ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1848/21

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Суткової Д.С. розглянувши справу

За позовом заступника Генерального прокурора, що діє в інтересах держави в особі:

1) Кабінету Міністрів України;

2) Київської обласної державної адміністрації;

3) державного підприємства Фастівське лісове господарство,

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю Олграунд;

2) приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Бобкова Олександра Вікторовича,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 - товариства з обмеженою відповідальністю ВЕГ-ТОРГ,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 3 1. Національного антикорупційного бюро України, м. Київ

2. Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, м. Київ

про скасування рішення та повернення із незаконного володіння земельних ділянок

Представники сторін:

прокурор Томчук М.О.;

позивача 1 не з`явився;

позивача 2 Уляник Р.Б.;

позивача 3 Калікіма Г.К.;

відповідача 1 Агудалічев О.О.;

відповідача 2 не з`явився;

третьої особи на стороні позивача 1 не з`явився;

третьої особи 1 на стороні відповідача 3 Максим`як А.В.;

третьої особи 2 на стороні відповідача 3 не з`явився.

Обставини справи:

Заступник Генерального прокурора звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Київської обласної державної адміністрації, Державного підприємства Фастівське лісове господарство до Товариства з обмеженою відповідальністю Олграунд, Приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Бобкова Олександра Вікторовича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕГ-ТОРГ про скасування рішення та повернення із незаконного володіння земельних ділянок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Олграунд" всупереч вимог чинного законодавства зареєструвало право приватної власності на земельну ділянку на території природно-заповідного фонду - лісового заказника "Урочище "Унава", без наявності на це підстав та не зважаючи на те, що право власності та право користування на спірну земельну ділянку ДП "Фастівське лісове господарство" не припинялось, правовий режим земель природно-заповідного фонду не змінювався.

Прокурор, представник позивача 2 та позивача 3 підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник КМУ в засідання суду не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі, однак на адресу суду надійшли письмові пояснення , в яких підтримує позовні вимоги, витребування спірної земельної ділянки з власності відповідачів на користь держави відповідає критерію законності: витребування з її власності земельної ділянки здійснюється на підставі ст. 388 ЦК України у зв`язку з порушенням органом місцевого самоврядування вимог Лісового кодексу України та Земельного кодексу України, які відповідають вимогам доступності, чіткості, передбачуваності, офіційні тексти зазначених нормативно-правових актів в актуальному стані є публічними та загальнодоступними.

КМ України стало відомо, про оскаржуване розпорядження щодо передачі у власність спірної земельної ділянки з моменту отримання листа Київської обласної прокуратури про підготовлення позову в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України.

Представник відповідача 1 в засідання суду не з`явився, про причини неявки не повідомив суд належним чином, однак в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в позові заступнику Генерального прокурора, який звернувся з даним позовом про скасування рішення та повернення із незаконного володіння земельних ділянок, оскільки відповідач на законних підставах має в користуванні та розпорядженні нерухоме майно.

Представник відповідача 2 проти позову заперечує, посилаючись на те, що у справі про скасування рішень відповідача 2 - не є належним способом захисту права або інтересу позивача, а приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Бобков О.В. не є належним відповідачем у даному випадку, просить суд закрити провадження у справі відносно відповідача, або відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 10.11.2021 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Націонльне антикорупційне бюро України та Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру.

Представник третьої особи НАБУ підтримав позов та просив задовольнити його в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000829 від 26.05.2021 та встановлено вироком Васильківського міськрайонного суду від 07.07.2021 у справі № 381/1857/21, директором ТОВ «ВЕГ-ТОРГ» Каданцевим С.В. використано завідомо підроблений державний акт серії КВ № 003528 від 20.10.2003, який, нібито, посвідчує право власності на земельну ділянку площею 777,4393 га. та наказ Головного управління Держземагенства у Київській області від 04.03.2014 № КИ/:15:001/00016398 з метою незаконної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку. Як вбачається із вироку від 07.07.2021, під час досудового розслідування було з`ясовано, що наказ Головного управління Держземагенства у Київській області від 04.03.2014 не приймався, а сесія Фастівської районної ради від 05.05.2003, згідно рішення якої було передано у приватну власність згадану земельну ділянку не проводилась.

Згідно ч. 1 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Однак, внаслідок зазначених реєстраційних дій, неназважаючи на те, що право постійного користування у ДП «Фастівське лісове господарство» припинено не було, а реєстраційні дії відбулися на підставі підроблених документів, земельна ділянка з кадастровим № :03:004:0004, пл. 777,4393 га. згідно відомостей Державного земельного кадастру перестала існувати, натомість замість неї сформовано дві нові земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0060 та :03:004:0061.

Наведене не узгоджується з матеріалами лісовпорядкування та з огляду на розташування утворених в результаті поділу земельних ділянок підтверджує їх місцезнаходження саме на землях лісового фонду, наданих у постійне користування ДП «Фастівське лісове господарство», що унеможливлює їх передачу у приватну власність.

Представник третьої особи ТОВ ВЕГ-ТОРГ та САП в засідання суду не з`явились, про причини неявки не повідомили суд належним чином, письмові пояснення не надали.

23.08.2022 року до загального відділу суду від ДП "Білоцерківське лісове господарство" надійшло клопотання про залучення до участі у справі правонаступника, яке обґрунтовано тим, що наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 681 від 21.10.2022 Про припинення державного підприємства Фастівське лісове господарство та затвердження складу Комісії з припинення визначено термін припинення Державного підприємства Фастівське лісове господарство шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного підприємства Білоцерківське лісове господарство - до 31.01.2022.

Згідно Передавального акту, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 01.02.2022 № 255 Про затвердження передавального акту Державного підприємства Фастівське лісове господарство, до Державного підприємства Білоцерківське лісове господарство, як до правонаступника, перейшли всі основні засоби, балансові рахунки, нематеріальні активи, товарно-матеріальні цінності, грошові активи, матеріали лісовпорядкування, речові права на земельні ділянки та нерухоме майно.

Станом на 22.08.2022 Державне підприємство Фастівське лісове господарство припинено шляхом реорганізації, а саме приєднанням до Державного підприємства Білоцерківське лісове господарство, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального Кодексу України, у разі припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Ухвалою суду від 26.08.2022 року ДП Фастівське лісове господарство замінено на його правонаступника ДП Білоцерківське лісове господарство.

Представник Білоцерківське лісове господарство підтримує позовні вимоги заявлені прокурором.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявленого позову прокурор посилається на те, що Указом Президента України № 715/96 від 20.08.1996 року Про оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення лісовий заказник Урочище Унава площею 974 га оголошено заказником загальнодержавного значення, який перебуває у віданні Фастівського державного лісового господарства (Фастівський район, Фастівське лісництво). Цей об`єкт природно-заповідного фонду та його територія має особливе природоохоронне, наукове, естетичне й пізнавальне значення.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 25.02.2011 № 60 (із подальшими змінами згідно з наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 02.05.2019 № 159) затверджено Положення про лісовий заказник загальнодержавного значення Урочище Унава яким визначено, що лісовий заказник загальнодержавного значення Урочище Унава знаходиться у межах Фастівського лісництва (квартали 1-4, 7-11, 17-20, 27-29, 30 (крім виділів 1-3, 5, 17), 33, 34) в адміністративних межах Волицької сільської ради Фастівського району. Територія, оголошена заказником, не вилучається з користування землекористувача. Межі земельних ділянок, що включені до території заказника встановлюються в натурі (на місцевості), закріплюються межовими знаками.

При цьому заказник створено з метою збереження лісового масиву на лівому березі р. Унави, який має велике водоохоронне та ґрунтозахисне значення, з ділянками старих дубів (100 - 150 років) і багатим тваринним світом, серед яких є тварини, занесені до Червоної книги України.

На території урочища росте дуб черешчатий, який є ботанічною пам`яткою природи, вік дерева перевищує 350 років, обхват становить 3,8 метра, а висота сягає 25 метрів.

Відповідно до рішення виконкому Фастівської районної ради від 25.03.1971 № 102 на території заказника розміщуються 8 свердловин, з яких здійснюється забір води для питного водопостачання та виробничих потреб м. Фастова.

Відповідно до розпорядження Фастівської районної державної адміністрації від 09.03.2004 № 119 Фастівському державному лісовому господарству на праві постійного користування для ведення лісового господарства належать 1992,0878 га земель у межах Волицької сільської ради Фастівського району, що також підтверджується державним актом на право постійного користування землею від 15.07.2004 серії ІІ-КВ № 003011.

Відповідно до цього державного акту, серед інших ділянок, наявна ділянка № 1 з кадастровим номером :03:04:04 площею 777,4394 га.

На підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (розробник ТОВ Київський інститут земельної реформи) управлінням Держгеокадастру у Фастівському районі Київської області 20.06.2016 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку площею 777,4393 га з кадастровим номером :03:004:0004, зокрема: цільове призначення - код 09.01 (для потреб ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, державна форма власності (вказане підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.07.2020 № НВ-020).

02.05.2019 року Департаментом екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації, ДП Фастівське лісове господарство видано охоронне зобов`язання № 159 щодо лісового заказника загальнодержавного значення Урочище Унава у межах Фастівського лісництва (квартали 1-4, 7-11, 17-20, 27-29, 30 (крім виділів 1-3, 5, 17), 33, 34), в адміністративних межах Волицької сільської ради Фастівського району. При цьому квартали Фастівського лісництва збігаються з даними, які відображені у Положенні про лісовий заказник.

Таким чином, лісовий заказник загальнодержавного значення Урочище Унава розташований на території земельної ділянки площею 777,4393 га з кадастровим номером :03:004:0004, що перебуває в постійному користуванні ДП Фастівське лісове господарство.

Станом на 01.07.2020 (на момент отримання ДП Фастівське лісове господарство з Державного земельного кадастру витягу № НВ-020) земельна ділянка площею 777,4393 га з кадастровим номером :03:004:0004 обліковувалася за постійним лісокористувачем - ДП Фастівське лісове господарство, цільове призначенням - для ведення лісового господарства і пов`язаних із ним послуг (код 09.01 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548), форма власності - державна.

