ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022м. ДніпроСправа № 904/2295/22

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сінергія-Груп м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю Терлич смт. Млинів

про стягнення суми боргу в розмірі 700000грн., пеню в розмірі 637885грн.99коп., проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1098839грн.73коп., 3% річних в розмірі 90315грн.59коп., інфляційну складову в розмірі 611421грн.59коп.

представники:

від позивача: Смагін В.Г., ордер серія АЕ №1127115 від 05.01.2022, адвокат;

від відповідача: Тарновецький П.Я., ордер серія ВК №1052236 від 30.08.2022, адвокат;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сінергія-Груп» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терлич» з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 800000грн., пені в розмірі 554735грн.31коп., проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1038139грн.73коп., 3% річних в розмірі 85326грн.55коп., інфляційної складової в розмірі 562325грн.93коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати послуг на підставі договору про виготовлення та постачання продукції №25/09-01 від 25.09.2020.

Позивач зазначає, що на виконання договору про виготовлення та постачання продукції №25/09-01 від 25.09.2020 та специфікацій до цього договору від 26.10.2020, від 04.11.2020, від 06.11.2020, від 16.11.2020, від 17.11.2020, від 25.11.2020, від 09.12.2020, від 15.12.2020, від 17.12.2020, від 21.12.2020, від 24.12.2020, від 11.01.2021, від 19.01.2021, від 22.01.2021, від 27.01.2021, від 01.02.2021, від 08.02.2021, від 09.03.2021, від 11.03.2021, від 16.03.2021, від 18.03.2021, від 26.03.2021, від 06.04.2021, від 19.04.2021, від 26.04.2021, від 14.05.2021, від 18.05.2021, від 31.05.2021, від 03.06.2021, від 15.06.2021, від 17.06.2021, від 24.06.2021, від 30.06.2021, від 07.07.2021, від 13.07.2021, від 21.07.2021, від 27.07.2021, від 02.08.2021, від 10.08.2021, від 12.08.2021, від 25.08.2021, від 31.08.2021, від 14.09.2021, від 28.09.2021, від 30.08.2021, від 04.10.2021, від 13.10.2021, від 19.10.2021, від 01.11.2021, від 01.11.2021 поставив відповідачу продукцію та надав послуги з додрукарської підготовки на суму 15487507грн.13коп.

Позивач вказує, що наведене підтверджується видатковими накладними та актом здачі-приймання робіт: №26/10-6 від 26.10.2020 на суму 326062грн.24коп., №04/11-3 від 04.11.2020 на суму 73678грн.01коп., №06/11-6 від 06.11.2020 на суму 70429грн.44коп., №16/11-4 від 16.11.2020 на суму 231202грн.82коп., №17/11-2 від 17.11.2020 на суму 281985грн.56коп., №25/11-3 від 25.11.2020 на суму 140401грн.69коп., №09/12-4 від 09.12.2020 на суму 405277грн.04коп., №15/12-9 від 15.12.2020 на суму 499517грн.35коп., №17/12-3 від 17.12.2020 на суму 251332грн.92коп., №21/12-1 від 21.12.2020 на суму 272072грн.59коп., №19 від 04.01.2021 на суму 780697грн.52коп., №9 від 11.01.2021 на суму 641496грн.96коп., №32 від 19.01.2021 на суму 199571грн.70коп., №43 від 22.01.2021 на суму 49840грн.60коп., №59 від 27.01.2021 на суму 137140грн.44коп., №75 від 01.02.2021 на суму 275648грн.82коп., №102 від 08.02.2021 на суму 410372грн.34коп., №186 від 09.03.2021 на суму 238484грн.23коп., №193 від 11.03.2021 на суму 146324грн.33коп., №209 від 16.03.2021 на суму 210638грн.21коп., №217 від 18.03.2021 на суму 41980грн.78коп., №232 від 26.03.2021 на суму 300072грн.47коп., №270 від 06.04.2021 на суму 322896грн.05коп., №300 від 19.04.2021 на суму 418383грн.90коп., №320 від 26.04.2021 на суму 307531грн.16коп., №369 від 14.05.2021 на суму 190914грн.49коп., №383 від 18.05.2021 на суму 543185грн.89коп., №429 від 31.05.2021 на суму 552905грн.10коп., акт №66 від 03.06.2021 на суму 53293грн.50коп., №469 від 15.06.2021 на суму 970255грн.24коп., №474 від 17.06.2021 на суму 184981грн.50коп., №486 від 24.06.2021 на суму 167917грн.20коп., №501 від 30.06.2021 на суму 222618грн., №515 від 07.07.2021 на суму 348909грн., №524 від 13.07.2021 на суму 167240грн.70коп., №545 від 21.07.2021 на суму 358805грн.70коп., №560 від 27.07.2021 на суму 359224грн.80коп., №582 від 02.08.2021 на суму 93142грн.50коп., №593 від 10.08.2021 на суму 350872грн.50коп., №597 від 12.08.2021 на суму 268554грн., №621 від 25.08.2021 на суму 386103грн.30коп., №641 від 31.08.2021 на суму 199250грн.70коп., №665 від 14.09.2021 на суму 704756грн.22коп., №702 від 28.09.2021 на суму 606402грн.94коп., №706 від 30.09.2021 на суму 391408грн.08коп., №715 від 04.10.2021 на суму 244340грн.46коп., №737 від 13.10.2021 на суму 55508грн.68коп., №745 від 19.10.2021 на суму 383787грн.60коп., №768 від 01.11.2021 на суму 333919грн.32коп., №773 від 01.11.2021 на суму 316170грн.54коп.

