ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.12.2022 Справа № 917/67/22
про стягнення 67 445,58 грн.
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олійник Н. І.

Учасники справи згідно протоколу судового засідання
Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості по договору поставки № 70 від 08.12.2015р. у сумі 67 445,58 грн., в т.ч. 66 700,00 грн. - основного боргу, 400,20 грн. - інфляційні нарахування, 345,38 грн. - 3% річних.
Ухвалою суду від 25.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 25.02.2022 на 09-30 год.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем порушено умови договору поставки щодо поставки товару, у зв"язку з чим позивач відмовився від договору і просив відповідача повернути суму попередньої оплати - 66 700,00 грн. Відповідач вищезазначену суму не повернув, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість перед позивачем, що і стало приводом подачі позову до суду.
Ухвалою суду від 28.02.2022 призначено розгляд справи на 26.04.2022 на 11-00 год, оскільки судове засідання, призначене на 25.02.2022 на 09-30 год, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
Ухвалою суду від 26.04.2022 відкладено розгляд справи на 14.07.2022 на 10-00 год.
За таких обставин, ухвалою суду від 14.07.2022 відкладено розгляд справи на 15.09.2022 на 11-45 год.
Ухвалою суду від 15.09.2022 розгляд справи відкладено на 20.10.2022 на 12-20 год.
Ухвалою суду від 20.10.22 розгляд справи відкладено на 01.12.2022 на 12-00 год.
Відповідач відзив на позов не надав. Вищезазначені ухвали суду, які направлялись на адресу відповідача, зазначену у позові, листі позивача, яка співпадає з адресою, зазначеною у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.06.2022 (а.с.73-79), повернулися до суду з відміткою пошти на конверті, що адресат відсутній за вказаною адресою.
Згідно ч.7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно п. п. 3-5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ст. 232 ГПК України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.
Отже, з врахуванням вищезазначеного, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно ч.9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Заявою (вх. № 8422 від 08.11.2022) позивач просить суд про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Згідно ст. 240 ГПК України в судовому засіданні ухвалено рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новосанжарський молзавод» (постачальник) (далі-відповідач) та Приватним підприємством «Коровай» (покупець) (далі-позивач) був укладений договір поставки № 70 від 08.12.2015, який підписаний та скріплений печатками обох сторін. Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2016 (а.с.17-21).
Відповідно до п. 1.3 договору постачальник зобов`язується протягом дії цього договору передати у власність сировину і упаковку для харчової промисловості (надалі-товар) відповідно до замовлення, а покупець замовляє, приймає і оплачує цей товар відповідно до цього договору.
Відповідно до п. 2.3 договору постачальник повинен поставити товар не пізніше трьох календарних днів з дати отримання грошових коштів від покупця. Розвантаження товару здійснюється силами покупця протягом однієї години з моменту поставки.
На виконання умов договору позивач відповідачу 07.09.2016 та 12.09.2016 здійснив оплату за товар на суму 66 700,00 грн, що підтверджується банківськими виписками (а.с.27-29).
У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч.2 ст. 267 ГК України строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.
Згідно ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно ч.1 ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.
Згідно ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Позивач до відповідача звертався з вимогою про повернення суми попередньої оплати № 115 від 02.11.2021, у якій повідомив про відмову від договору та вимагав повернути попередню оплату в сумі 66 700,00 грн. в семиденний термін (а.с.22-24).
Отже, у відповідача на підставі ч.2 ст.693 ЦК України виникло грошове зобов"язання перед позивачем в сумі 66 700,00 грн.
Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Вимога № 115 від 02.11.2021, яка направлялась відповідачу повернулася до позивача 28.12.2021р., що підтверджується роздруківкою з трекінгу з офіційного сайту Укрпошти (а.с.25).
Отже, у відповідача перед позивачем існує заборгованість в сумі 66 700,00 грн.
Доказів погашення боргу в сумі 66 700,00 грн. суду не надано.
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 66 700,00 грн основного боргу обґрунтована, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та підлягає задоволенню.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до вище зазначеної норми, позивач відповідачу нарахував суму інфляційного збільшення на загальну суму в розмірі 400,20 грн за період з 16.11.2021 по 15.01.2022 та 3% річних 345,38 грн за період з 16.11.2021 по 17.01.2022.
Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 400,20 грн. інфляційного збільшення та 345,38 грн 3% річних за відповідні періоди, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, а тому підлягають задоволенню (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").
Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 210, ст.ст. 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Згідно ч.1,ч.2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Солодюк О.В.