Межі лісового заказника загальнодержавного значення Урочище Унава не змінювалися, земельні ділянки з постійного користування ДП Фастівське лісове господарство не вилучалися, що у свою чергу додатково підтверджується листом ВО Укрдержліспроект від 07.03.2018 № 167.

На підставі рішення приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Бобкова О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 56768042 за ТОВ ВЕГ-ТОРГ (код 30116671, станом на 04.03.2021 - ТОВ Міжнародний центр розвитку підприємництва та менеджменту) 23.02.2021 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 777,4393 га з кадастровим номером :03:004:0004 для потреб ведення лісового господарства.

Реєстрацію права приватної власності на ділянку площею 777,4393 га з кадастровим номером :03:004:0004 за ТОВ ВЕГ-ТОРГ проведено на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 04.03.2014 № КИ/:15:001/00016398 та державного акта на право приватної власності на землю серії КВ № 003528, у якому зазначено, що його видано на підставі рішення Фастівської районної ради від 05.05.2003 № 264.

26.02.2021 року ТОВ ВЕГ-ТОРГ, згідно з актом приймання-передачі нерухомого майна відчужило зазначену земельну ділянку на користь ТОВ ОЛГРАУНД (код 43957879) як внесок до статутного капіталу з ринковою вартістю земельної ділянки у сумі 1 554 878 гривень.

Приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Бобковим О.В. рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.04.2021 за № 57514781 і № 57515087 на підставі заяви ТОВ ОЛГРАУНД від 09.03.2021 № 802 здійснено поділ ділянки з кадастровим номером :03:004:0004 на дві земельні ділянки: площею 300 га з кадастровим номером :03:004:0060 і площею 477,4393 га з кадастровим номером :03:004:0061.

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Київській області (лист від 30.04.2021 № 10-10-0.2-4648/2-21), Фастівської районної ради (лист від 28.04.2021 № 01-14/159) й архівного відділу Фастівської районної державної адміністрації (лист від 21.04.2021 № 06-03/77), наказ від 04.03.2014 року № КИ/:15:001/00016398 про відведення у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0004 Головним управлінням не приймався, а відомості про прийняте рішення Фастівської районної ради від 05.05.2003 № 264 та його примірник відсутні.

Відповідно до повідомлення Фастівської районної ради від 01.06.2021 № 01-14/204, наданим на лист Офісу Генерального прокурора від 27.05.2021 № 12/2-14вих-21, пленарні засідання сесій районної ради 05.05.2003 не проводились і рішення не приймались.

У відповідь на лист Офісу Генерального прокурора від 27.05.2021 № 12/2-13вих-21 ГУ Держгеокадастру у Київській області листом від 09.06.2021 № 10-10-0.331-6239/2-21 поінформовано, що згідно з відомостями відділу у Фастівському районі у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі запис про реєстрацію державного акта на право постійного користування землею площею 777,4393 га, серії KB-IV № 003528, виданий ТОВ Міжнародний центр розвитку підприємництва та менеджменту, станом на 01.01.2013 відсутній. Також в архіві відділу другий примірник вказаного державного акта не виявлено, що свідчить про те, що уповноваженими органами не приймалися рішення про відведення у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0004, відповідно й не видавався державний акт на право приватної власності на землю серії KB-IV № 003528.

За інформацією суб`єкта, який уповноважений здійснювати комплекс лісовпорядних робіт для всіх лісокористувачів (ВО Укрдержліспроект), від 28.04.2021 № 350 згідно з матеріалами лісовпорядкування 2014 року земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0060 і :03:004:0061 (які утворено за рахунок ділянки з кадастровим номером :03:004:0004) перебувають у межах кварталів 1-4, 7-10, 17-20, 27-28, 33 Фастівського лісництва ДП Фастівське лісове господарство.

Вищевказана інформація ВО Укрдержліспроект щодо факту накладення спірної земельної ділянки на лісові ділянки повною мірою відповідає даним планово-картографічних матеріалів і проектів організації та розвитку лісового господарства, є належним і допустимим доказом.

Крім того, прокурор зазначає, що слідчим відділом Фастівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 06.04.2021 за ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358 КК України, в якому установлено, що в лютому 2021 року на підставі підроблених документів відбулася реєстрація права власності земельних ділянок лісогосподарського призначення загальною площею понад 1000 га за приватною юридичною особою.

За фактом використання особою завідомо підробленого документа з метою реєстрації права власності на земельні ділянки 26.05.2021 директору ТОВ ВЕГ-ТОРГ Каданцеву С.В. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, матеріали щодо нього виділено в окреме кримінальне провадження № 0000829, у якому 27.05.2021 обвинувальний акт направлено до суду.