Позивач стверджує, що обов`язок відповідача з оплати поставленої продукції та наданих послуг виник через 45 календарних днів з моменту її прийняття, а за видатковими накладними від 04.11.2020, 06.11.2020 та 25.11.2020 - через 60 календарних днів.

Позивач зазначає, що відповідач своєчасно оплатив вартість продукції, передану за видатковими накладними №26/10-6 від 26.10.2020 на суму 326062грн.24коп., №04/11-3 від 04.11.2020 на суму 73678грн.01коп. та №06/11-6 від 06.11.2020 на суму 70429грн.44коп. Вартість решти продукції та послуг сплачувалась з порушенням строку оплати. Всього відповідач перерахував позивачу суму в розмірі 14687507грн.13коп. Несплачена сума боргу становить 800000грн.

Згідно з розрахунком позивача, сума боргу в розмірі 800000грн. складається з сум боргу - в розмірі 149910грн.14коп за видатковою накладною №745 від 19.10.2021, в розмірі 333919грн.32коп. за видатковою накладною №768 від 01.11.2021, в розмірі 316170грн.54коп. за видатковою накладною №773 від 01.11.2021.

Посилаючись на пункти 5.4, 7.4 договору №25/09-01 від 25.09.2020, за порушення строків оплати продукції позивач нарахував та заявив до стягнення 0,1% за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1038139грн.73коп. за загальний період з 01.01.2021 по 05.08.2022 та пеню в розмірі 554735грн.31коп. за загальний період з 01.01.2021 по 05.08.2022.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 85326грн.55коп. за загальний період з 01.01.2021 по 05.08.2022, інфляційну складову в розмірі 562325грн.93коп. за загальний період січень 2021року червень 2022року.

Обґрунтовуючи подання позову до Господарського суду Дніпропетровської області, позивач посилається на положення частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України та пункт 1.3 договору №25/09-01 від 25.09.2020.

Позивач повідомляє, що розмір витрат на правничу допомогу становить 71250грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2022 позов залишений без руху та наданий час для усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2022 прийнятий позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.09.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2022 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача від 30.08.2022 про продовження строків надання відзиву.

Також на адресу суду 30.08.2022 засобами електронного зв`язку надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Терлич» від 30.08.2022 про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2022, занесеною до протоколу судового засіданні від 20.09.2022, задоволено клопотання відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 28.09.2022.

На адресу суду 23.09.2022 надійшов відзив відповідача, в якому відповідач не погодився із заявленими вимогами та вказав таке:

- при розрахунку суми боргу позивач не врахував здійснений відповідачем платіж в розмірі 50000грн. платіжним дорученням №8112 від 08.08.2022;

- з огляду на положення статті 258 Цивільного кодексу України та звернення позивача до суду з позовом 09.08.2022, вимоги про стягнення пені до 10.08.2021 заявлені після спливу позовної давності, тому наявні підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності;

- позивач просить зменшити розмір пені до 100000грн. на підставі положень статті 551 Цивільного кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України та враховуючи те, що - загальний розмір вимог про стягнення неустойки, процентів річних та інфляційних втрат майже в три рази більше розміру заборгованості за поставлену продукцію; прострочення оплати продукції було незначним, крім продукції щодо якої наявна заборгованість; у зв`язку з активними бойовими діями у Житомирській та Київській областях фактично з кінця лютого та до кінця квітня 2022 року господарська діяльність відповідача була припинена (неможливо було як отримати сировину для виготовлення продукції, так і реалізувати її третім особам); незначний розмір заборгованості з оплати продукції у порівнянні з оборотами протягом дії договору;

- позивач не нараховував відповідачу проценти за користування чужими грошовими коштами, а тому у відповідача не виникало обов`язку їх оплати;

- позивач просить стягнути 0,1% за користування чужими грошовими коштами, що згідно розрахунків позивача арифметично повинно становити 1038грн.14коп. (1038139грн.73коп. х 0,1%) замість заявленої суми в розмірі 1038139грн.73коп.;

- одночасна сплата процентів на підставі пункту 5.4 договору №25/09-1 від 25.09.2020 та на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України є порушенням статті 61 Конституції України;

- пунктом 5.4 договору №25/09-1 від 25.09.2020 сторонами було погоджено інший розмір процентів, ніж визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України;

- при розрахунку інфляційних втрат позивач не врахував дефляцію у серпні 2021року, що призвело до помилкового розрахунку розміру інфляційних втрат.

Також відповідач навів зауваження щодо зазначеного позивачем розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідач зазначає, що розрахунок розміру витрат на правничу (правову) допомогу неспівмірний, оскільки:

- дана справа є нескладна;

- види правничої (правової) допомоги дублюються (наприклад, аналіз (вивчення) первинних документів та розрахунок загальної заборгованості за договором дублюють складення позовної заяви тощо);

- час адвоката на надання правничої (правової) допомоги враховуючи характер справи є завищеним;

- вартість винагороди (гонорару) адвоката за одну годину роботи в розмірі 1500грн. в 37 разів перевищує розмір мінімальної заробітної плати, встановленої у 2022 році та не відповідає складності справи;

- позивач не вживав заходів досудового врегулювання спору.

