ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року

м. Київ

Cправа № Б3/081-12/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В. Г.,

суддів: Банаська О. О., Погребняка В. Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Асвіо Банк" за вх.№ 4221/2022

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 (про відмову у відкритті апеляційного провадження)

у складі колегії суддів: Грека Б. М. (головуючого), Полякова Б. М., Доманської М. Л.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Інвестгруп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфініті"

про визнання банкрутом

На розгляд Суду постало питання обґрунтованості відмови судом апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з пропуском скаржником, строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду.

ВСТАНОВИВ

Обставини справи

1. У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № Б3/081-12/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфініті" (далі - ТОВ "Інфініті").

2. 10.11.2021 ухвалою Господарського суду Київської області:

- заяву арбітражного керуючого Стадника Тараса Романовича від 20.10.2021 про відсторонення його від виконання повноважень розпорядника майном боржника - ТОВ "Інфініті" задоволено;

- клопотання кредитора - ТОВ "Венчурні інвестиційні проекти" від 21.10.2021 (про відсторонення від виконання повноважень розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Стадника Тараса Романовича та призначення розпорядником майна ТОВ "Інфініті" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича, поданого, на виконання протокольного рішення комітету кредиторів ТОВ "Інфініті" від 20.10.2021 № 20/10/21, задоволено;

- відсторонено арбітражного керуючого Стадника Тараса Романовича від виконання повноважень розпорядника майна боржника - ТОВ "Інфініті";

- призначено розпорядником майна ТОВ "Інфініті" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича;

- зобов`язано розпорядника майна ТОВ "Інфініті" - арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича належним чином виконувати свої обов`язки, у відповідності до норм Кодексу України з процедур банкрутства;

- зобов`язано арбітражного керуючого Стадника Тараса Романовича передати розпоряднику майна ТОВ "Інфініті" - арбітражному керуючому Гусару Івану Олексійовичу, всі наявні документи, печатки, штампи матеріальні та інші цінності, які стосуються боржника - ТОВ "Інфініті".

- зобов`язано розпорядника майна ТОВ "Інфініті" - арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича у строк до 15.12.2021 провести аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника; інвентаризацію майна боржника та подати за їх результатами відомості з визначенням вартості майна станом на дату проведення інвентаризації, здійснення відповідного аналізу.

3. 11.07.2022 Акціонерне товариство "Асвіо банк" (далі - АТ "Асвіо Банк"), як не учасник цієї справи, звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської областi вiд 10.11.2021 у справі №Б3/081-12/24 скасувати, в задоволенні клопотання про відсторонення від виконання повноважень розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Стадника Тараса Романовича та призначення розпорядником майна ТОВ "Інфініті" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича, поданого, на виконання протокольного рішення комітету кредиторів ТОВ "Інфініті" від 20.10.2021 № 20/10/21 - відмовити. Крім того, апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської областi вiд 10.11.2021 по справі №Б3/081-12/24.

4. Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала йому не вручалася, оскільки він не є учасником справи, а про її ухвалення він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 11.07.2022. Скаржник також наводить обставини введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, а тому вважає наявними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

5. 26.07.2022 ухвалою Північного апеляційного господарського суду визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, вказані у апеляційній скарзі. Апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.11.2021 у справі № Б3/081-12/24 залишено без руху. Надано скаржнику строку протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали на усунення недоліків, а саме подати до Північного апеляційного господарського суду обґрунтовану заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження.

6. 08.08.2022 до суду апеляційної інстанції від АТ "Асвіо Банк" надійшла заява про усунення недоліків, в якій скаржник посилається на обставини введення воєнного стану на території України, як причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

7. 15.08.2022 ухвалою Північного апеляційного господарського суду визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Асвіо Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.11.2021 у справі № Б3/081-12/24 відмовлено.

8. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апелянтом не наведено конкретних обставин, які об`єктивно унеможливили його ознайомлення з оскаржуваною ухвалою господарського суду першої інстанції у будь-який інший момент періоду з моменту оприлюднення оскаржуваної ухвали у Єдиному державному реєстрі судових рішень до моменту виникнення зазначених апелянтом обставин, тобто з 23.11.2021 по 24.02.2022.