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2021 у справі № 381/1857/21 встановлено факт вчинення незаконних дій, які є кримінальним правопорушенням, зокрема, щодо підробки державного акта на право приватної власності на землю серії КВ-IV № 003524 від 20.10.2003, що нібито посвідчував право власності ТОВ ВЕГ-ТОРГ на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0004, пл. 777,4393 га. та щодо підробки наказу ГУ Держземагенства у Київській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання змельної ділянки у власність» № КИ/32214/22222:15:001/00016399 від 04.03.2014.

Таким чином, ТОВ ВЕГ-ТОРГ та у подальшому ТОВ ОЛДГРАУНД попри вимог закону зареєстрували за собою право приватної власності на земельну ділянку на території об`єкта природно-заповідного фонду - лісового заказника Урочище Унава, без наявності на це підстав, не будучи власниками цих земель, не маючи на це відповідного права, та незважаючи на те, що згідно з вимогами чинного законодавства не можуть бути власниками спірних земель, оскільки право власності держави на неї, як і право постійного користування державним підприємством не припинялося, правовий режим земель природно- заповідного фонду не змінювався.

Згідно з положеннями ст. ст. 1, 5, 7, 8 ЛК України усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Лісова ділянка - ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

Ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, зазначених Конституцією України.

У державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

Статтею 43 ЗК України передбачено, що землі природно-заповідного фонду- це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно зі ст. 44 ЗК України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Відповідно до ст. 3 Закону України Про природно-заповідний фонд України передбачено, що лісові заказники належать до природно-заповідного фонду України.

Відповідно до ст. 25 цього закону заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону завдання, науковий профіль, характер функціонування і режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначаються у положеннях про них, які розробляються відповідно до цього Закону, і затверджуються: центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища - щодо територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.

Відповідно до ст. ст. 53, 54 Закону України Про природно-заповідний фонд України рішення про створення природних заповідників, національних природних парків, а також щодо інших територій та об`єктів природно- заповідного фонду загальнодержавного значення приймаються Президентом України.

Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно- заповідного фонду проводиться відповідно до ст. ст. 51 - 53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі відповідного експертного висновку.

Таким чином, спірні лісові земельні ділянки мають статус земель лісогосподарського призначення і земель природно-заповідного фонду, перебувають під особливою охороною держави та належать до обмежено оборотоздатних об`єктів цивільних прав.

Частиною 1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті.

Відповідно до ч. 2 цієї статті види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Отже, визнання об`єктів, що не можуть перебувати у приватній власності, вилучені з цивільного обороту, обмежені в обороті, є умовою дотримання конституційного режиму права власності на зазначені об`єкти.

Правовий титул (правова підстава) виникнення речових прав володіння, користування, розпорядження такими об`єктами визначається законодавчими актами, зокрема Конституцією України, ЗК України, іншими законами. Саме законодавчими актами забороняється перебування певних об`єктів власності Українського народу, державної та комунальної власності у приватній власності. У свою чергу неможливість існування у таких об`єктів приватного власника унеможливлює виникнення у них нового володільця.

Відповідно до п. п. г, ґ ч. 4 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом; землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Положеннями ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Зокрема, повноваження таких органів визначені ст. ст. 122,149 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною 8 ст. 122 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 ЛК України, ст. 56 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи України можуть безоплатно або за плату набувати у власність у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств замкнені земельні лісові ділянки загальною площею до 5 гектарів. Ця площа може бути збільшена в разі успадкування лісів згідно із законом.

Порядок припинення права власності і користування визначено ст. ст. 140 - 149 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Зокрема, підставами припинення права власності на земельну ділянку є добровільна відмова власника від права на земельну ділянку, відчуження земельної ділянки за рішенням власника. Підставами припинення права користування земельною ділянкою є, серед інших, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 22 ЛК України підставами припинення права постійного користування лісами є припинення права користування земельною лісовою ділянкою у випадках і порядку, встановлених законом; використання лісових ресурсів способами, які завдають шкоду навколишньому природному середовищу, не забезпечують збереження оздоровчих, захисних та інших корисних властивостей лісів, негативно впливають на їх стан і відтворення; використання лісової ділянки не за цільовим призначенням.

При цьому ст. 27 ЛК України на Кабінет Міністрів України у сфері лісових відносин покладено повноваження щодо передачі у власність, надання у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності.

За ст. 149 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

При цьому ч. 9 ст. 149 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Кабінет Міністрів України, зокрема, вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у державній власності, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та у випадках, визначених ст. 150 цього Кодексу.

Положеннями п. г ч. 1 ст. 150 ЗК України визначено, що до особливо цінних земель, зокрема, відносяться землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення.

Припинення права постійного користування земельними ділянками особливо цінних земель, визначених у пунктах в і г частини першої цієї статті, з підстави добровільної відмови від користування ними або шляхом їх вилучення здійснюється за погодженням з Верховною Радою України.

У спірних правовідносинах земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0004 Кабінетом Міністрів України у встановленому законом порядку з постійного користування ДП Фастівське лісове господарство не вилучалася, згода на припинення права користування ділянкою державним підприємством не надавалася.

Також не надавалось погодження Верховної Ради України на вилучення особливо цінних земель з постійного користування державного підприємства.

