ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2022 р. Справа № 911/446/22

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Кирися Віталія Анатолійовича

до Приватного підприємства ТД Смерека

про стягнення 213 750,79 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Кирися Віталія Анатолійовича (далі ФОП Кирись В.А./позивач) до Приватного підприємства ТД Смерека (далі ПП ТД Смерека/відповідач) про стягнення 213 750,70 гривень, з яких: 210 625,17 гривень основного боргу, 1 325,62 грн 3% річних та 1 800,00 грн інфляційних втрат.

Вказані вимоги обгрунтовано порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу товарів №45/В від 14.01.2018 та, надалі, додаткової угоди №1 від 08.02.2021 в частині обов`язку з повної та своєчасної оплати вартості отриманого товару.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.02.2022 у справі №911/446/22 позовну заяву ФОП Кирися В.А. залишено без руху, постановлено виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

05.04.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від ФОП Кирися В.А. надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої позивач, зокрема, вказав, що загальна сума заявлених до стягнення коштів складає 213 750,79 гривень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.05.2022 у справі №911/446/22 прийнято позовну заяву ФОП Кирися В.А. до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, а також: надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, зобов`язано відповідача у порядку ч. 2 ст. 74 ГПК України надати докази сплати позивачу 210 625,17 гривень.

Однак відповідач не скористався наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України правом та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі, у тому числі витребуваних у порядку ч. 2 ст. 74 ГПК України, тоді як судом вчинено передбачені процесуальними приписами дії з повідомлення відповідних учасників про розгляд даної справи.

Так, ухвалу про відкриття провадження у зазначеній справі судом надіслано на юридичну адресу відповідача згідно наявних в ЄДР відомостей, попри це конверт з відповідно надісланою судом кореспонденцією щодо відкриття провадження у справі повернуто до суду органом поштового зв`язку із зазначенням причини такого повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Конверти з відповідно надісланою кореспонденцією відповідачам 1, 2 повернуто до суду органом поштового зв`язку із зазначенням причини такого повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», тоді як жодних інших поштових адрес відповідачів 1, 2 суду не повідомлено.

Водночас ухвалу про відкриття провадження у вказаній справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, як наслідок відповідне рішення знаходиться у вільному доступі, оскільки за змістом статтей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду вказаного вище, суд дійшов висновку, що відповідачу надано право бути обізнаним про прийняті у даній справі рішення шляхом доступу до Реєстру та можливість реалізувати право на участь у судовому процесі у передбаченому процесуальним законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

14.01.2018 між Фізичною особою-підприємцем Кирисем Віталієм Анатолійовичем як продавцем та Приватним підприємством ТД Смерека як покупцем укладено договір купівлі-продажу №45/В (далі договір №45/В), відповідно до п. 1.1. якого на умовах даного договору продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар (комплекти для виготовлення-зібрання штучних квітів), надалі іменується «товар» на загальну суму 260 625,17 (двісті шістдесят тисяч шістсот двадцять п`ять грн. 17 коп.) без ПДВ.

Відповідно до пп. 1.2, 2.2. договору №45/В номенклатура, асортимент, загальна кількість товару, ціна за одиницю, загальна вартість партії умови та строки поставки згідно рахунку-фактури та специфікації, які являються невід`ємною частиною даного договору.

Покупець зобов`язаний прийняти товар і розрахуватися за нього не пізніше 31 грудня 2018 року.

Відповідно до специфікацій №№1, 2 від 14.01.2018 сторонами погоджено до поставки товар вартістю відповідно: 129 002,48 грн без ПДВ та 131 622,69 грн без ПДВ, тобто загалом 260 625,17 грн.

Копії вказаних вище договору та специфікацій №№1, 2 до нього наявні в матеріалах зазначеної справи.

Так, за доводами позивача, ним на виконання умов договору №45/В поставлено відповідачу товар на загальну суму 260 625,17 грн, зокрема згідно видаткової накладної №45 від 02.02.2018 на суму 129 002,48 грн та згідно видаткової накладної №51 від 01.03.2018 на суму 131 622,69 грн, в підтвердження чого до позовної заяви додано копії зазначених видаткових накладних та виставлених на відповідні суми рахунків-фактур.