На думку відповідача, є співмірним розмір витрат позивача на правничу (правову) допомогу в розмірі 8000грн. Тому відповідач заявляє клопотання про зменшення розміру на професійну правничу допомогу адвоката та встановлення його в розмірі 8000грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2022 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про направлення справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2022, занесеною до протоколу судового засіданні від 28.09.2022, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 12.10.2022.

На адресу суду 05.10.2022 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погоджується із доводами, викладеними у відзиві, окрім як з твердженням про сплату відповідачем суми боргу у частині.

Позивач підтверджує, що відповідно до платіжного доручення №8112 від 08.08.2022 відповідачем було сплачено частину суми боргу у розмірі 50000грн.

Позивач вважає, що додаткова позовна вимоги щодо стягнення пені заявлена в межах строку позовної давності.

Позивач не вбачає підстав для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій та вважає свій розрахунок штрафних санкцій правильним та законним.

Також позивач не заперечує проти клопотання відповідач про зменшення розміру на професійну правничу допомогу адвоката та встановлення його в розмірі 8000грн.

Позивач вказує, що ним було здійснено заходи досудового врегулювання спору у січні, квітні та червні 2022 року.

У підготовчому судовому засіданні від 12.10.2022 представник позивача надав на адресу суду заяву про збільшення позовних вимог.

Позивач зазначає, що відповідачем сплачено частину суми боргу в розмірі 50000грн.

Позивач зменшує розмір заявленої до стягнення суми основного боргу та збільшує заявлені до стягнення суми пені, процентів за користування чужими грошовими коштами, 3% річних та інфляційної складової.

Позивач просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 750000грн., пеню в розмірі 623776грн.40коп., проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1088539грн.73коп., 3% річних в розмірі 89469грн.02коп., інфляційну складову в розмірі 587110грн.39коп.

Суд прийняв до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2022 продовжений строк підготовчого провадження на тридцять днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 01.11.2022.

На електронну адресу суду 28.10.2022 надійшла заява позивача про уточнення та збільшення розміру позовних вимог.

Позивач зазначає, що відповідно до платіжного доручення №8749 від 21.10.2022 відповідачем було сплачено частину суми основного боргу у розмірі 50000грн.

Позивач зменшує розмір заявленої до стягнення суми основного боргу та збільшує заявлені до стягнення суми пені, процентів за користування чужими грошовими коштами, 3% річних та інфляційної складової.

Суд прийняв до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінергія-Груп» про зміну розміру позовних вимог. Предметом розгляду у справі є позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 700000грн., пеню в розмірі 637885грн.99коп., проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1098839грн.73коп., 3% річних в розмірі 90315грн.59коп., інфляційну складову в розмірі 611421грн.59коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2022 закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 22.11.2022.

На адресу суду 02.11.2022 надійшли заперечення відповідача та клопотання про зменшення розміру пені та 3%річних.

Відповідач вказує про передбачені пунктом 5.4 договору проценти за користування чужими грошовими коштами є значно більшими за розмір процентів, передбачених кредитними договорами, на які посилається позивач.

Також відповідач вказує, що пунктом 5.4 договору погоджено сплату процентів за користування чужими грошовими коштами протягом трьох банківських днів після їх нарахування, що відповідно кореспондується з правом позивача нараховувати такі проценти. Оскільки позивач не нараховував проценти за користування чужими грошовими коштами, у відповідача не виникло обов`язку їх оплати.

Відповідач вважає співмірним розмір витрат позивача на правничу (правову) допомогу в розмірі 8000грн.: 500грн. вартість 1 години роботи адвоката (фактично становить десятикратний розмір мінімальної заробітної плати за одну годину роботи) та 16 робочих годин (фактично відповідає двом повним робочим дням, що достатньо для надання правової допомоги в даній справі).

Відповідач вказує, що скріншот екрану мобільного телефону поданий позивачем з порушенням частини 4 статті 96 Господарського процесуального кодексу України та в силу статті 77 Господарського процесуального кодексу України є недопустимими.

Відповідач заявляє клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення сум 3%річних та пені до 100000грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2022, занесеною до протоколу судового засіданні від 22.11.2022, оголошено перерву в судовому засіданні до 07.12.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2022, занесеною до протоколу судового засіданні від 07.12.2022, оголошено перерву в судовому засіданні до 14.12.2022.

На адресу суду 14.12.2022 надійшли додаткові пояснення позивача.

Позивач зазначив, що пунктом 5.4 договору передбачене автоматичне нарахування процентів за кожен день користування коштами і їх сплата. Додаткових дій позивача договором або законом не вимагається.

Відповідач не надав доказів винятковості обставин для зменшення розміру штрафних санкцій.

Також позивач надав до суду заяву про розподіл витрат на правничу допомогу в розмірі 73200грн.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представників учасників справи, що надавались під час розгляду справи, суд установив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Терлич» (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сінергія-Груп» (далі виконавець) був підписаний договір про виготовлення та постачання продукції №25/09-01 від 25.09.2020 (далі договір).

Відповідно до пунктів 1.1 - 1.3, 2.1 договору замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання з виготовлення і постачання гнучкої рулонної упаковки (далі продукція).

Асортимент, кількість, ціна, умови оплати, терміни й умови поставки кожної окремої партії продукції узгоджуються сторонами в специфікації; яка є невід`ємною частиною цього договору.

Місце виконання договору: вул. Данила Галицького, буд. 2А, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49102.

Кількість продукції, асортимент, технічні і якісні характеристики, відхилення по обсягу продукції вказуються в специфікації до цього договору, що підписується уповноваженими на те представниками сторін.