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0004 зареєстровано за відсутності розробленого та затвердженого в установленому законом порядку проекту із землеустрою, без проведених земельних торгів, що є порушенням ст. ст. 186, 186-1, 134 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ст. ст. 20, 50 Закону України Про землеустрій (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною 3 ст. 7 Закону України Про природно-заповідний фонд України встановлено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь- яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Статтею 5 Закону України Про екологічну мережу України передбачено, до території та об`єкти природно-заповідного фонду, землі лісового фонду є складовою екомережі.

Відповідно до положень ст. 3 указаного Закону, екомережа - це єдина територіальна система, яка утворюється з метою поліпшення умов для формування та відновлення довкілля, підвищення природно-ресурсного потенціалу території України, збереження ландшафтного та біорізноманіття, місць оселення та зростання цінних видів тваринного і рослинного світу, генетичного фонду, шляхів міграції тварин через поєднання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, які мають особливу цінність для охорони навколишнього природного середовища і відповідно до законів та міжнародних зобов`язань України підлягають особливій охороні.

Згідно ст. 4 Закону України Про екологічну мережу вказано, що збереження цілісності екомережі здійснюється відповідно до принципів забезпечення цілісності екосистемних функцій складових елементів екомережі, збереження та екологічно збалансоване використання природних ресурсів на території екомережі.

Системний аналіз зазначених положень законодавства свідчить про те, що землі лісогосподарського призначення і природно-заповідного фонду державної форми власності мають особливий статус, перебувають під охороною держави та не можуть вибути із такої власності та із володіння законного власника - держави, тобто згідно ст. 178 ЦК України належать до обмежено оборотоздатних об`єктів.

Оскільки спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0004, яку набуло ТОВ ВЕГ-ТОРГ згідно з рішенням приватного нотаріуса, яка поділена на ділянки з кадастровими номерами :03:004:0060 і :03:004:0061 та відчужена на користь ТОВ ОЛГРАУНД, розташована у межах лісового заказника загальнодержавного значення Урочище Унава, то в силу вимог чинного законодавства віднесена до земель лісогосподарського призначення і природно-заповідного фонду, що унеможливлює її перебування у приватній власності, до того ж площею понад 5 га.

Вказана правова позиція узгоджується із практикою Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, постанови Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 487/10127/14-ц та від 1.06.2020 у справі № 359/281/18-ц), відповідно до якої земельна ділянка, що перебуває в обмеженому обороті, не може передаватись у приватну власність.

При цьому незаконна реєстрація права приватної власності на спірну земельну ділянку відбулася на підставі рішення приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Бобкова О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.02.2021 № 56768042.

У зв`язку із поділом земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0004 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221*) на земельні ділянки площею 300 га з кадастровим номером 224982000:03:004:0060 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249) і площею 477,4393 га з кадастровим номером :03:004:0061 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 249) рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.04.2021 за №№ 57514781 і 57515087 приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Бобкова О.В. припинено право власності на об`єкт цивільних прав - ділянку з кадастровим номером :03:004:0004, ~ відповідно утворено нові об`єкти, щодо яких відкрито розділи в Реєстрі речових прав.

Враховуючи те, що утворено нові об`єкти цивільних прав - спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0060 і :03:004:0061, на цей час вказані вище рішення приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Бобкова О.В. від 07.04.2021 за № № 57514781 і 57515087 підлягають скасуванню, а лісові земельні ділянки, які є землями природно-заповідного фонду, із кадастровими номерами :03:004:0060 і :03:004:0061 - поверненню з незаконного володіння ТОВ ОЛГРАУНД у власність держави.

Вимоги про скасування державних реєстрацій права приватної власності ТОВ Олграунд на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0060 та :03:004:0061 заступником прокурора заявлені до ТОВ Олграунд та Приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобкова Олександра Вікторовича.

За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав.

Тобто державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Отже належним відповідачем за вимогами про скасування державних реєстрацій права приватної власності ТОВ Олграунд на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0060 та :03:004:0061 є саме Товариство з обмеженою відповідальністю Олграунд, за яким зареєстроване право власності на об`єкт нерухомості.

Приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобков Олександр Вікторович є неналежним відповідачем за вимогами про скасування державних реєстрацій права приватної власності ТОВ Олграунд на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0060 та :03:004:0061, з огляду на що відсутні підстави для задоволення вказаних вимог, заявлених до відповідача - Приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобкова Олександра Вікторовича.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.04.2021 р. у справі № 557/94/19.

З огляду на викладене, вимоги заступника прокурора про скасування державних реєстрацій права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю Олграунд на земельну ділянку кадастровий номер :03:004:0060 та земельну ділянку кадастровий номер :03:004:0061, що знаходяться за адресою: село Волиця Фастівського району Київської області, здійснені 07.04.2021 приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим Олександром Вікторовичем (який є державним реєстратором), заявлені до належного відповідача - Товариства обмеженою відповідальністю Олграунд, підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про повернення у власність держави в особі Київської обласної державної адміністрації з правом постійного користування ДП Білоцерківське лісове господарство з незаконного володіння ТОВ Олграунд земельних ділянок площею 300 га з кадастровим номером :03:004:0060 та площею 477,4393 га з кадастровим номером :03:004:0061 суд зазначає наступне.

