ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"21" грудня 2022 р. м. Одеса № 916/3173/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

розглянувши матеріали вх. № 3180/22

за позовом: 1. ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - НОМЕР_2 , Дачненська об`єднана громада, СТ "Хаджибей-3", ділянка НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 /

2. ОСОБА_2 /РНОКПП НОМЕР_4 , адреса - НОМЕР_2 , Дачненська об`єднана громада, СТ "Хаджибей-3", ділянка НОМЕР_5 /

до відповідача: споживчого товариства "Хаджибей-3" /, адреса - 67470, Одеська обл., Роздільнянський р., с. Єгорівка /Дачненська об`єднана громада/, 30-й км автодороги Одеса-Київ, e-mail: /

про визнання недійними рішень загальних зборів та визнання загальних зборів такими, що не відбулися

ВСТАНОВИВ:

29.11.2022 року позивачі ОСОБА_1 (позивач1) та ОСОБА_2 (позивач2) звернулися до Господарського суду Одеської області із позовною заявою /вх. № 3180/22/ до споживчого товариства "Хаджибей-3" (СТ "Хаджибей-3", відповідач) з вимогами про:

1. Визнання такими, що не відбулися, загальні збори членів СТ "Хаджибей-3" від 12 лютого 2022 року, за результатами яких було складено Протокол № 1 від 12 лютого 2022 року.

2. Визнання недійсними рішення Загальних зборів членів СТ "Хаджибей-3" від 12 лютого 2022 року, оформлені протоколом № 1 від 12.02.2022 року.

В обгрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що спірними рішеннями загальних зборів членів товариства було порушено права позивачів на участь в управлінні товариством, права голосу на загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління. Позивачі вказували, що загальні збори членів СТ "ХАДЖИБЕЙ-3" від 12.02.2022 року проведені з порушенням порядку їх скликання та за відсутності кворуму, що в силу прямої вказівки закону є безумовною підставою для визнання рішень недійсними.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 55, 111, 167 ГК України, ст.ст. 15, 98, 116 ЦК України, Закону України "Про споживчу кооперацію".

Ухвалою суду від 01.12.2022 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вх. № 3280/22 від 29.11.2022 року; зобов`язано позивача1 надати суду у десятиденний строк з дня отримання ухвали суду, заяву про усунення недоліків, встановлених при поданні позовної заяви.

16.12.2022 року на адресу суду надійшла заява позивачів про усунення недоліків /вх. № 28725/22/ на виконання вимог ухвали суду від 01.12.2022 року. У заяві позивачі зауважували, що позивачем1 надано посвідчення інваліда війни, яке визначає, що його пред`явник має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Позивачі посилаючись на положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" просили врахувати дані пояснення щодо звільнення позивач1 від сплати судового збору та відкрити провадження у справі.

Стосовно підстав звільнення від сплати судового збору позивача1, господарський суд зазначає наступне.

Судом досліджено посвідчення серії НОМЕР_6 , видане 06.11.2020 року ДП та СП ОМД УСЗН в Київському районі, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Посвідчення безтермінове та дійсне на всій території України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

Як на підставу звільнення від сплати судового збору позивач1 посилається також на Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яким встановлений правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей.

Статтею 4 розділу II цього Закону встановлено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Перелік осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни міститься в статті 7 Закону № 3551-XII.

Статтею 13 розділу III Закону № 3551-XII встановлено пільги особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7). Так встановлено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги, зокрема, зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства /п. 23 ст. 13 Закону/.

У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

При цьому, особи з інвалідністю 3 групи, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни третьої групи, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у встановленому порядку не прирівнюються до осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни.

Тобто, від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи, а не особи з інвалідністю 3 групи, які мають право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни третьої групи.

Позивачем1 не надано суду доказів стосовно того, що саме він є особою з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та членом сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, або є прирівняною до зазначених осіб у встановленому порядку особи.

В свою чергу за змістом ст. 5 Закону України "Про судовий збір" пільг щодо сплати судового збору для інвалідів 3 групи, ветеранів війни - інвалідів війни не встановлено.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, у суду відсутні підстави вважати, що позивач1 підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 06.02.2020 у справі № 640/21075/19 та від 23.07.2020 року у справі № 240/12008/19.

Крім того, у ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначені пільги особам з інвалідністю внаслідок війни, проте пільг стосовно сплати судового збору для ветеранів війни-інвалідів війни вказана правова норма немістить.

Господарським судом встановлено, що предметом спору у даній справі є визнання недійними рішень загальних зборів споживчого товариства "Хаджибей-3" та визнання загальних зборів такими, що не відбулися.

Означена позовна вимога жодним чином не зачіпає порядку, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту ветеранів війни.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, Суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (Рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

З урахуванням вказаного, господарський суд приходить до висновку, що факт того, що ОСОБА_1 є ветераном війни не звільняє його від сплати судового збору у встановленому Законом порядку.

Таким чином, на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 01.12.2022 року встановлені судом недоліки позовної заяви позивачем1 не були усунені.

Згідно ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що не усунення будь-якого з недоліків позовної заяви у строк, встановлений в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, має наслідком повернення позовної заяви.

При цьому, вищевказані процесуальні норми не передбачають ні права, ні обов`язку суду в разі не усунення недоліків самостійно за власною ініціативою вирішувати питання про повторне надання нового строку для усунення інших, зазначених у вказаній ухвалі, проте не усунутих недоліків.

Відповідну правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.06.2019р. у справі № 905/2864/15.

З урахуванням вказаного, приймаючи до уваги невиконання позивачем1 ухвали суду від 01.12.2022 року, суд вважає за необхідне на підставі ст. 174 ГПК України вважати неподаною та повернути позовну заяву вх. № 3280/22 від 29.11.2022 року в частині позовних вимог саме ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву вх. № 3280/22 від 29.11.2022 року в частині вимог ОСОБА_1 вважати неподаною та повернути позивачу.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала складена та підписана 21.12.2022 року.

Ухвала набрала законної сили 21.12.2022 року та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 254, 255 ГПК України.

Суддя Н.Д. Петренко