Пунктами 5.1 - 5.3 договору передбачено, що ціна на продукцію вказується в специфікації до цього договору.

Загальною ціною договору є сумарна вартість замовленої продукції згідно зі всіма специфікаціями, а у випадку, передбаченому пунктом 6.9.1 договору - видатковими накладними, підписаними сторонами.

Умови та термін оплати за цим договором зазначаються в специфікаціях кожної партії продукції.

В пункті 5.4 договору сторони узгодили, що у разі прострочення оплати продукції більш ніж на 7 календарних днів строку, передбаченого пунктом 5.3. договору, замовник зобов`язується сплатити виконавцю суму заборгованості за поставлену продукцію, а також сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен день користування такими коштами. Сплата процентів здійснюється протягом трьох банківських днів після їх нарахування.

Встановлений пунктом 5.4 договору розмір процентів - 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення оплати фактично складає 36,5% річних у невисокосний рік або 36,6% річних у високосний рік.

Відповідно до пункту 6.1 договору місце фактичної передачі продукції зазначаються в специфікаціях кожної партії продукції.

Згідно з пунктами 6.8 6.9 договору умови поставки продукції вказуються в специфікаціях до цього договору.

Межі відхилення за вагою або кількістю поставленої продукції зазначається у специфікації.

У разі поставлення продукції поза межами відхилення, остаточна вага або кількість продукції визначається видатковою накладною, підписаною сторонами.

В пункті 7.4 договору вказано, що у разі прострочення оплати продукції замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до матеріалів справи сторонами були складені та підписані специфікації до договору - від 26.10.2020 на суму 326062грн.24коп., від 04.11.2020 на суму 73678грн., від 06.11.2020 70429грн.44коп., від 16.11.2020 на суму 231202грн.82коп., від 17.11.2020 на суму 281985грн.56коп., від 25.11.2020 на суму 140грн.401грн.78коп., від 09.12.2020 на суму 408277грн.04коп., від 15.12.2020 на суму 499517грн.35коп., від 17.12.2020 на суму 251332грн.92коп., від 21.12.2020 на суму 272072грн.59коп, від 24.12.2020 на суму 780697грн.52коп., від 11.01.2021 на суму 641496грн.96коп., від 19.01.2021 на суму 199571грн.70коп., від 22.01.2021 на суму 49840грн.60коп., від 27.01.2021 на суму 137140грн.44коп., від 01.02.2021 на суму 275648грн.82коп., від 08.02.2021 на суму 410372грн.34коп., від 09.03.2021 на суму 23848грн.23коп., від 11.03.2021 на суму 146324грн.33коп., від 16.03.2021 на суму 210638грн.21коп., від 18.03.2021 на суму 41980грн.78коп., від 26.03.2021 на суму 300072грн.47коп., від 06.04.2021 на суму 322896грн.05коп., від 19.04.2021 на суму 418383грн.90коп., від 26.04.2021 на суму 307531грн.16коп., від 14.05.2021 на суму 190914грн.49коп., від 18.05.2021 на суму 543185грн.89коп., від 31.05.2021 на суму 552905грн.10коп., від 03.06.2021 на суму 53293грн.50коп., від 15.06.2021 на суму 970255грн.24коп., від 17.06.2021 на суму 184981грн.50коп., від 24.06.2021 на суму 167917грн.20коп., від 30.06.2021 на суму 222618грн., від 07.07.2021 на суму 348909грн., від 13.07.2021 на суму 167240грн.70коп., від 21.07.2021 на суму 358805грн.70коп., від 27.07.2021 на суму 359224грн.80коп, від 02.08.2021 на суму 93142грн.50коп., від 10.08.2021 на суму 350872грн.50коп., від 12.08.2021 на суму 268554грн., від 25.08.2021 на суму 386103грн.30коп., від 31.08.2021 на суму 199250грн.70коп., від 14.09.2021 на суму 704756грн.22коп., від 28.09.2021 на суму 606402грн.94коп., від 30.09.2021 на суму 391408грн.08коп., від 04.10.2021 на суму 244340грн.46коп., від 13.10.2021 244340грн.46коп., від 13.10.2021 на суму 55508грн.68коп., від 19.10.2021 на суму 383787грн.60коп., від 01.11.2021 на суму 333919грн.32коп., від 01.11.2021 на суму 316170грн.54коп.

Майже в усіх наведених специфікацій сторони визначили строки оплати продукції 45календарних днів після відвантаження за виключенням специфікацій від 04.11.2020, 06.11.2020 та 25.11.2020, в яких строк оплати становить через 60 календарних днів після відвантаження.