9. Таким чином, апелянтом не обґрунтовано наявність конкретних об`єктивних обставин, які зумовили пропуск строку на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду першої інстанції, та які можуть бути визнані судом апеляційної інстанції поважними підставами для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

10. 31.08.2022 АТ "Асвіо Банк" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 у справі № Б3/081-12/24 та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

11. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, АТ "Асвіо Банк" стверджує, що судом апеляційної інстанції порушено норми статей 256, 260, 261 ГПК України, не вказано належного обґрунтування визнання неповажними причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а також застосовано норми права без врахування висновків Верховного Суду в постановах від 01.04.2019 у справі № 904/4936/14, від 16.01.2022 у справі № 904/2746/19, від 15.10.2019 у справі № 910/153936/18.

12. Також скаржник посилається на пункт 4 Розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" ГПК України та постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 щодо введення на території України карантину для запобіганню поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, який продовжений до 31.12.2022.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

13. 09.11.2022 до Верховного суду від ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому наведено прохання залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність скарги.

В. Касаційне провадження

14. 16.09.2022 ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу Акціонерного товариства "Асвіо Банк" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 у справі № Б3/081-12/24 залишено без руху.

15. 19.10.2022 ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі № Б3/081-12/24 за касаційною скаргою АТ "Асвіо Банк" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 у справі в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду Київської області та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № Б3/081-12/24. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 11.11.2022.

16. 21.12.2022 до Верховного Суду надійшли матеріали справи № Б3/081-12/24.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

17. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно з частиною першою статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

18. Предметом касаційного перегляду у цій справі є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з тим, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

19. Здійснюючи перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції положень статей 256, 260, 261 ГПК України, колегія суддів Верховного Суду виходить з такого.

20. Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

21. У рішенні від 13.06.2019 № 4-рн/2019 Конституційний Суд України вказав, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства - спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абз. 13 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини названого рішення).

22. Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абз. 8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

23. Водночас відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Мушта проти України", "Мельник проти України"), що застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

24. Тобто право на звернення до суду не є абсолютним та обмежено вимогами процесуального закону щодо прийнятності відповідної скарги чи заяви, зокрема, стосовно строків їх подання. Застосування відповідних обмежень у передбачених законом випадках не може вважатися порушенням права особи на доступ до суду.

25. Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - ГПК України, відповідно до частини першої статті 254 якого учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

26. Згідно з частиною першою статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

27. Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

28. Частиною першою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

29. Статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

30. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

31. При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

32. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

33. При цьому з огляду на вимоги статей 13, 74 ГПК України заявник повинен довести обставини, на які він посилається як на поважні причини пропуску встановленого законом строку, шляхом подання відповідних доказів. Без доведення заявником таких обставин підстави для поновлення пропущеного строку та розгляду відповідної заяви у суду відсутні.

34. Як встановлено судом апеляційної інстанції, АТ "Асвіо Банк" оскаржує ухвалу Господарського суду Київської області від 10.11.2021, останнім днем строку на апеляційне оскарження якої було 02.12.2021. Апеляційна скарга подана 11.07.2022, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження.

35. Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала йому не вручалася, оскільки він не є учасником справи, а про її ухвалення він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 11.07.2022. При цьому, скаржник наводить обставини введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, а тому вважає наявними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

36. Оцінюючи доводи скаржника про те, що з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 10.11.2021 він ознайомився лише 11.07.2022, суд апеляційної інстанції зазначив, що апелянтом не наведено конкретних обставин, які об`єктивно унеможливили його ознайомлення з оскаржуваною ухвалою у будь-який інший момент періоду з моменту оприлюднення оскаржуваної ухвали у Єдиному державному реєстрі судових рішень до моменту виникнення зазначених апелянтом обставин, тобто з 23.11.2021 по 24.02.2022. Таким чином, апелянтом не обґрунтовано наявність конкретних об`єктивних обставин, які зумовили пропуск строку на подання апеляційної скарги.

37. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що саме лише посилання скаржника на введення на території України воєнного стану не є безумовним доказом наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження (ухвали Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 924/939/21, від 05.08.2022 у справі № 921/328/21, постанова Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 904/1938/15).

38. Суд звертає увагу, що можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

39. При цьому, стверджуючи про порушення судом апеляційної інстанції статей 256, 260, 261 ГПК України та відсутності, на думку скаржника, належних обґрунтувань визнання неповажними причин пропуску строку на апеляційне оскарження, АТ "Асвіо Банк" в касаційній скарзі також не наводить будь-яких конкретних обставин, які унеможливили звернення ним з апеляційною скаргою у встановлений законом строк чи унеможливили ознайомлення з ухвалою суду першої інстанції у будь-який інший момент з моменту оприлюднення оскаржуваної ухвали до моменту введення на території України воєнного стану.

