні 2020 року у сумі 5 674,29 грн, строк виконання яких настав 15.05.2020;

у травні 2020 року у сумі 2 863,08 грн, строк виконання яких настав 15.06.2020;

у червні 2020 року у сумі 3 823,82 грн, строк виконання яких настав 15.07.2020;

у липні 2020 року у сумі 4 909,26 грн, строк виконання яких настав 15.08.2020;

у серпні 2020 року у сумі 8 138,84 грн, строк виконання яких настав 15.09.2020;

у вересні 2020 року у сумі 10 497,98 грн, строк виконання яких настав 15.10.2020;

у жовтні 2020 року у сумі 21 638,12 грн, строк виконання яких настав 15.11.2020;

у листопаді 2020 року у сумі 14 075,58 грн, строк виконання яких настав 15.12.2020;

у грудні 2020 року у сумі 306,04 грн, строк виконання яких настав 15.01.2021;

у квітні 2021 року у сумі 3 505,70 грн, строк виконання яких настав 15.05.2021;

у травні 2021 року у сумі 1 785,25 грн, строк виконання яких настав 15.06.2021;

у червні 2021 року у сумі 8 929,11 грн, строк виконання яких настав 15.07.2021;

у липні 2021 року у сумі 12 359,70 грн, строк виконання яких настав 15.08.2021;

у серпні 2021 року у сумі 13 782,09 грн, строк виконання яких настав 15.09.2021;

у вересні 2021 року у сумі 15 606,41 грн, строк виконання яких настав 15.10.2021;

у жовтні 2021 року у сумі 21 126,77 грн, строк виконання яких настав 15.11.2021, всього у розмірі 164 741,91 грн.

Таким чином, за період з січня 2020 року по вересень 2021 року грошові зобов`язання ТОВ «Оператор ГТС України» перед AT «Тисменицягаз» за договору складають 1 061 619,63 грн.

Згідно акту врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року від 31.01.2020 №01-2020- за щодобовий небаланс позивачу нараховано до сплати 3 556 666,53 грн.

Згідно акту врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021- за щодобовий небаланс позивачу нараховано до сплати 8 534 334,07 грн.

Згідно акту врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021-/2 за щодобовий небаланс позивачу нараховано до сплати 6 024 037,57 грн.

ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" вчинені односторонні правочини із зарахування зустрічних однорідних вимог, та заявив про припинення зобов`язання ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" перед AT "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ТИСМЕНИЦЯГАЗ" на загальну суму 805 395,42 грн за договором шляхом часткового зарахування зустрічних зобов`язань у частині суми основної заборгованості за договором та актом врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року від 31.01.2020 №01-2020- на загальну суму 805 395,42 грн на підставі наступних заяв: № ТОВВИХ-20-8464 від 20.07.2020 на суму 240 088,27 грн; № ТОВВИХ-20-9644 від 20.08.2020 на суму 16 516,09 грн; № ТОВВИХ-20-10702 від 18.09.2020 на суму 26 613,35 грн; № ТОВВИХ-20-11850 від 20.10.2020 на суму 33 465,43 грн; № ТОВВИХ-20-12979 від 19.01.2020 на суму 78 855,60 грн; № ТОВВИХ-20-14128 від 16.12.2020 на суму 106 951,54 грн; № ТОВВИХ-21-592 від 16.01.2021 на суму 63 705,32 грн; № ТОВВИХ-21-1987 від 16.02.2021 на суму 59 526,77 грн; № ТОВВИХ-21-3240 від 18.03.2021 на суму 51 405,30 грн; № ТОВВИХ-21-4424 від 16.04.2021 на суму 58 781,15 грн; № ТОВВИХ-21-5557 від 17.05.2021 на суму 51 931,82 грн; № ТОВВИХ-21-6779 від 16.06.2021 на суму 17 554,78 грн, а також заявив про припинення зобов`язання ТОВ «Оператор ГТС України» перед AT «Тисменицягаз» на загальну суму 256 224,21 грн за договором шляхом часткового зарахування зустрічних зобов`язань у частині суми основної заборгованості за договором та актами врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2021 року №02-2021- та №02-2021-/2 від 28.02.2021 на загальну суму 256 224,21 грн. на підставі наступних заяв: № ТОВВИХ-21-7759 від 15.07.2021 на суму 33 534,61 грн; № ТОВВИХ-21-9032 від 16.08.2021 на суму 41 497,21 грн; № ТОВВИХ-21-10225 від 15.09.2021 на суму 44 100,04 грн; № ТОВВИХ-21-11575 від 19.10.2021 на суму 51 392,51 грн; № ТОВВИХ-21-12808 від 15.11.2021 на суму 85 699,84 грн.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на невизнання вчинених відповідачем односторонніх правочинів про зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки, вчинені ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" односторонні правочини не відповідають вимогам, визначеним у статті 601 Цивільного кодексу України.

