УХВАЛА

м. Київ

27.12.2022Справа № 910/6772/14
Суддя Господарського суду міста Києва Зеленіна Н.І., розглянувши заяву Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату у справі

за позовом Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос Інжиніринг"

про стягнення 68 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2014 позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 штраф у сумі 34 000,00 грн та пеню у сумі 34 000,00 грн; стягнуто з Товариства в доход Державного бюджету України 1827,00 грн витрат зі сплати судового збору.

10.06.2014 на виконання рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази, строк для пред`явлення до виконання визначений до 10.06.2015.

22.02.2022 через відділ діловодства суду від Антимонопольного комітету України надійшла заява про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, в якій заявник просить поновити строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2014 №910/6772/14 до виконання та видати дублікат наказу господарського суду міста Києва від 10.06.2014 №910/6772/14 про стягнення з Товариства штрафу у розмірі 34 000,00 грн та пені у розмірі 34 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2022 у справі №910/6772/14, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2022, відмовлено у задоволенні заяви АМК від 11.02.2022 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату наказу від 10.06.2014 у справі №910/6772/14.

Постановою Верховного Суду від 08.12.2022 ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.06.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 в частині розгляду заяви Антимонопольного комітету України по видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2014 у справі №910/6772/14 скасовано та направлено справу у скасованій частині на новий розгляд.

За результатами проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву передано для розгляду судді Зеленіній Н.І.

Розглянувши подану заяву суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 316 ГПК України, визначено, що вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 19.4 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз змісту п. 19.4 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд зауважує, що ГПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (Близька за змістом правова позиція щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №24/234, від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі №5/229-04, від 01.04.2020 у справі №916/924/16, від 18.06.2020 у справі №24/262, від 03.08.2020 у справі №904/9718/13, від 17.09.2020 у справі №19/093-12).

Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду відповідно до п. 19.4 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

У постанові Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №916/924/16 викладено правовий висновок, що під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, 17.10.2017 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54921342 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2014 №910/6772/14.

Указана постанова була отримана заявником 28.02.2019 за вх. №7-01/2553.

Комітет звертався до ВДВС з листом від 25.11.2019 №300-29/02-15470, в якому просив повідомити про хід виконавчого провадження та надіслати на адресу стягувача постанови прийняті в ході вчинення виконавчих дій.

Указаний лист був отриманий ВДВС 29.11.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №310, однак залишений ВДВС без відповіді.

Зі слів заявника, 22.06.2020 з Автоматизованої системи виконавчих проваджень за допомогою ідентифікаторів доступу йому стало відомо про винесення 14.12.2017 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, яка разом з оригіналом наказу Комітетом отримана не була.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження", строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Водночас 05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження", яким збільшено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (ч. 1, 2 ст. 12 цього Закону).

У пункті 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, законодавець збільшив до трьох років строк пред`явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання чинності 05.10.2016 Законом України "Про виконавче провадження", так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016, та строк пред`явлення яких до виконання не сплив станом на 05.10.2016 (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 28.12.2018 у справі №910/11424/15, від 20.05.2019 у справі №904/10285/15, від 30.07.2019 у справі №922/3137/15, від 26.12.2019 у справі №10/339/10).

Як вже зазначалося, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Із пояснень Комітету вбачається, що постанову відділу державної виконавчої служби про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.12.2017 Комітетом отримано не було, тому строк пред`явлення наказу суду встановлюється відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" та вважається таким який був перерваний.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У вказаній статті чітко визначено перелік документів виконавчого провадження, які надсилаються виконавцем сторонам та іншим учасникам рекомендованим поштовим відправленням, зокрема, і постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Матеріали справи не містять доказів направлення на адресу Комітету постанови ВДВС від 14.12.2017 у виконавчому провадженні №54921342 про повернення виконавчого документа стягувачу рекомендованим листом у порядку, визначеному статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" та отримання Комітетом цієї постанови.

У постанові Верховного Суду України від 05.10.2016 у справі №910/18165/13 зроблено висновок, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Подібний за змістом висновок про перебіг, переривання строку пред`явлення наказу суду до виконання викладений у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №723/3410/15-ц та від 29.01.2020 у справі №344/19847/18.

Отримавши постанову виконавця про повернення виконавчого документу (що має місце у цій справі), стягувач стає обізнаним про відсутність примусового виконання судового рішення, що надає йому можливість реалізувати свої правомочності стягувача, вжити заходи щодо подальшого виконання чинного рішення суду.

Частина 5 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 не може тлумачитися як така, що передбачає обчислення нового строку пред`явлення виконавчого документу до виконання після повернення з дати винесення відповідної постанови виконавцем, а не з дати отримання стягувачем відомостей про повернення виконавчого документу/постанови про повернення виконавчого документу, оскільки у разі такого її тлумачення (застосування) обмежуються права стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документу до виконання після переривання такого строку. У разі виникнення певних недоліків виконавчого провадження в частині своєчасного направлення стягувачу постанови про повернення виконавчого документу разом з наказом, втрати поштового відправлення з відповідними постановою та наказом, нівелюється можливість виконання рішення суду за відсутності вини та впливу стягувача. (Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.07.2021 у справі №910/20594/15).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви Антимонопольного комітету України про про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2014 у справі №910/6772/14.

Керуючись ст. 234, 316 Господарського процесуального кодексу України, п. 19.4 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу дублікату у справі №910/6772/14 в частині видачі дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2014 №910/6772/14 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 10.06.2014 №910/6772/14.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна