ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.12.2022 Справа №905/562/22

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Лободи Т.О.,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ, код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Дніпро, код 40081237),

до Акціонерного товариства "Часівоярський вогнетривкий комбінат", м. Часів Яр Донецької області, код 00191773,

про стягнення 54 700,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства "Часівоярський вогнетривкий комбінат" про стягнення штрафу в сумі 54 700,00 грн та витрат зі сплати судового збору в сумі 2 481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем відомостей про масу вантажу за залізничною накладною № 52177375 у залізничному вагоні 55635015, про що було складено комерційний акт № 450003/888/128 від 11.12.2021.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження справи без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, сторонам встановлено строки подачі заяв по суті справи.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі, судом, у зв`язку із зупиненням поштових відправлень з 22.02.2022 у господарському суді Донецької області (розпорядження від 21.02.2022), копії ухвал суду від 25.07.2022 було направлено на електронні адресі позивача - , ІНФОРМАЦІЯ_1, та на електронні адреси відповідача - , та ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд звертає увагу, що відомості про електронну пошту відповідача , на яку, окрім інших, було відправлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі, внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, з метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, 26.07.2022 суд намагався передати відповідачу телефонограму, проте, додзвонитись до відповідача виявилось неможливим.

Крім того, з метою належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі судом 28.07.2022 опубліковано відповідне оголошення на сайті Господарського суду Донецької області.

Суд також зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвалу суду від 25.07.2022 у справі №905/562/21 розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень України, відомості якого є офіційними та загальнодоступними.

Отже, приймаючи до уваги те, що судом вжито всі залежні від нього заходи для належного повідомлення учасників справи про розгляд судової справи, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження та подальший рух справи.

У встановлений судом строк відповідачем надіслано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити повністю в позовних вимогах про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у сумі 54 700,00 грн. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що підставою для подання позову перевізником є відповідна подія - складення комерційного акту №450003/888 від 11.12.2021, на підставі якого відповідачеві було нараховано штраф за неправильно зазначену масу вантажу у залізничній накладній від 09.12.2021 №52177375, а тому строк позовної давності для пред`явлення вимоги про стягнення такого штрафу сплинув 11.06.2022. Позивач звернувся з цим позовом до суду 12.07.2022. Крім того, відповідач у відзиві на позов зазначає, що у зв`язку із збройною агресією РФ проти України, введенням військового стану на території України, наближенням лінії фронту, регулярними обстрілами міста Часів Яр, що призвели до численних жертв серед населення Часовоярської територіальної громади, АТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" вимушено було зупинити роботу підприємства.

16.09.2022, з порушенням встановленого ухвалою суду від 25.07.2022 строку, до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить суд поновити строк на подання відповіді на відзив, прийняти її до розгляду та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що 30.06.2020 року між АТ "Українська залізниця" та АТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, що знаходиться у публічному доступі на веб-сайті http://uz-cargo.com/ (далі - Договір), пунктом 7.3. якого сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами Перевізника до Замовників, що випливають з правовідносин Сторін за Договором, становить один рік. Отже, перевезення вантажів здійснюється та організовується на підставі Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом. Надання послуг за Договором підтверджується, зокрема, накладною, яка містять застереження щодо відповідальності відправника відповідно до статей 24, 122 Статуту залізниць України. Так як накладна оформлялась в рамках укладеного між сторонами Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, строк позовної давності по даному спору становить один рік. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на подання відповіді на відзив позивач посилається на ч. 4 розділу Х ГПК України та зазначає, що з 24.02.2022 наказом від 25.02.2022 № 72/Н на регіональній філії "Придніпровська залізниця" запроваджено режим простою, кількість працівників обмежена, що призводить до збільшення обсягів роботи та, відповідно, унеможливлює вчасне реагування на процесуальні документи, а тому просить визнати причини пропуску строку подачі відповіді на відзив поважними та поновити строк на подачу відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.11.2022 продовжено позивачу строк для подання відповіді на відзив до моменту її фактичного подання. Прийнято до розгляду подану позивачем відповідь на відзив. Встановлено відповідачу строк для подачі заперечень на відповідь на відзив - 5 днів з дня отримання даної ухвали. В разі подання заперечень, надати суду докази їх направлення позивачу.

Вказану ухвалу суду було направлено на електронні адреси позивача та відповідача.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, заперечень на відповідь на відзив до суду не надав.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає наступне.

Статтею 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Проте, вихід за межі встановленого ст. 248 ГПК України строку був обумовлений виключними загальновідомими обставинами, пов`язаними із триваючою військовою агресією Російської федерації на територію України.

Зокрема, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено. На даний час Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Необхідно зазначити, що Господарський суд Донецької області знаходиться на території Харківської територіальної громади, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю всіх учасників судового процесу. Окрім того, ворогом неодноразово вчинялися дії, спрямовані на руйнування об`єктів критичної інфраструктури регіону, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та інтернету.

Такі обставини істотно уповільнили роботу суду, як щодо організаційно-технічного забезпечення судового процесу, так і щодо безпосереднього розгляду справи.