Так, позивач стверджує, що у січні 2020 року та лютому 2021 року відповідач жодних послуг позивачу не надавав, номінацій не підтверджував, алокацій не здійснював; також, позивач не визнає наявності небалансів замовника послуг, так як не вважає себе замовником послуг за вказаним договором. Окрім того, має місце оформлення наданої послуги відповідачем в односторонньому порядку, з чим не погоджується позивач; сума, що пред`являється до сплати не є обґрунтованою з огляду на відсутність розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу.

Домовленість сторін за пунктом 9.6. договору, це обставина, яка виключає можливість вважати борг AT "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ТИСМЕНИЦЯГАЗ" безспірним, оскільки існує можливість останнього оспорити в судовому порядку факт надання послуги балансування, її ціну, загальну вартість щодобових небалансів та суми плати, у тому числі шляхом доведення таких чітко визначених та обґрунтованих розмірів при запереченні на позов у спорі про стягнення з боржника заборгованості за таке балансування. У зв`язку з чим, позивач зазначав, що у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа № 909/934/20 за позовом ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" до AT "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ТИСМЕНИЦЯГАЗ" про стягнення заборгованості по договору № від 04.02.2020 в частині оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року та лютий-березень 2021 року.

З урахуванням наведеного, позивач зазначає, що визначена до сплати сума за щодобовий небаланс у розмірі 3 556 666,53 грн за актом врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2020 року від 31.01.2020 № 01-2020-, 8 534 334,07 грн за актом врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021-, 6 024 037,57 грн за актом врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021-/2 є спірною, стягнення якої вирішується в порядку позовного провадження у справі № 909/934/20, а тому, спірна сума не може бути предметом зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки, вказане зарахування не підтверджується належними і допустимими доказами.

За доводами позивача, при вчиненні односторонніх оспорюваних правочинів про зарахування зустрічних однорідних вимог не дотримано вимог частини 3 статті 203 ГК України та статті 601 ЦК України в частині зарахування вимоги відповідача, яка є спірною, що виключає зарахування таких вимог, та є підставою для визнання такого правочину недійсним відповідно до статті 215 ЦК України.

Відповідач у відзиві на позов проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на нижче наведені обставини:

- відповідачем у відповідності до п.11.4. договору в односторонньому порядку були складені та оформлені акти за газовий місяць січень 2020 року від 31.01.2020 № 01-2020-, за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021-, за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021-/2;

- оскільки у сторін, в межах виконання договірних зобов`язань, утворилася взаємна заборгованість, яка визнавалася сторонами та не була оскаржена в судовому порядку, то за таких обставин, за відсутності спору, у відповідності до умов договору, на підставі актів врегулювання щодобових небалансів, та в порядку статті 601 ЦК України, відповідачем було частково проведено між сторонами договору залік взаєморозрахунків на загальну по існуючим грошовим зобов`язанням щодо заборгованості;

- твердження позивача щодо судового розгляду у справі № 909/934/20 як підстави, що унеможливлює проведення зарахування, визнання позивачем існуючої заборгованості перед відповідачем є безпідставними та необґрунтованими, так як предметом спору, що розглядається Господарським судом Дніпропетровської області, є не об`єми та вартість щодобових негативних небалансів за січень 2020 року та лютий 2021 року, а несвоєчасна оплата AT "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ТИСМЕНИЦЯГАЗ" в неповному обсязі вартості щодобових негативних небалансів;

- безпідставність та необґрунтованість тверджень позивача про п. 9.6. договору щодо підстав наявності спору між позивачем та відповідачем, оскільки, AT "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ТИСМЕНИЦЯГАЗ" не було оспорено в судовому порядку питання щодо вартості щодобових небалансів, а отже, посилання позивача на п.9.6. договору, як підстави для заборони здійснення сторонами зарахування зустрічних однорідних вимог є помилковими.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені положеннями статті 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У той же час, недодержання особою при вчиненні правочину (в т.ч. одностороннього) наведених вимог є правовою підставою для визнання його недійсним в силу приписів статті 215 ЦК України у судовому порядку.

Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним одностороннього правочину про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до частин першої - третьої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно з частиною третьою статті 203 ГК України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення закріплені також у статті 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до частини п`ятої статті 202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Отже, виходячи із положень статей 202 та 601 ЦК України, спірні заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, надіслані відповідачем позивачу, за своєю правовою природою є односторонніми правочинами, направленими на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (стаття 601 ЦК України):

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Такий правовий висновок, зокрема, сформовано в пункті 65 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 зі справи № 914/3217/16.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема статтею 203 ГК України, статтею 601 ЦК України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 у справі № 910/23246/17, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі № 910/21566/17, від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 01.10.2019 у справі № 910/12968/17, від 05.11.2019 у справі № 914/2326/18.

У постановах від 28.02.2018 зі справи №910/4312/17, від 04.07.2018 зі справи №910/16430/16, від 05.07.2018 зі справи №914/3013/16, від 19.07.2018 зі справи №910/14503/16, від 26.09.2018 зі справи №910/20105/17, від 04.04.2019 зі справи №918/329/18 Верховний Суд зазначає, що зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявила одна зі сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень статті 601 ЦК України та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. Якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 22.01.2021 зі справи № 910/11116/19 уточнив висновки Верховного Суду щодо застосування норм права (статей 601, 602 ЦК України).

Так, Верховний Суд у постанові від 22.01.2021 зі справи № 910/11116/19 вказав, що безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

За дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним.

Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.

У пункті 8.3. постанови Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №910/4503/20 зазначено, що для правильного вирішення спору зі справи судам необхідно як встановити факт наявності між сторонами спору щодо вимог, які були погашені (припинені) оскаржуваним зарахуванням, так і перевірити, чи існувала зарахована заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено стороною при зарахуванні.

Судом встановлено, у Господарському суді Дніпропетровської області перебуває справа № 909/934/20 за позовом ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" про стягнення з AT "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "КРИВОРІЖГАЗ" заборгованості за договором № від 04.02.2020 в частині оплати за негативні щодобові небаланси у сумі 37 985 063,31 грн, з яких 34 916 634,04 грн - заборгованості, 1 979 955,32 грн - пеня, 401 097,51 грн - три проценти річних, 687 376,44 грн - інфляційні втрати.

Згідно із наявних у матеріалах справи позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог у справі №909/934/20 ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" заявлено заборгованість за негативні щодобові небаланси за січень 2020- березень 2021 року.

Згідно із наявним у матеріалах справи відзивом у справі №909/934/20 AT "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ТИСМЕНИЦЯЖГАЗ" під час розгляду справи в суді не погоджується із вимогами ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" про стягнення заборгованості за негативні щодобові небаланси, та зокрема посилається на неправильне складення ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" актів та безпідставного їх виставлення рахунків на оплату.

При цьому, як підтверджено сторонами у справі та згідно із представленими сторонами у матеріали справи доказами, ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" не подавало у межах спору у справі №909/934/20 заяв про зменшення позовних вимог у зв`язку із направленням позивачу заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Виходячи із правових позицій Верховного Суду у справі № 910/11116/19 щодо безспірності вимог та у справі №910/4503/20 з приводу необхідності встановлення факту наявності між сторонами спору щодо вимог, які були погашені (припинені) оскаржуваним зарахуванням, судом встановлено наступне.

У п.2.8. договору сторони дійшли згоди, що взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

У свою чергу, відповідач відзначає, що через інформаційну платформу ним було направлено позивачу акт за газовий місяць січень 2020 року від 31.01.2020 № 01-2020-, акт за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021-, акт за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021-/2 на загальну суму 18 115 038,17 грн на оплату за щодобові негативні небаланси за січень 2020 року-лютий 2021 року.

За умовами п.11.4. договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Згідно п.2.5. та 9.3. договору, замовник має оплачувати послуги на умовах зазначених в договорі, тобто, оплатити рахунок на оплату за щодобові негативні небаланси у термін до 5 робочих днів.

З приводу посилання позивача на порушення відповідачем порядку оформлення акту врегулювання щодобових небалансів за лютий 2021 року та направлення рахунку на оплату, суд зазначає наступне.

Як зазначено судом вище, взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом (п.2.8 договору).

Розділом 4 глави 3 пункту 2 Кодексу ГТС передбачено, що суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до Інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору; згідно з частиною третьою глави 3 розділу IV Кодексу ГТС обмін даними між уповноваженими особами користувачів Інформаційної платформи та Інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. Усі операції, що здійснюються через інформаційну платформу, зберігаються з інформацією щодо відповідного користувача інформаційної платформи та часу здійснення операції.

