ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Справа № 903/530/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.09.2022 р. у справі № 903/530/22 (суддя Слободян О.Г., повний текст рішення складено 05.10.2022 р.)

за позовом Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард"

про зобов`язання вчинити дії

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області звернулося до Господарського суду Волинської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард", в якому просить зобов`язати відповідача розблокувати паливні картки за договорами № 040418-16/11/2021-ШК430 від 16.11.2021 р. та № 040418-16/11/2021-ШК431 від 16.11.2021 р., укладеними між позивачем та відповідачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами № 040418-16/11/2021-ШК430 від 16.11.2021 р. та № 040418-16/11/2021-ШК431 від 16.11.2021 р. щодо передачі (видачі) згідно карток на пальне оплаченого товару.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 30.09.2022 р. у справі № 903/530/22 позов задоволено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що із моменту передачі відповідачем позивачу карток на пальне за видатковими накладними, у позивача виникло право власності на цей товар. Відповідач не надав суду доказів того, що зазначені позивачем картки на пальне, термін яких встановлено до листопада 2022 р., не заблоковано. Відповідач не надав суду жодних доказів для підтвердження того, що військова агресія РФ проти України є форс-мажорними обставинами, що стосується можливості виконання відповідачем його зобов`язань згідно договорів. З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі та зобов`язання відповідача розблокувати паливні картки за спірними договорами.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити в позові.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:

- позивач, окрім власної заяви в позові про блокування талонів, не надав суду допустимих та належних доказів того, що йому заблоковані картки на пальне (талони) в кількості 690 літрів бензину А-95 та 720 літрів дизельного палива. Відповідач, в свою чергу стверджує, що талони не заблоковані та позивач має можливість їх використовувати на АЗС. Дійсність талонів відповідач, в свою чергу, підтверджує інформацією по не отоварених талонах, яка додавалась до відзиву;

- у відповідності з ч. 1 ст. 124 ГПК України, повідомляє, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які ТОВ "ВЕСТ КАРД" планує понести у зв`язку з розглядом справи в суді становить 10 000 грн витрат на правову (правничу) допомогу.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 903/530/22 у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г., суддя Маціщук А.В.

Листом від 25.10.2022 р. витребувано матеріали справи № 903/530/22 з Господарського суду Волинської області.

02.11.2022 р. до суду надійшли матеріали справи.

Розпорядженням керівника апарату суду від 03.11.2022 р. № 01-05/611 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії по справі № 903/530/22 - Маціщук А.В., відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №903/530/22.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2022 р. визначено колегію суддів для розгляду справи № 903/530/22 у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.11.2022 р. відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.09.2022 р. у справі № 903/530/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 30.11.2022 р. об 14:30 год.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Олексюк Г.Є. судове засідання у даній справі 30.11.2022 р. об 14:30 год. не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 р. розгляд справи призначено на 22.12.2022 р. об 14:30 год.

Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що позивач неодноразово при підготуванні позовної заяви звертався до відповідача надати документ, який засвідчує те, що паливні картки заблоковано, однак відповідач повідомляв, що умовами договорів не передбачено можливості підтвердження факту блокування карток на пальне. Позивач при спробах отоварення паливних карток на АЗС "WOG" звертався до оператора АЗС із проханням надати йому квитанцію чи будь-який інший документ, що підтвердить факт блокування паливних карток, однак у задоволенні даних прохань йому було відмовлено, працівники АЗС посилались на те, що у їхніх установчих документах не передбачено видання клієнтам даних документів. Додана до відзиву відповідачем інформація по не отоварених талонах за договорами № 040418-16/11/2021-ШК431 та № 040418-16/11/2021-ШК430 відображає лише інформацію про те, чи отоварені дані талони станом на 11.08.2022 р., тому твердження відповідача про незаблокованість талонів за договорами не підтверджується належними та допустимими доказами. Крім того, у апеляційній скарзі відповідач вказує, що позивачем не надано доказів того, що паливні картки заблоковано. Проте, у відзиві відповідач зазначає, що на кожній АЗС, де відбувається відпуск клієнтам пального, встановлене комп`ютерне обладнання з програмним забезпеченням за допомогою якого під час пред`явлення талону оператору АЗС відбувається його перевірка і у випадку, якщо талон заблокований, дана інформація висвітлюється на моніторі комп`ютера оператора, тобто дана інформація доступна лише операторам АЗС. Відповідач також не надав суду доказів того, що зазначені позивачем картки на пальне, термін яких встановлено до листопада 2022 р., не заблоковано.

В судове засідання 22.12.2022 р. представники сторін не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Враховуючи те, що судом вчинено необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним судом, 16.11.2021 р. між Управлінням Державної міграційної служби України в Тернопільській області (покупець) та ТОВ "ВЕСТ КАРД" (постачальник) було укладено договори про поставку нафтопродуктів оптовими партіями № 040418-16/11/2021-ШК430 (предмет договору - код ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти (Бензин А-95)) та №040418-16/11/2021-ШК431 (предмет договору - код ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти (Дизельне паливо)).

Відповідно до п. 1.1 договорів, постачальник зобов`язується у 2021 році поставити покупцю товар, зазначений у п. 1.2, а покупець - прийняти та оплатити такий товар.

Пунктом 1.3. договорів передбачено, що постачальник зобов`язується зберігати придбаний покупцем у постачальника товар протягом терміну дії карток на пальне.

Згідно договорів позивач придбав у відповідача товар, а саме: бензин А-95 в кількості 1000 л. на суму 32 220 грн, дизельне паливо в кількості 1000 л. на суму 30 960 грн.