Як було встановлено судом, земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0060 та :03:004:0061 загальною площею 777,439 га, яка знаходиться в Київській області, Фастівський район, с. Волиця, цільове призначення якої для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, категорія земель землі лісогосподарського призначення, яка є державною власністю, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 01.07.2020 р.

Частиною 5 ст. 122 Земельного кодексу України встановлено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин, який набрав чинності 27.05.2021 р., розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 24 такого змісту:

"24. З дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук).

Право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:04:04 належить Державному підприємству Білоцерківське лісове господарство (який є правонаступником ДП Фастівське лісове господарство) на підставі Державного акта на право постійного користування землею серія ІІ-КВ № 003011 від 15.07.2004 р., який підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 01.07.2020 р.

Земельна ділянка не вилучалась у попереднього землекористувача - ДП Фастівське лісове господарство, правонаступником якого є ДП Білоцерківське лісове господарство.

Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України, віндикаційний позов) та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст. 391 ЦК України, негаторний позов).

Згідно з ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Негаторний позов це позов власника майна, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючи перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.

При цьому, судом враховано, що зайняття спірної земельної ділянки з порушенням положень ЗК України та ЛК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки (п. 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, п. 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суд від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц). Власник земельної ділянки лісогосподарського призначення може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини та вимагаючи повернути таку ділянку.

Цивільний оборот лісових земельних ділянок є і був обмежений законодавчо з огляду на приписи ст. 56, ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України. Зазначене стосується і земельних ділянок, які знаходяться у користуванні спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств.

Оскільки майно набуте ТОВ Олграунд від особи, яка не мала права його відчужувати, то відповідне майно має бути витребувано у набувача такого майна.

Отже, оскільки повноваження з розпорядження земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення для лісогосподарських потреб в Київській області належать Київській обласній державній адміністрації відповідно до вимог ч. 5 ст. 122, п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, а землекористувачем земельної ділянки загальною площею 777,4393 га є Державне підприємство Білоцерківське лісове господарство, то суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про повернення у власність держави в особі Київської обласної державної адміністрації з правом постійного користування ДП Білоцерківське лісове господарство з незаконного володіння ТОВ Олграунд земельних ділянок, а саме: площею 300 га з кадастровим номером :03:004:0060 та площею 477,4393 га з кадастровим номером :03:004:0061.

Щодо звернення до суду з позовом в інтересах держави прокурором слід зазначити таке:

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Право прокурора звертатися до суду в інтересах держави передбачено також ст. 23 Закону України Про прокуратуру та ст. 53 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № З-рп/99 зазначено, що поняття інтереси держави є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор або його заступник самостійно визначає, з посиланням на законодавство, підстави подання позову, вказує в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Пунктом 3 вказаного рішення суд, не пов`язуючи поняття з конкретними нормами, які підлягають тлумаченню, вказує, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих за захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

При цьому інтереси держави охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, що відповідає змісту ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (постанова Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 810/3894/17).

Необхідність пред`явлення цього позову зумовлена потребою в забезпеченні на загальнодержавному рівні екологічної безпеки та охорони землі та національного багатства.

Окрім того, що з державної власності вибули безпрецедентні за площею лісові землі, ці лісові земельні ділянки, зареєстровані на праві власності за відповідачем, також є особливо цінними, оскільки віднесені до земель природно-заповідного фонду, які як уже зазначалося мають велике природоохоронне, водозахисне та соціальне значення.

Позов прокурора про повернення державі земельної ділянки природно- заповідного, лісового фондів, право власності на які незаконно зареєстровано за приватною юридичною особою, спрямований на збереження екосистеми України, захисту довкілля і реалізації екологічних прав громадян, а також контролю за використанням і розпорядженням майном відповідно до загальних інтересів, які полягають у тому, щоб таке використання та розпорядження відбувалося згідно з вимогами законодавства.

Позитивні зобов`язання держави у сфері охорони навколишнього природного середовища закріплені у ст. 50 Конституції України, ст. ст. 10, 11 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, Законі України Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року та інших нормативно-правових актах. Незважаючи на те, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод безпосередньо не закріплює право на безпечне довкілля, питання його захисту та вплив екологічних факторів на людину все частіше стають предметом розгляду Європейським судом з прав людини, у тому числі й у справах проти України.

Таким чином, держава з метою захисту екосистеми України та дотримання екологічних прав громадян зобов`язана забезпечити належну охорону земель природно-заповідного і лісового фондів, у тому числі і спірних земельних ділянок, які входять у межі лісового заказника загальнодержавного значення Урочище Унава. Виконання таких зобов`язань якнайкраще відповідає громадським інтересам, оскільки це сприятиме не лише збереженню унікального об`єкта екосистеми і стабільності навколишнього природного середовища, а й дасть населенню доступ до виняткового за красою та різноманітністю природного комплексу.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі Трегубенко проти України від 02.11.2004 категорично ствердив, що правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес.