Згідно з пунктом 19.2 договору будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі Сторони або у погоджених Сторонами випадках направлено електронною поштою.

Згідно п.19.3 договору, повідомлення, вимоги, звіти або інша інформація, надіслані або передані за допомогою засобів, зазначених у п.19.2 цього розділу, вважаються отриманими адресатом на дату їх отримання.

Водночас, відповідно до пункту 19.1 договору сторони обмінюються інформацією, що стосується надання послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Отже, виходячи із положень Кодексу ГТС, не надіслання позивачем відповідачу через засоби поштового зв`язку акту та рахунку не може бути підставою для висновку про ненастання строку оплати, оскільки передача інформації про остаточні щодобові подачі та відбори між оператор газотранспортної системи та замовником відбувається в електронному вигляді через інформаційну платформу. Аналогічна позиція викладена у п.5.21 постанови Верховного Суду України від 17.11.2021 у справі №924/1135/20.

У силу приписів ч.1-2 ст.32 Закону України "Про ринок природного газу", транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор ГТС зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГТС встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор ГТС має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Регламентом функціонування ГТС України є Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015, який визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування ГТС України.

Відповідно до п. 1 Глави 1 Розділу VІІІ Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п.19 ч.1 ст.1 Закону України "Про ринок природного газу").

Згідно з п. 5 Глави 1 Розділу І Кодексу балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування; фізичним балансуванням є заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу; комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації; небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

Відповідно до п.1-2 Глави 1 Розділу XIII Кодексу замовник послуг транспортування зобов`язаний подавати та відбирати до/з газотранспортної системи природний газ в обсягах, які виникають на підставі умов укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтверджених номінацій.

Замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи вчиняє балансуючі дії виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій/реномінацій. При здійсненні таких дій оператору газотранспортної системи забороняється використовувати власний природний газ із газосховища.

Згідно з п. 1-2 Глави 1 Розділу XIV Кодексу замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба (D).

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи.

Пунктом 3 Глави 1 Розділу XIV Кодексу визначено, що перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом.

За умовами п.2 Розділу XIII Кодексу замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

Відповідно до п. 4 Глави 1 Розділу XIV Кодексу оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

За змістом пунктів 1-3 глави 6 розділу XIV Кодексу оператор газотранспортної системи розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до газотранспортної системи та алокаціями відбору з газотранспортної системи (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень).

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування за газову добу дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу відсутній добовий небаланс за цю газову добу.

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Оператор газотранспортної системи на підставі попередніх алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу (з урахуванням обсягів природного газу, відчужених чи набутих на віртуальній торговій точці) щодобово не пізніше ніж о 15:00 UTC (17:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 14:00 UTC (17:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D) надає кожному замовнику послуг транспортування природного газу інформацію про його попередній добовий небаланс та розрахунок попередньої вартості за добовий небаланс.

Згідно із п.4 ч.2 ст.22 Закону України "Про ринок природного газу", з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб.

У відповідності до ч.1,2 ст.35 Закону України "Про ринок природного газу" правила балансування повинні бути справедливими, недискримінаційними, прозорими та обумовленими об`єктивними чинниками. Такі правила мають відображати реальні потреби газотранспортної системи з урахуванням ресурсів у розпорядженні оператора газотранспортної системи. Розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування. При визначенні розміру плати за небаланси замовників не допускається перехресне субсидіювання між замовниками, у тому числі шляхом збільшення вартості приєднання нових об`єктів замовників до газотранспортної системи.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів обґрунтованості вартості добового небалансу; докази, які дії були вчинені оператором ГТС з врегулювання небалансу (вчинення балансуючих дій), а також розрахунок небалансу відсутні.

Документи на підставі яких відповідач обґрунтовує наявність небалансу є односторонніми та підписані самим відповідачем, жодних первинних документів на підтвердження даних та сум, які зазначені в акті відповідач у матеріали справи не надав.

Оскільки за акт газовий місяць січень 2020 року від 31.01.2020 № 01-2020-, акт за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021-, акт за газовий місяць лютий 2021 року від 28.02.2021 №02-2021-/2 має односторонній характер за відсутності первинних документів на підтвердження даних, зазначений акт не може підтверджувати безспірності щодо визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу.