Втім, як зауважив позивач, в порушення умов договору №45/В відповідачем оплату за отриманий товар не було здійснено у повному обсязі та 08.02.2021 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору 45/В, згідно пунктів 1, 2 якої погоджено, що:

- заборгованість ПП «ТД СМЕРЕКА» перед ФОП Кирисем В.А. за поставлений товар за договором №45/В становить 210 625,17 грн;

- погашення заборгованості, визначеної у пункті 1 цієї додаткової угоди у розмірі 210 625,17 відбуватиметься згідно з графіком, що додається, а саме: до 15.05.2021 50 000,00 грн; до 25.12.2021 70 000,00 грн; до 25.01.2022 90 625,17 грн.

Копія зазначеної вище додаткової угоди наявна в матеріалах справи.

Враховуючи вказані вище обставини, у тому числі і визнання відповідачем наявності боргу шляхом укладення додаткової угоди до договору №45/В, а також нездійснення жодного погодженого угодою платежу, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення з відповідача, зокрема, 210 625,17 грн основного боргу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, подані докази і письмові пояснення сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст. ст. 655, 692, 627, 629 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду зазначених вище норм права, суд дійшов висновку, що підписання відповідачем видаткових накладних №45 від 02.02.2018 та №51 від 01.03.2018 без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості поставленого товару свідчить про прийняття відповідачем товару за вказаними накладними загалом на суму 260 625,17 грн та, відповідно, породжує для ПП ТД Смерека обов`язок по сплаті зазначеної суми коштів у передбачений договором строк №45/В до 31.12.2018.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З наведених судом в описовій частині відповідного рішення обставин слідує, що згідно додаткової угоди до договору №45/В сторонами погоджено як наявність боргу у відповідача перед позивачем за відповідним договором загалом на суму 210 625,17 грн, так і строки погашення вказаної суми боргу, що, з урахуванням зазначених вище ст. ст. 627, 629 Цивільного кодексу України, свідчить про виникнення у відповідача обов`язку по сплаті такої суми боргу згідно погодженого сторонами у додатковій угоді графіку:

- 50 000,00 грн до 15.05.2021;

- 70 000,00 грн до 25.12.2021;

- 90 625,17 грн до 25.01.2022,

Відповідно до приписів ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події.

У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Однак доказів на підтвердження обставин сплати позивачу загалом 210 625,17 грн суду не надано, як наслідок обставини несплати відповідачем позивачу відповідної суми коштів є встановленими у розумінні ч. 2 ст. 74 ГПК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконав та не сплатив позивачу залишок заборгованості за договором №45/В, у тому числі і в строки погоджені додатковою угодою, враховуючи арифметичну відповідність суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з ПП ТД Смерека 210 625,17 грн основного боргу підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором №45/В та додатковою угодою до нього позивач просить суд стягнути з ПП ТД Смерека:

- 1 325,62 грн 3% річних, нарахованих:

з 16.05.2021 по 25.12.2021 на 50 000,00 грн;

з 26.12.2021 по 25.01.2022 на 120 000,00 грн;

з 26.01.2022 по 31.01.2022 на 210 625,17 грн;

- 1 800,00 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з червня по грудень 2021 року на 50 000,00 грн основного боргу.

Приписами ст. ст. 612, 625 ЦК України унормовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки розмір заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, обрахований судом за вказані позивачем періоди, складає 1 330,17 грн та 1 824,19 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 1 325,62 грн 3% річних та 1 800,00 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати позивача по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства ТД Смерека (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 6, , ідентифікаційний код 35040712) на користь Фізичної особи-підприємця Кирися Віталія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 ):

- 210 625 (двісті десять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн 17 коп. основного боргу;

- 1 325 (одну тисячу триста двадцять п`ять) грн 62 коп. 3% річних;

- 1 800 (одну тисячу вісімсот) грн 00 коп. інфляційних втрат;

- 3 206 (три тисячі двісті шість) грн 26 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 30.12.2022.

Суддя В.А. Ярема