За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Ребус Логістика
про ухвалення додаткового рішення
За первісним позовом Фізичної особи підприємця Ємельянова Антона Олександровича
до Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Ребус Логістика
про стягнення заборгованості у розмірі 29 607, 00 грн
За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Ребус Логістика
до Фізичної особи підприємця Ємельянова Антона Олександровича
про стягнення 45 195, 00 грн
Суддя Літвінова М.Є.
Представники учасників справи: не з`явились.
Фізична особа підприємець Ємельянов Антон Олександрович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Ребус Логістика (далі - відповідач) про стягнення 29 607, 00 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 у справі №910/17729/21 в задоволенні первісних позовних вимог Фізичної особи - підприємця Ємельянова Антона Олександровича відмовлено повністю. Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Ребус Логістика задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Ємельянова Антона Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Ребус Логістика штраф у сумі 31 903 грн, збитки в сумі 13 292 грн та судовий збір у сумі 2 270 грн.

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Ребус Логістика про ухвалення додаткового рішення.

Враховуючи, що справа № 910/17729/21 розглядалась в порядку загального позовного провадження та рішення ухвалювалось в судовому засіданні за участю представників сторін, з огляду на приписи ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд ухвалою від 07.11.2022 призначив на 16.11.2022 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Ребус Логістика про ухвалення додаткового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників судового процесу про дату і час проведення судового засідання.

Представники учасників справи в судове засідання 16.11.2022 не з`явились.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Ребус Логістика про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Згідно з приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частина 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

В свою чергу, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що представником Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Ребус Логістика в порядку визначеному ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України до закінчення судових дебатів було заявлено, що докази щодо понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частини 1 та 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

У заяві про ухвалення додаткового рішення ТОВ Альянс Ребус Логістика просить суд стягнути з ФОП Ємельянова А.О. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

01.11.2021 між адвокатом Бондаренко І.В. та ТОВ Альянс Ребус Логістика (клієнт) був укладений договір про надання правової допомоги, предметом якого згідно п. 1.1. договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані з чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

У п. 4.1., 4.2. вказаного договору зазначено, що за послуги, що надаються відповідно до п. 1.1. договору, замовник клієнт сплачує адвокату плату з розрахунку 2 000 грн за 1 годину роботи. Оплата проводиться за фактом надання послуг на підставі наданого адвокатом акту приймання-передачі наданих послуг.

12.09.2022 сторони склали та підписали акт приймання-передачі наданих послуг, за змістом якого адвокатом були надані клієнту наступні послуги на загальну суму 15 000,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява N19336/04, п.269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019 Верховного Суду по справі №910/4515/18.

Судом враховано те, що за приписами ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення віл 27.10.1993 Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п. 26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Таким чином, враховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги, що позивачем за первісним позовом жодним чином не доведено неспівмірність витрат на правничу допомогу із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт адвокатом, суд дійшов висновку, що заява відповідача за первісним позовом підлягає задоволенню та з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу розмірі пропорційному відмовленим позовним вимогам, а саме в сумі 15 000,00 грн, оскільки їх розмір є доведеними, співмірними з предметом позову, наданими адвокатом послугами, часом, витраченим на надання цих послуг, а також обсягом таких послуг.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Ребус Логістика про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/17729/21 задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Ємельянова Антона Олександровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Ребус Логістика (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 40, нежиле приміщення 2; ідентифікаційний код 41387607) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 20.12.2021.

СуддяМ.Є. Літвінова