40. При цьому, Верховний Суд враховує, що за касаційною скаргою АТ "Асвіо Банк" у цій справі № Б3/081-12/24 було переглянуто ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 в частині відмови у задоволенні заяви АТ "Асвіо Банк" від 02.02.2021 про заміну кредитора правонаступником та прийнято постанову Верховного Суду, якою касаційну скаргу АТ "Асвіо Банк" залишено без задоволення. Наведене свідчить про обізнаність скаржника про провадження у цій справі № Б3/081-12/24, а тому належно користуючись наданими процесуальним законом правами, маючи інтерес у цій справі та враховуючи наявність відкритого та безкоштовного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, скаржник мав би проявляти розумну цікавість із ходом провадження у справі з метою вчасного оскарження судових рішень.

41. Відносно посилання скаржника в касаційній скарзі на пункт 4 Розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" ГПК України та постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 щодо введення на території України карантину для запобіганню поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, який продовжений до 31.12.2022, Верховний Суд зауважує, що скаржником, ні в апеляційній скарзі, ні в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, ні в касаційній скарзі також не наводяться обставини неможливості подання апеляційної скарги у встановлений законом строк, які зумовлені введенням карантину на території України.

42. Враховуючи викладене, Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги та не вбачає порушення судом апеляційної інстанції статей 256, 260, 261 ГПК України.

43. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

44. Верховний Суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України, оскільки АТ "Асвіо Банк" не довело існування об`єктивних обставин, що зумовили пропуск процесуального строку на апеляційне оскарження, а наведені скаржником причини є неповажними.

45. Щодо посилання скаржника на неврахування судом апеляційної інстанції постанови Верховного Суду від 01.04.2019 у справі № 904/4936/14, колегія суддів зауважує таке. У справі № 904/4936/14, Верховний Суд вказав, що в цьому випадку суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2018, оскільки відповідачем подано апеляційну скаргу в межах строку, визначеного п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України, тому в силу згаданої норми останній мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, з урахуванням того, що відповідачем було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

46. Однак, у цій справі № Б3/081-12/24, на відміну від обставин справи № 904/4936/14, скаржником не було подано апеляційну скаргу в межах строку, визначеного пунктом 2 ч. 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, тобто протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, що дає учаснику справи право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Отже, Суд відхиляє посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 01.04.2019 у справі № 904/4936/14 як неподібну.

47. В касаційній скарзі скаржник також посилається на неврахування судом апеляційної інстанції постанови Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 904/2746/19. Однак, у вказаній справі № 904/2746/19 судом касаційної інстанції постанова була прийнята 18.01.2021, а тому колегія суддів вважає, що скаржником в касаційній скарзі допущено описку в даті постанови Верховного Суду у справі № 904/2746/19.

48. Разом з тим, у справі № 904/2746/19 спірним було питання щодо дотримання учасником справи річного строку, передбаченого ст. 261 ГПК України, для звернення з апеляційною скаргою на оскаржуване рішення місцевого господарського суду. Так, у справі № 904/2746/19, з урахуванням положень ст. 116 ГПК України та зважаючи, що 25.10.2020 - вихідний день (неділя), колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції (26.10.2020) в межах річного строку, передбаченого ст. 261 ГПК України, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження на підставі ст. 261 ГПК України, що свідчить про неподібність відносин у цій справі № Б3/081-12/24 та справі № 904/2746/19, на яку посилається АТ "Асвіо Банк" в касаційній скарзі.

49. У справі № 910/15396/18, на яку також посилається скаржник в касаційній скарзі, Верховний Суд зауважив, що суд апеляційної інстанції не врахував приписи частини третьої статті 260 ГПК України (щодо залишення апеляційної скарги без руху із наданням скаржнику можливості зазначити інші підстави для поновлення цього строку), а тому дійшов передчасних висновків про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі та повернення апеляційної скарги з посиланням на пункт 4 частини першої статті 261 ГПК України. Однак, у цій справі № Б3/081-12/24, на відміну від справи № 910/15396/18, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2022 апеляційну скаргу АТ "Асвіо Банк" було залишено без руху та надано скаржнику можливість усунути у встановлений строк недоліки апеляційної скарги та навести інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження. Враховуючи таке, Суд відхиляє посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 910/15396/18.

50. Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшли висновку, що доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню.

51. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

52. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

53. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що ухвала апеляційного господарського суду у справі прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

54. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга АТ "Асвіо Банк" підлягає залишенню без задоволення, а прийнята у справі ухвала Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 - залишенню без змін.

В. Розподіл судових витрат

55. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, 304, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Асвіо Банк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді О. Банасько

В. Погребняк