З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

У грудні 2021 року на адресу одержувача (ТОВ "Портінвест Лоджистік") зі станції Часів Яр Донецької залізниці на станцію призначення Жовтнева(єксп.) Одеської залізниці відбулось відправлення АТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" за залізничною накладною № 52177375 у вагоні № 55635015 вантажу - глина кислотоупорна і вогнеупорна, не поіменована в алфавіті. Вологість - 18,2%.

При оформленні зазначеної залізничної накладної № .12.2021 у вагоні № 55635015 відповідачем вказано масу вантажу нетто 70 300 кг.

Як свідчить розділ 26 та 28 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена вантажовідправником на електронних вагах, заводський № ВЭТ 150-В2-02 № 799.

11.12.2021 позивачем складено акт загальної форми №1922 щодо вагону № 55635015 з вантажем "глина кислот пр", у якому зазначено, що була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. Фактична маса брутто вагона склала - 98100 кг, тара вагона з ПД - 23700 кг, маса вантажу нетто за ПД - 70300 кг. Фактична маса вантажу нетто 74400 кг, що більше документу на 4100 кг. Понад вантажопідйомність на 4100 кг. Вагон затримано для відвантаження надлишку вантажу з 11.12.2021 15:30.

Зазначений акт підписано в.о. заступника начальником станції Лобовим В.Т., прийомоздавальником вантажу та багажу ОСОБА_2.

За змістом комерційного акту № 450003/888/128 від 11.12.2021 на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці проведено контрольне зважування вагону № 55635015, за результатами якого на справних вагонних 150тн електронно-тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ-Вузол заводський №032, що пройшли держповірку 27.09.2021, виявлено, що вага брутто - 98100 кг, тара за документом - 23700 кг, вага нетто - 74400 кг, що більше ваги, вказаної в документі, на 4100 кг, понад вантажопідйомність вагону на 4100 кг.

За змістом технічного паспорту засобу вимірювальної техніки (зввт) №14 від 28.07.2020 станції Нижньодніпровськ- Вузол Придніпровської залізниці тензометричні 150т вагонні ваги тип BBET-150-ТД.1-ЕП.2-ДП-С №У2270-06 придатні для зважування різних вантажів, що перевозяться залізничним транспортом, наступний плановий термін технічного обслуговування ваг - 27.03.2022.

У розділі Д комерційного акту також відображено, що навантаження вантажу нижче бортів на 50-60 см. Поглиблень немає. Вагон бездверний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний. Контрольне зважування вагона здійснено в присутності в.о. заступника начальника станції Лобова В.Т., агента з розшуку багажів та вантажу ОСОБА_1 , прийомоздавальника вантажу та багажу ОСОБА_2 . Зав. вантажним двором за штатним розкладом немає.

Акт підписано в.о. заступника начальником станції Лобовим В.Т., агентом з розшуку багажів та вантажу ОСОБА_1 , прийомоздавальником вантажу та багажу ОСОБА_2 .

Відповідно до виписки з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах по станції Нижньодніпровськ-Вузол у вагоні № 55635015 з вантажем "глина": брутто - 98100 кг, тара - 23700кг, нетто по докум. - 70300 кг, нетто фактич. - 74400 кг, різниця +4100кг. Зазначену виписку підписано агентом з розшуку вантажів та багажу станції Нижньодніпровськ-Вузол ОСОБА_1.

Неправильне зазначення у накладній маси вантажу стало підставою для нарахування штрафу та звернення позивача до суду з позовом про його стягнення з відповідача.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із статей 11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного Кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Факт укладання договору перевезення вантажу між позивачем та відповідачем у вагоні № 55635015 підтверджено залізничною накладною № 52177375.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

На підставі Статуту Мінтранс затверджує, зокрема, Правила перевезення вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України (ст.5 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №863/5084 від 24.11.2000, а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1. та п.2.2., графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5. Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтверджено підписом представника відправника, про що відображено у графі 55 накладної.

Доказів, що спростовують дане суду не представлено.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч. 1 ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Отже, для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній №52177375, засвідчено комерційним актом №450003/888/128.

Пунктом 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Комерційний акт №450003/888/128 від 11.12.2021 підписано: в.о. заступника начальником станції Лобовим В.Т., агентом з розшуку багажів та вантажу ОСОБА_1 , прийомоздавальником вантажу та багажу ОСОБА_2 , завідувача вантажного двору за штатним розкладом не має.

На підтвердження повноважень вищезгаданих осіб на підписання комерційного акту надано наказ залізниці №719/ос від 01.09.2021 "По особовому складу" про покладення на Лобова В.Т. з 01.09.2021 виконання обов`язків заступника начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол, робочу інструкцію від 15.03.2019 агента з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_1 , наказ залізниці №9 від 12.01.2021 "Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти".

З даного слідує, що позивачем дотримано обов`язок залучення до підписання в.о. заступника начальника станції, працівників станції, залежно від обставин їх особистої участі у перевірці вантажу, тобто осіб, що обов`язково повинні засвідчити акт.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

В матеріалах справи відсутні та сторонами не надані жодні докази, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті, або що спростовують викладені обставини.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України за № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст.118 цього Статуту.