За наведеного вище, відсутність доказів у розумінні приписів статей 14, 76-79 ГПК України, які б підтверджували існування заборгованості зі сплати щоденних небалансів у заявленому на момент проведення спірного зарахування розмірі, не відповідає ознакам прозорості та дійсності зарахованих вимог.

Щодо доводів відповідача, що позивач не звертався до суду з позовом щодо врегулювання розбіжностей щодо вартості добових небалансів, суд зазначає, що у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 27.05.2020 у справі №910/5412/19 Верховним Судом було зроблено вказівки та висновки щодо того, яким чином захистити порушене право замовнику послуг транспортування, в разі незгоди з односторонніми актами Оператора ГТС, незалежно від факту оплати таких послуг балансування.

Так, Верховний Суд виклав наступні висновки: "Зміст позовних вимог та заперечень на них свідчить, що фактично між сторонами наявний спір щодо розмірів вартості газу, визначених в помісячних актах балансування. Таким чином, інтерес позивача, направлений на встановлення обґрунтованої, на його думку, та такої, що відповідає умовам договору транспортування та вимогам Кодексу ГТС, вартості природного газу, наданого у послугах балансування, підлягає захисту: або шляхом доведення таких чітко визначених та обґрунтованих розмірів при запереченні на позов у спорі про стягнення з нього заборгованості за таке балансування; або, в разі позасудової, добровільної, самостійної оплати послуг балансування в розмірі, заявленому протилежною стороною, шляхом пред`явлення власного позову про стягнення суми грошових коштів, які, за його думкою, є надмірно перерахованими на користь іншого суб`єкта господарювання".

Відтак, AT "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ТИСМЕНИЦЯЖГАЗ" був позбавлений ефективного та належного способу оскаржити односторонньо надісланий через інформаційну платформу рахунки на оплату за врегулювання добових небалансів за січень 2020 року та лютий 2021 року до моменту пред`явлення ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" позову про стягнення вартості добових небалансів.

Разом з тим, наведена вище позиція щодо способу захисту порушеного права замовника послуг транспортування в разі незгоди з односторонніми актами Оператора ГТС не позбавляє замовника (у даному випадку позивача) права на захист свого порушеного права внаслідок здійсненого Оператором ГТС одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки виходячи із приписів законодавства та судової практики щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи встановлені вище обставини, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, перевіривши доводи позивача про наявність підстав для визнання односторонніх правочинів недійсними, з огляду на наявність спору між сторонами щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань з оплати за щоденні небаланси за січень 2020 року та лютий 2021 року, враховуючи відсутність доказів на підтвердження інформації, яка зазначена в односторонніх актах від 31.01.2021 та 28.02.2021, суд дійшов висновку, що позивач належним чином довів обставини недійсності вчинених відповідачем односторонніх правочинів про зарахування зустрічних однорідних вимог та невідповідність їх приписам статті 601 ЦК України, статті 203 ГК України.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ТИСМЕНИЦЯЖГАЗ".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до статті 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" задовольнити.

2. Визнати недійсними односторонні правочини Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" - заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог: - № ТОВВИХ-20-8464 від 20.07.2020; - № ТОВВИХ-20-9644 від 20.08.2020; - № ТОВВИХ-20-10702 від 18.09.2020; - № ТОВВИХ-20-11850 від 20.10.2020; - № ТОВВИХ-20-12979 від 19.01.2020; - № ТОВВИХ-20-14128 від 16.12.2020; - № ТОВВИХ-21-592 від 16.01.2021; - № ТОВВИХ-21-1987 від 16.02.2021; - № ТОВВИХ-21-3240 від 18.03.2021; - № ТОВВИХ-21-4424 від 16.04.2021; - № ТОВВИХ-21-5557 від 17.05.2021; - № ТОВВИХ-21-6779 від 16.06.2021; - № ТОВВИХ-21-7759 від 15.07.2021; - № ТОВВИХ-21-9032 від 16.08.2021; - № ТОВВИХ-21-10225 від 15.09.2021; - № ТОВВИХ-21-11575 від 19.10.2021; - № ТОВВИХ-21-12808 від 15.11.2021.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, пр.Гузара Любомира, будинок 44; ідентифікаційний код 42795490) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" (77400, Івано-Франківська обл., Тисменицький р-н, місто Тисмениця, ВУЛИЦЯ ВІСКОНТА, будинок 3; ідентифікаційний код 20538865) 38 590,00 грн (тридцять вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 00 копійок) судового збору.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01.11.2022.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