З урахуванням викладеного подання цього позову про повернення земельних ділянок із кадастровими номерами :03:004:0060 і :03:004:0061 беззаперечно становить державний інтерес, оскільки стосується суспільно значущих правовідносин, а саме у відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення в державну власність землі, що незаконно вибула з такої власності.

У випадках, коли правопорушення стосується інтересів великої кількості громадян або потрібно захистити інтереси держави, підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, є виправданою (рішення Європейського суду з прав людини у справах Менчинська проти Російської Федерації, Бацаніна проти Росії).

Верховний Суд звертає увагу на те, що у спорах стосовно земель лісогосподарського призначення, прибережних захисних смуг, інших земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави, втручаючись у право вірного володіння відповідними земельними ділянками, держава може захищати загальні інтереси у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (ч. 3 ст. 13, ч. 7 ст. 41, ч. 1 ст. 50 Конституції України). Ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок (ст. ст. 18,19, п. а ч. 1 ст. 91 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (ст. 14 Конституції України) (п. 127 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, п. 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц, п. 148 постанови Великої Палати верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).

Статтею 17 ЦК України передбачено, що орган державної влади здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом. Рішення, прийняте зазначеними органами щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду.

Враховуючи викладене, Кабінет Міністрів України має право звернутися до суду за захистом порушеного права як власник та розпорядник земель державного лісового фонду, однак заходів до усунення порушень законодавства не було вжито.

На адресу Кабінету Міністрів України направлено лист від 29.04.2021 № 15/3-501вих21, у якому викладено виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства щодо незаконності вибуття земель лісогосподарського призначення і природно-заповідного фонду та запитано про зжиті Кабінетом Міністрів України заходи реагування до усунення цих порушень і повернення відповідних земель у розпорядження держави або повідомлення про неможливість звернення до суду з метою захисту інтересів держави в судовому порядку Київською обласною прокуратурою.

Натомість Кабінетом Міністрів України листом від 13.05.2021 .4. 15312/0/2-21 лист прокуратури направлено до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Міністерства економіки України, Міністерства юстиції України, Державного агентства лісових ресурсів України і Київської обласної державної адміністрації для розгляду згідно з компетенцією.

Листом від 17.05.2021 № 20877/6867-4-21/9.1.2 Міністерство юстиції України, яке відповідно до ст. 37 Закону України Про Кабінет Міністрів України є представником інтересів Кабінету Міністрів України у судах, повідомило, що ефективне відновлення порушених інтересів держави можливе шляхом звернення органів прокуратури до суду, у разі звернення прокуратури до суду із відповідним позовом, Міністерством буде забезпечено представництво інтересів у відповідній судовій справі.

Офісом Генерального прокурора з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах також листом 31.05.2021 № 12/2-20вих-21 поінформовано Кабінет Міністрів України про виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства щодо незаконності вибуття земель лісогосподарського призначення і земель природно-заповідного фонду.

2.06.2021 року Секретаріатом Кабінету Міністрів України листом № 17915/0/2-21 повідомлено Офіс Генерального прокурора, що вказаний лист прокуратури направлено до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Міністерства економіки України, Міністерства юстиції України, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру і Київської обласної державної адміністрації для розгляду в установленому порядку.

Тобто, незважаючи на очевидність порушення інтересів держави, ні Кабінетом Міністрів України, ні підпорядкованими йому центральними органами виконавчої влади будь-яких заходів щодо звернення до суду не вжито, що свідчить про нездійснення захисту інтересів держави.

Враховуючи те, що спірна ділянка належить до земель державного лісового та природно-заповідного фонду, які перебувають під особливою охороною держави, невжиття Кабінетом Міністрів України протягом розумного строку, після отримання повідомлення про наявність порушень інтересів держави, заходів до їх поновлення є підставою для звернення прокурора до суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 № 912/2385/18.

Згідно з положеннями ст. ст. 84, 122 ЗК України обласні державні адміністрацїї є розпорядниками земель державної форми власності, які знаходяться на їхній території за межами населених пунктів, для всіх потреб та відповідно суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Таким чином, Київська обласна державна адміністрація на сьогодні має право звернутися до суду за захистом порушеного права як власник та розпорядник земель державної форми власності за межами населених пунктів для всіх потреб, однак заходів до усунення порушень законодавства не вжито.

Офісом Генерального прокурора з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах листом від 04.06.2021 № 12/2-49вих-21 поінформовано Київську обласну державну адміністрацію про виявлені порушення вимог природоохоронного законодавства щодо незаконності вибуття земель лісогосподарського призначення і природно- заповідного фонду.

Однак Київська обласна державна адміністрація до суду із позовом про повернення у державну власність спірних земель не звернулася.