На виконання договору та специфікацій позивач передав відповідачу продукцію на загальну суму 15487507грн.13коп. відповідно до підписаних видаткових накладних та акту здачі-приймання робіт: №26/10-6 від 26.10.2020 на суму 326062грн.24коп., №04/11-3 від 04.11.2020 на суму 73678грн.01коп., №06/11-6 від 06.11.2020 на суму 70429грн.44коп., №16/11-4 від 16.11.2020 на суму 231202грн.82коп., №17/11-2 від 17.11.2020 на суму 281985грн.56коп., №25/11-3 від 25.11.2020 на суму 140401грн.69коп., №09/12-4 від 09.12.2020 на суму 405277грн.04коп., №15/12-9 від 15.12.2020 на суму 499517грн.35коп., №17/12-3 від 17.12.2020 на суму 251332грн.92коп., №21/12-1 від 21.12.2020 на суму 272072грн.59коп., №19 від 04.01.2021 на суму 780697грн.52коп., №9 від 11.01.2021 на суму 641496грн.96коп., №32 від 19.01.2021 на суму 199571грн.70коп., №43 від 22.01.2021 на суму 49840грн.60коп., №59 від 27.01.2021 на суму 137140грн.44коп., №75 від 01.02.2021 на суму 275648грн.82коп., №102 від 08.02.2021 на суму 410372грн.34коп., №186 від 09.03.2021 на суму 238484грн.23коп., №193 від 11.03.2021 на суму 146324грн.33коп., №209 від 16.03.2021 на суму 210638грн.21коп., №217 від 18.03.2021 на суму 41980грн.78коп., №232 від 26.03.2021 на суму 300072грн.47коп., №270 від 06.04.2021 на суму 322896грн.05коп., №300 від 19.04.2021 на суму 418383грн.90коп., №320 від 26.04.2021 на суму 307531грн.16коп., №369 від 14.05.2021 на суму 190914грн.49коп., №383 від 18.05.2021 на суму 543185грн.89коп., №429 від 31.05.2021 на суму 552905грн.10коп., акт №66 від 03.06.2021 на суму 53293грн.50коп., №469 від 15.06.2021 на суму 970255грн.24коп., №474 від 17.06.2021 на суму 184981грн.50коп., №486 від 24.06.2021 на суму 167917грн.20коп., №501 від 30.06.2021 на суму 222618грн., №515 від 07.07.2021 на суму 348909грн., №524 від 13.07.2021 на суму 167240грн.70коп., №545 від 21.07.2021 на суму 358805грн.70коп., №560 від 27.07.2021 на суму 359224грн.80коп., №582 від 02.08.2021 на суму 93142грн.50коп., №593 від 10.08.2021 на суму 350872грн.50коп., №597 від 12.08.2021 на суму 268554грн., №621 від 25.08.2021 на суму 386103грн.30коп., №641 від 31.08.2021 на суму 199250грн.70коп., №665 від 14.09.2021 на суму 704756грн.22коп., №702 від 28.09.2021 на суму 606402грн.94коп., №706 від 30.09.2021 на суму 391408грн.08коп., №715 від 04.10.2021 на суму 244340грн.46коп., №737 від 13.10.2021 на суму 55508грн.68коп., №745 від 19.10.2021 на суму 383787грн.60коп., №768 від 01.11.2021 на суму 333919грн.32коп., №773 від 01.11.2021 на суму 316170грн.54коп.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач своєчасно оплатив вартість продукції, передану за видатковими накладними №26/10-6 від 26.10.2020 на суму 326062грн.24коп., №04/11-3 від 04.11.2020 на суму 73678грн.01коп. та №06/11-6 від 06.11.2020 на суму 70429грн.44коп. Вартість решти продукції та послуг сплачувалась з порушенням строку оплати. Всього відповідач перерахував позивачу суму в розмірі 14687507грн.13коп. Несплачена сума боргу на момент звернення до суду становила 800000грн.

Вказана сума боргу в розмірі 800000грн. складалась з сум боргу - в розмірі 149910грн.14коп за видатковою накладною №745 від 19.10.2021 (строк оплати до 03.12.2021), в розмірі 333919грн.32коп. за видатковою накладною №768 від 01.11.2021 (строк оплати до 16.12.2021), в розмірі 316170грн.54коп. за видатковою накладною №773 від 01.11.2021 (строк оплати до 16.12.2021).

Під час провадження відповідач сплатив 100000грн. в погашення суми боргу, тому позивач зменшив розмір вимог в цій частині до 700000грн. З огляду на матеріали справи, строк оплати суми боргу в розмірі 700000грн. є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Станом на до суду не надано докази сплати суми боргу в розмірі 700000грн. в повному обсязі або частково.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 700000грн. підлягають задоволенню.

На підставі пункту 7.4 договору за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 637885грн.99коп. за загальний період з 01.01.2021 по 25.10.2022.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 7 розділу ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суд перевірив розрахунок пені, складений позивачем. Позивач припустився помилок при визначенні сум пені (нарахування відбувалось на повну суму в день її часткової оплати).

За розрахунком суду, складеним з урахуванням наведених вище застережень, належний до стягнення розмір пені становитиме 627708грн.36коп. за загальний період з 01.01.2021 по 25.10.2022.

В задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 10177грн.63коп. слід відмовити через необґрунтованість.

На підставі пункту 5.4 договору позивач нарахував та заявив до стягнення проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1098839грн.73коп. за загальний період з 01.01.2021 по 25.10.2022.

Суд перевірив розрахунок процентів за користування чужими грошовими коштами, складений позивачем. При розрахунку позивач припустився помилок щодо періодів нарахування та сум.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що проценти нараховуються у разі прострочення строку оплати продукції більш ніж на 7 календарних днів. Таким чином право на отримання вказаних в договорі процентів виникає на восьмий день прострочення виконання зобов`язання.

Позивач наведене не враховував та нараховував проценти з першого дня порушення грошового зобов`язання.

Також позивач нараховував проценти на повну суму боргу в день її часткового погашення.

За розрахунком суду, складеним з урахуванням наведених вище застережень, належний до стягнення розмір процентів за користування чужими грошовими коштами становитиме 979867грн.05коп. за загальний період з 08.01.2021 по 25.10.2022.

В задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 118972грн.68коп. слід відмовити через необґрунтованість.

Зауваження відповідача про передчасність вимог позивача у зв`язку з попереднім ненарахуванням позивачем вказаних сум спростовується положенням пункту 5.4 договору. Вказаний пункт пов`язує виникнення права позивача на отримання процентів лише із порушенням відповідачем строків виконання зобов`язання більше, ніж 7календарних днів. Сплата процентів здійснюється протягом трьох банківських днів після їх нарахування.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3%річних в розмірі 90315грн.59коп. за загальний період з 01.01.2021 по 25.10.2022, інфляційну складову в розмірі 611421грн.59коп. за загальний період січень 2021року вересень 2022року.

Суд перевірив розрахунок 3%річних, складений позивачем. Позивач припустився помилок при визначенні сум 3%річних (нарахування відбувалось на повну суму в день її часткової оплати).

За розрахунком суду, складеним з урахуванням наведених вище застережень, належний до стягнення розмір 3%річних становитиме 89144грн.01коп. за загальний період з 01.01.2021 по 25.10.2022.

В задоволенні позовних вимог про стягнення 3%річних в розмірі 1171грн.58коп. слід відмовити через необґрунтованість.

Позивач розрахував інфляційну складову з огляду на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

Розрахунок інфляційної складової виконаний з дотриманням вимог чинного законодавства.

Зауваження відповідача про подвійне застосування відповідальності за одне й те саме порушення у вигляді одночасного стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами та 3% річних судом відхиляються з огляду на різну правову природу вказаних сум.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 29.09.2020 у справі №909/1240/19 (909/1076/19), від 24.12.2020 №914/1888/19, від 26.01.2021 №916/880/20, від 23.01.2021 №921/580/19, від 26.01.2021 №916/880/20.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №904/5645/19, від 14.04.2021 у справі №922/1716/20.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №923/536/18, від 10.04.2019 у справі №905/1005/18, від 06.09.2019 у справі у справі №914/2252/18, від 30.09.2019 у справі №905/1742/18, від 14.07.2021 у справі №916/878/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 зазначено, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі.

Тому, з метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат.

Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному, порівняно зі стягненням збитків, порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків. Такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 Цивільного кодексу України.

З огляду на неспівмірність заявлених до стягнення сум у вигляді процентів за користування чужими коштами та пені, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, враховуючи те, що відповідач систематично вчиняв дії, спрямовані на виконання зобов`язання (оплата товару), беручи до уваги те, що право зменшити розмір санкцій є дискреційними повноваженнями суд вирішив зменшити розмір пені на 30% з 627708грн.36коп. до 439395грн.86коп., зменшити розмір процентів за користування чужими грошовими коштами на 50% з 979867грн.05коп. до 489933грн.52коп.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог.

При розподілі суми судового збору суд враховує, що судовий збір у разі зменшення судом розміру штрафних санкцій покладається на відповідача без урахування зменшення цих сум.

Позивач заявив про покладення на відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 73200грн.

Відповідач вказував на не співмірність розміру витрат та зазначав про обґрунтованість суми в розмірі 8000грн.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу та компенсації витрат адвоката позивачем були надані до суду копії договору про надання правничої допомоги №1 від 05.01.2022 разом з додатковою угодою №1 від 01.07.2022 та додатковою угодою №2 від 12.12.2022; ордеру серія АЕ №1127115 від 05.01.2022; свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю серія ДП №2993 від 05.11.2015; розрахунку витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції; актів про надання правничої допомоги від 08.08.2022 на суму 46800грн., від 29.09.2022 на суму 6900грн., від 26.10.2022 на суму 11550грн., від 13.12.2022 на суму 6450грн.

Між Адвокатським бюро «Віталія Смагіна» (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сінергія-Груп» (далі клієнт) був укладений договір про надання правничої (правової) допомоги №1 від 05.01.2022 (далі договір від 05.01.2022).

Згідно з пунктом 1.1 договору від 05.01.2022 на умовах і в порядку, що визначені цим договором, виконавець зобов`язується надати клієнту правничу (правову) допомогу, а клієнт - оплатити її та інші фактичні витрати виконавця, необхідні для надання правничої (правової) допомоги.

В пункті 1.2 договору визначено, що правнича (правова) допомога за цим договором включає в себе: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта; складення заяв, скарг, претензій, процесуальних та інших документів правового характеру: захист прав, свобод і законних інтересів клієнта, який знаходиться в статусі підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги клієнту, який знаходиться в статусі свідка, у кримінальному провадженні; представництво інтересів клієнта під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків клієнта, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; інші види правничої (правової) допомоги, що не заборонені законом.

Відповідно до пунктів 2.1 2.3 договору від 05.01.2022 для надання клієнту правничої (правової) допомоги виконавець призначає адвоката, про що видається відповідний ордер.

Повноваження адвоката, який надає правничу (правову) допомогу за цим договором, жодним чином не обмежуються.

Під час надання правничої допомоги адвокат має право вчиняти всі дії та користуватися всіма професійними правами адвоката вказаними в Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та вчиняти будь-які інші дії, не заборонені законом, Правилами адвокатської етики та цим договором.

Згідно з пунктами 3.1 3.4 договору від 05.01.2022 під час надання правничої (правової) допомоги виконавець, адвокат керуються інтересами клієнта.

Виконуючи умови цього договору, виконавець, адвокат зобов`язуються зберігати адвокатську таємницю.