Тобто, чинне законодавство України пов`язує застосування до вантажовідправника наслідків встановлених ст.118 Статуту залізниць України із фактом неправильного зазначення певних відомостей у накладній, зокрема, маси вантажу.

Враховуючи дане, предметом дослідження є встановлення такого порушення.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей у перевізному документі фактичній масі вантажу у спірному вагоні, до матеріалів справи не надано.

Окрім того, при застосуванні статей 118, 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Судом встановлено наявність підстав для застосування відповідальності, передбаченої вищеозначеним нормативним актом.

Виходячи з того, що провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні складає 10 940,00 грн, позивачем, з посилання на статті 118, 122 Статуту залізниць України, нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 54 700,00 грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає статтям 118, 122 Статут залізниць України.

З огляду на таке, позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення з Акціонерного товариства "Часівоярський вогнетривкий комбінат" штрафу у розмірі 54 700,00 грн за неправильне зазначення маси відправленого вантажу є обґрунтованими.

Відповідачем у відзиві на позов зроблено заяву про застосування строку позовної давності в даній справі.

Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною першою статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. В цій статті до окремих вимог встановлено позовну давність в один рік.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Частиною третьою статті 925 ЦК України, яка є загальною нормою, визначено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Частиною першою статті 223 Господарського кодексу України передбачено, що при реалізації у судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до частини п`ятої статті 315 Господарського кодексу України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Статтею 137 Статуту передбачено, що позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців.

Суд зазначає, що норми ч. 3 ст. 925 ЦК України та ч. 5 ст. 315 ГК України співвідносяться між собою як загальна та спеціальна: за загальним правилом до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів), але для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Одночасно, одночасно статтею 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до п. 1.2. Правил планування перевезень вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №872 від 09.12.2002, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29.12.2002 за №1030/7318, перевезення вантажів залізницями здійснюються на підставі договорів про організацію перевезень за місячними планами, за пред`явленням, за окремими замовленнями відправників (вантажовласників або за їх дорученням - експедиторських організацій).

Відповідно до п. 1.3 вказаних Правил у разі систематичного здійснення перевезень вантажів між залізницею та відправником укладається договір про організацію перевезень вантажів (далі - договір) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Мінтрансу від 21.11.2000 N 644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 864/5085.

Частиною 1 ст. 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

30.06.2020 року відповідач звернувся до позивача з заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 00191773/2020-0001 від 30.06.2020, з якої вбачається, що підприємство відповідача ознайомлено з умовами договору на сайті Укрзалізниці та визнає всі умови, а також виражає волевиявлення укласти договір в порядку, встановленому ст. 634 ЦК України.

Так, відповідно до повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №48-00191773/2020-0001 від 30.06.2020 року АТ "Укрзалізниця" засвідчило прийняття від АТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом. У вказаному повідомленні зазначено про присвоєння підприємству відповідача коду відправника/одержувача : 5046, а також коду платника 5831914, а також вказано, що повідомлені коди повинні використовуватись виключно для перевезення вантажів в межах Договору між сторонами.

Таким чином, 30.06.2020 року між АТ "Українська залізниця" та АТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" було укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, що знаходиться у публічному доступі на веб-сайті http://uz-cargo.com/ (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з пунктом 1.4 Договору надання послуг за Договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Пунктом 7.3 Договору сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами Перевізника до Замовників, що випливають з правовідносин сторін за Договором, становить один рік.

Враховуючи викладене, перевезення вантажів здійснюється та організовується на підставі Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Надання послуг за Договором підтверджується, зокрема, накладною, яка в тому числі містить посилання на код відправника товару № 5046, який присвоєно відповідачу, містить застереження щодо відповідальності відправника відповідно до статей 24, 122 Статуту залізниць України.

З огляду на те, що накладна оформлялась в рамках укладеного між сторонами Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, строк позовної давності по даному спору становить один рік в силу п. 7.3 Договору.

Враховуючи, що в даному випадку перебіг строку позовної давності на звернення до суду розпочинається з дати складання комерційного акту № 450003/888/128 від 11.12.2021, а позов подано до суду 12.07.2022 (дата подачі позову до пересилання засобами поштового зв`язку), то на момент звернення з даним позовом до суду строк позовної давності в один рік не сплив, а тому відсутні підстави для його застосування.

Приймаючи до уваги викладені обставини, суд відмовляє у задоволенні клопотання АТ "Часівоярський вогнетривкий комбінат" про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин.

Суд зазначає, що відповідачем не наведено інших заперечень щодо суті заявлених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності до ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору в сумі 2 481,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд зазначає, що для вручення сторонам рішення по справі будуть використані альтернативні способи вручення процесуальних документів учасникам справи, а саме шляхом направлення даного рішення на електронні адреси позивача та відповідача, а також шляхом передання телефонограм та публікації відповідачу оголошення на сайті Господарського суду Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Часівоярський вогнетривкий комбінат" (84551, Донецька область, м. Часів Яр, вул. Центральна, буд. 1, код 00191773) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ вул. Єжи Гендройця, б.5, код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108, код 40081237) штраф у розмірі 54 700,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 29.12.2022.

Суддя Т. О. Лобода