Крім того, ст. 396 ЦК України передбачено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні ДП Фастівське лісове господарство, а тому, ураховуючи положення ст. ст. 391, 396 ЦК України, ст. 152 ЗК України вказане підприємство має право вимагати повернення такого майна.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.06.2016 у справі № 6-1376цс16.

У зв`язку із цим на адресу ДП Фастівське лісове господарство скеровано лист від 19.04.2021 № 57-418вих-21 та повідомлено про виявлені порушення вимог закону щодо реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за ТОВ ОЛГРАУНД, на яке державне підприємство листом від 19.04.2021 повідомило, що спірні земельні ділянки із кадастровими номерами :03:004:0060 і :03:004:0061 накладаються на ділянку з кадастровим номером :03:004:0004, яка надана у постійне користування лісгоспу.

З метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави Офісом Генерального прокурора повторно надіслано лист від 04.06.2021 № 12/2-50вих-21 до ДП Фастівське лісове господарство про надання інформації про вжиті заходи щодо усунення вказаних порушень законодавства.

З інформації ДП Фастівське лісове господарство від 10.06.2021 № 172 вбачається, що заходи до усунення виявлених порушень не вживалися. При цьому підприємством зазначено, що ефективне відновлення порушених інтересів держави можливе шляхом звернення органів прокуратури до суду в інтересах держави.

Таким чином, державне підприємство упродовж тривалого часу жодних реальних заходів до усунення порушень законодавства не вчинило, що свідчить про нездійснення захисту інтересів держави.

Стосовно заявлених прокурором вимог в інтересах ДП "Фастівське лісове господарство" правонаступником якого є ДП "Білоцерківське лісове господарство", то суд зазначає таке:

Вивчивши на стадії підготовчого провадження матеріали справи та проаналізувавши правову позицію прокурора в обґрунтуванні наявності підстав для здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави, в тому числі, в особі Державного підприємства Білоцерківське лісове господарство, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для залишення позову у справі №911/1848/21 без розгляду в частині вимог заявлених в інтересах державного підприємства, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. (ч.3 ст.23 Закону України Про прокуратуру).

Вказаним законом прямо заборонено здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

В порушення прямої заборони наведеної в абз.3 ч.3 ст.23 Закону України Про прокуратуру даний позов заявлений прокурором в інтересах державного підприємства Фастівське лісове господарство (правонаступником якого є ДП "Білоцерківське лісове господарство"), яке не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Навпаки, визначений прокурором позивач-3 Державне підприємство Білоцерківське лісове господарство згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є державним підприємством, самостійною юридичною особою, з відповідною процесуальною дієздатністю, яка дозволяє самостійно здійснювати захист своїх прав та інтересів в суді.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 906/853/17.

Отже, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Державного підприємства Білоцерківське лісове господарство прокурором порушено приписи абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, відповідно до яких не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги частково, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідачів, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідачів відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Позов заступника генерального прокурора, що діє в інтересах держави в особі Державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" залишити без розгляду.

3. Позов Заступника Генерального прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Київської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю Олграунд, Приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Бобкова Олександра Вікторовича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕГ-ТОРГ та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 3 Національного антикорупційного бюро України, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про скасування рішення та повернення із незаконного володіння земельних ділянок задовольнити частково.

4. Скасувати рішення приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Бобкова О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 57515087) від 07.04.2021 та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛГРАУНД (08133, Київська обл., м. Вишневе, вул. Першотравнева, буд. 14, оф. 2, код 43957879) на земельну ділянку площею 300 га з кадастровим номером :03:004:0060 з одночасним припиненням речових прав на вказану земельну ділянку Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛГРАУНД (код 43957879).

5. Скасувати рішення приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Бобкова О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 57514781) від 07.04.2021 та здійснену на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛГРАУНД (08133, Київська обл., м. Вишневе, вул. Першотравнева, буд. 14, оф. 2, код 43957879) на земельну ділянку 477,4393 га з кадастровим номером :03:004:0061.

6. Повернути у власність держави в особі Київської обласної державної адміністрації з правом постійного користування Державного підприємства Білоцерківське лісове господарство (09113, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Січневого прориву, буд. 63, код 00992119) з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛГРАУНД (08133, Київська обл., м. Вишневе, вул. Першотравнева, буд. 14, оф. 2, код 43957879) земельну ділянку площею 477,4393 га з кадастровим номером :03:004:0061.

7. Повернути у власність держави в особі Київської обласної державної адміністрації з правом постійного користування Державного підприємства Білоцерківське лісове господарство (09113, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Січневого прориву, буд. 63, код 00992119) з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛГРАУНД (08133, Київська обл., м. Вишневе, вул. Першотравнева, буд. 14, оф. 2, код 43957879) земельну ділянку площею 300 га з кадастровим номером :03:004:0060.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛГРАУНД (08133, Київська обл., м. Вишневе, вул. Першотравнева, буд. 14, оф. 2, код 43957879) на користь Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15, код 00034051, р/р UA0000164, ДКСУ м. Київ) 27 863 (двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят три) грн. 17 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 30.12.2022 року.

Суддя Л.Я. Мальована