Виконавець має право покласти свої обов`язки за цим договором на іншу особу, при цьому виконавець залишається відповідальним у повному обсязі перед клієнтом за дії такої особи.

В пункті 4.1 договору від 05.01.2022 (в редакції додаткової угоди №1 від 01.07.2022 до договору) вказано, що за одну годину надання правничої (правової) допомоги клієнт зобов`язується виплачувати виконавцю гонорар (винагороду) із розрахунку 1500грн.

Гонорар (винагорода) за участь у судовому засіданні (з урахуванням часу на прибуття до суду та очікування) розраховується по кожному засіданню окремо та не може становити менше однієї години надання правничої (правової) допомоги. У випадку відкладення (оголошення перерви) судового/підготовчого засідання на іншу дату не з вини виконавця такий гонорар (винагорода) підлягає сплаті клієнтом у повному обсязі.

Пунктом 4.2 договору від 05.01.2022 передбачено, що клієнт здійснює також оплату фактичних витрат виконавця, що необхідні для виконання цього договору, зокрема на: відрядження до іншого населеного пункту від місця знаходження виконавця, добові, проживання під час відрядження, транспортні витрати, оплату послуг перекладача, нотаріуса, експерта (спеціаліста), інших фахівців та осіб, які залучаються виконавцем, оплату копіювальних, друкарських та інших технічних робіт, оплату судового збору, а також інших фактичних витрат.

Згідно з пунктами 4.5, 4.6 договору від 05.01.2022 право виконавця на отримання гонорару (винагороди) не залежить від результату наданої правничої (правової) допомоги, якщо інше не узгоджено сторонами.

Після надання правничої (правової) допомоги складаєтеся акт, що підписується сторонами. В акті вказується вид наданої виконавцем допомоги, кількість витраченого часу та її вартість. Акт надається (надсилається) клієнту у двох примірниках. Протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання примірників акту, клієнт зобов`язаний підписати та повернути виконавцю один примірник підписаного акту. Акт вважається підписаним, а правнича (правова) допомога надана належно, якщо протягом строку, визначеного цим пунктом, клієнт не повернув виконавцю один підписаний зі свого боку примірник або не падав письмову мотивовану відмову від його підписання.

Пунктом 6.1 договору від 05.01.2022 визначено, що цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2022.

В пункті 7.3 договору від 05.01.2022 вказано, що додаткові угоди, додатки та акти виконаних робіт до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу за умови викладення їх у письмовій формі та підписання сторонами.

В додатковій угоді №2 від12.12.2022 до договору зазначено, що виконавець зобов`язується надати клієнту правничу (правову) допомогу, а саме - підготуватися та прийняти участь в якості представника у судовому засіданні, яке відбудеться 14.12.2022 о 16:00 годині у Господарському суді Дніпропетровської області по справі №904/2295/22, вартістю 1500грн., а клієнт - оплатити таку допомогу після проведення судового засідання.

За попереднім розрахунком розмір витрат на правничу допомогу становив 71500грн.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю Сінергія-Груп в даній справі здійснювалось адвокатом Смагіним В.Г. на підставі ордеру серія АЕ №1127115 від 05.01.2022, виданого Адвокатським бюро «Віталія Смагіна» та свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю серія ДП №2993 від 05.11.2015.

До матеріалів справи додані підписані виконавцем та клієнтом акти про надання правничої допомоги від 08.08.2022 на суму 46800грн., від 29.09.2022 на суму 6900грн., від 26.10.2022 на суму 11550грн., від 13.12.2022 на суму 6450грн. (далі акти):

- в акті від 08.08.2022 на суму 46800грн. вказано, що виконавець надав, а клієнт прийняв правничу допомогу:

аналіз (вивчення) первинних документів (договір, специфікації, накладні, платіжні доручення тощо) тривалість 3години; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 4500грн.;

консультація та роз`яснення щодо стягнення заборгованості за договором у судовому порядку - тривалість 1година; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 1500грн.;

розрахунок загальної заборгованості за договором (штрафних санкцій, інфляційних втрат тощо) - тривалість 15годин; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 22500грн.

складення, формування позовної заяви (з додатками) про стягнення заборгованості, завірення копій документів (3 примірники) тривалість 12годин; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 18000грн.;

відправлення позовної заяви з додатками відповідачу з урахуванням часу на прибуття до відділення пошти та очікування (представництво) тривалість 0,2години; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 300грн.

- в акті від 29.09.2022 на суму 6900грн. вказано, що виконавець надав, а клієнт прийняв правничу допомогу:

подання позовної заяви з додатками до суду з урахуванням часу на прибуття до суду та очікування (представництво) - тривалість 0,2години; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 300грн.;

складення заяви про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами справи 15.09.2022 року з урахуванням часу на прибуття до суду та очікування (представництво) тривалість 0,4години; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 600грн.;

аналіз (вивчення) клопотання (з додатками) про передачу справи на розгляд іншого суду, консультація та роз`яснення щодо його обґрунтованості - тривалість 0,5години; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 750грн.;

складення, формування заперечень (пояснень) протії клопотання про передачу справи на розгляд іншого суду (2 примірники), відправлення заперечень до суду тривалість 1година; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 1500грн.;

підготовка та участь у судовому (підготовчому) засіданні від 20.09.2022 з урахуванням часу на прибуття до суду та очікування (представництво) - тривалість 1година; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 1500грн.;

складення, додаткових заперечень (пояснень) проти клопотання про передачу справи на розгляд іншого суду (2 примірники), відправлення заперечень до суду - - тривалість 0,5години; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 750грн.;

підготовка та участь у судовому (підготовчому) засіданні від 28.09.2022 року з урахуванням часу на прибуття до суду та очікування (представництво) - тривалість 1година; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 1500грн.;

- в акті від 26.10.2022 на суму11550грн. зазначено, що виконавець надав, а клієнт прийняв правничу допомогу:

аналіз (вивчення) відзиву на позов (з додатками), консультація та роз`яснення щодо його обґрунтованості - тривалість 1година; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 1500грн.;

складення, формування відповіді на відзив (з додатками), завірення копій документів (3 примірники) - тривалість 4години; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 6000грн.;

відправлення відповіді на відзив (з додатками) відповідачу з урахуванням часу на прибуття до відділення пошти та очікування (представництво) тривалість 0,2години; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 300грн.;

подання відповіді на відзив (з додатками) до суду з урахуванням часу на прибуття до суду та очікування (представництво) - тривалість 0,2години; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 300грн.;

складення, роздруківка заяви про уточнення та збільшення позовних вимог з додатками від 12.10.2022, проведення уточненого розрахунку заборгованості, відправлення заяви відповідачу з урахуванням часу на підписання документів цифровим підписом (представництво) - тривалість 0,6години; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 900грн.;

підготовка та участь у судовому (підготовчому) засіданні від 12.10.2022 з урахуванням часу на прибуття до суду та очікування (представництво) - тривалість 1година; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 1500грн.;

складення, роздруківка заяви про уточнення та збільшення позовних вимог з додатками від 26.10.2022, проведення уточненого розрахунку заборгованості, відправлення заяви відповідачу та до суду з урахуванням часу на підписання документів цифровим підписом (представництво) - тривалість 0,7година; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 1050грн.;

- в акті від 13.12.2022 на суму 6450грн., зазначено, що виконавець надав, а клієнт прийняв правничу допомогу:

підготовка та участь у судовому (підготовчому) засіданні від 01.11.2022 з урахуванням часу на прибуття до суду та очікування (представництво) тривалість 1година; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 1500грн.;

підготовка та участь у судовому засіданні від 22.11.2022 року з урахуванням часу на прибуття до суду та очікування (представництво) - тривалість 1година; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 1500грн.;

складення та відправлення заяви про подання доказів від 07.12.2022 до суду з урахуванням часу на підписання документів цифровим підписом (представництво) - тривалість 0,3години; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 450грн.;

підготовка та участь у судовому засіданні від 07.12.2022 з урахуванням часу на прибуття до суду та очікування (представництво) тривалість 1година; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 1500грн.;

складення додаткових пояснень по справі від 12.12.2022, відправлення пояснень відповідачу засобами звичайної та електронної пошти з урахуванням часу на прибуття до відділення пошти, очікування, на підписання документів цифровим підписом (представництво) тривалість 1година; вартість 1години 1500грн.; вартість послуги 1500грн.

В судовому засіданні від 14.12.2022 представник позивача заявив клопотання про залишення без розгляду раніше поданої заяви від 07.12.2022 про намір подати докази в строк, передбачений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Тому вартість послуги зі складення та відправлення заяви про подання доказів від 07.12.2022 до суду з урахуванням часу на підписання документів цифровим підписом (представництво) в розмірі 450грн. слід виключити із загальної суми витрат на правничу допомогу, заявленої до розподілу.

Частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п.79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п.33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

В кожній конкретній справі суд оцінює розмір таких витрат у сукупності з іншими критеріями (зокрема, розумність, необхідність, чи були вони фактично понесені). Критерій розумності у спірному випадку стосується не суто розміру грошової суми від ціни позову, а оцінюється у співвідношенні із виконаною роботою, обставинами справи, тощо.

Суд не вбачає розумної потреби у таких витратах для цієї справи, не вважає, що вони відповідають критерію необхідності.

Враховуючи складність цієї справи; витрачений адвокатом час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів у справі та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець; незначний обсяг доказів у справі; відсутність складних розрахунків в позовній заяві; ціну позову; наявність усталеної судової практики щодо розгляду спорів про стягнення заборгованості, суд покладає на відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 25000грн. Решта витрат на професійну правничу допомогу залишається на позивачеві.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статтями 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 231, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінергія-Груп» м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терлич» смт. Млинів про стягнення суми боргу в розмірі 700000грн., пеню в розмірі 637885грн.99коп., проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1098839грн.73коп., 3% річних в розмірі 90315грн.59коп., інфляційну складову в розмірі 611421грн.59коп. задовольнити частково.

Зменшити розмір пені на 30% з 627708грн.36коп. до 439395грн.86коп.

Зменшити розмір процентів за користування чужими грошовими коштами на 50% з 979867грн.05коп. до 489933грн.52коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Терлич» (Ідентифікаційний код: 36921849; місцезнаходження: 35100, Рівненська область, Млинівський район, смт. Млинів, вул. Народна, буд. 50) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінергія-Груп» (Ідентифікаційний код: 36441431; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд.2А) суму боргу в розмірі 700000грн., пеню в розмірі 439395грн.86коп., 3%річних в розмірі 89144грн.01коп., інфляційну складову в розмірі 611421грн.59коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 45122грн.12коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 25000грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 14.12.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписаний 26.12.2022.

Суддя Р.Г. Новікова