Після погодження сторонами асортименту, кількості та ціни товару (товарної партії), шляхом підписання відповідної видаткової накладної на товар, постачальник передає покупцю за актом приймання-передачі карток на пальне картки. Товар видається покупцю лише на підставі та в обмін на картку на пальне, видану постачальником покупцеві на умовах, передбачених п. 3.1 договору. Картка на пальне є товарно - розпорядчим документом на товар, на підставі якого здійснюється видача (повернення) товару за місцем знаходження товару (АЗС). Картка на пальне не є розрахунковим чи платіжним засобом. Для отримання товару (заправки пальним транспортного засобу на АЗС) водій пред`являє оператору АЗС картку на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію картки на пальне, і, на підставі цього, здійснює фактичну передачу (видачу) товару відповідної марки та кількості. При видачі товару, картка на пальне залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання покупцем товару відповідного асортименту та кількості. Покупець зобов`язаний фактично отримати товар в межах терміну (строку) дії карток на пальне. Термін дії карток на пальне вказується у відповідному акті приймання-передачі карток на пальне. У випадку, якщо термін дії карток на пальне не вказаний у акті приймання-передачі карток на пальне, то термін дії карток на пальне становить 1 календарний рік від дати фактичної передачі карток на пальне за актом приймання-передачі карток на пальне. (п.3.1, 3.2, 3.4).

Згідно п.3.5, 3.7, 3.9 договорів постачальник зобов`язується фактично передати покупцю товар лише протягом терміну (строку) дії карток на пальне. Видача (передача) товару покупцю проводиться по-частково та лише за умови їх фактичної наявності на АЗС Користувача АЗС на момент проведення операції з видачі (передачі) товарів. Видача товару на пошкоджену, протерміновану, заблоковану, підроблену картку на пальне або таку, що не містить реквізитів постачальником (користувачем АЗС) не здійснюється.

Розрахунки за товар (партію товару) покупець здійснює протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами відповідної видаткової накладної на товар (п.4.2).

Приймання товару здійснюється в момент завантаження у наданий покупцем транспорт (п. 5.1).

Відповідно до п. 8.1 договорів сторони звільняються від відповідальності за повне чи часткове невиконання зобов`язань згідно договору, якщо невиконання явилося наслідком дій непереборної сили, які виникли після укладення :договору, в результаті подій, які сторона не могла передбачити (пожежа, повінь, землетрус, військові дії, громадські безпорядки, зміна законодавства, прийняття забороняючих актів державними органами і т.д.) не дозволяючи виконати сторонами свої зобов`язання і безпосередньо вплинули на виконання умов договору та не могли бути усунені розумними діями сторони. При цьому строк виконання зобов`язань продовжується відповідно до часу, протягом якого діяли такі обставини.

Відповідно до п. 10.9 договорів, договір набирає сили з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, визначених договором.

Договори та специфікації до договорів підписані сторонами без зауважень та завірені їх печатками.

На виконання зобов`язань за договорами позивач відповідно до видаткової накладної №120811 від 17.11.2021 р. оплатив поставку товару - бензин автомобільний А-95- Євро5-Е5 у кількості 1000 л. за договором № 040418-16/11/2021-ШК430 загальною вартістю 32 220 грн.

Також згідно до видаткової накладної № 120807 від 17.11.2021 р. позивач оплатив поставку товару - паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 у кількості 1000 л. за договором № 040418-16/11/2021-ШК431 загальною вартістю 30960грн.

Зазначені оплати підтверджуються платіжними дорученнями № 3451 від 18.11.2021 та №3452 від 18.11.2021 р. Оплату товару позивачем не заперечує відповідач.

01.04.2022 р. ТОВ "ВЕСТ КАРД" листом-повідомленням № 221 повідомило УДМС у Тернопільській області про настання форс-мажорних обставин за договорами № 040418-16/11/2021-ШК430 та № 040418-16/11/2021-ШК431 та зазначило, що у зв`язку із настанням надзвичайних, невідворотних обставин (введенням воєнного стану), товариство як постачальник за договором не має можливості виконувати свої зобов`язання та звільняється від відповідальності за невиконання своїх обов`язків за договорами.

Позивач зазначає, що з 01.04.2022 р. пальне за придбаними у ТОВ "Вест Кард" картками відповідачем на АЗС не видавалося із посиланням на те, що дані паливні картки було заблоковано.

З метою мирного врегулювання спору, 02.06.2022 р. УДМС у Тернопільській області надіслало відповідачу претензію вих. № 6101.7-2205/61.1-32 з вимогою виконати зобов`язання за укладеними договорами, оскільки дія карток на пальне (дійсні до листопада 2022), заблокована та забезпечити заправку спецтранспорту позивача шляхом відпуску товару по картках на пальне.

Відповідач відповідь на претензію не давав, вимоги позивача не виконав.

Станом на 27.05.2022 р. згідно доповідної записки т.в.о. начальника відділу БСФРЗ за матеріально відповідальною особою по бухгалтерському обліку УДМС в Тернопільській області числиться: 690 літрів бензину автомобільного А-95-Євро5-Е5, на загальну вартість 22488, 44 грн; 720 літрів палива дизельного ДП-3-Євро5-В0, на загальну вартість 22 291, 20 грн.

На підтвердження зазначеного, позивач долучив до матеріалів копії карток на пальне у кількості 690 літрів бензину А-95 та 720 літрів дизельного палива (всього 141 шт).

Предметом позову у справі є вимоги позивача про зобов`язання відповідача розблокувати паливні картки (термін дії карток до листопада 2022 р.) за договорами № 040418-16/11/2021-ШК430 від 16.11.2021 р. та № 040418-16/11/2021-ШК431 від 16.11.2021 р., укладеними між Управлінням Державної міграційної служби України в Тернопільській області та ТОВ "ВЕСТ КАРД".

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. ч. 1, 7 ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. (ч.1 ст.670 ЦК України).

Отже, з моменту передачі відповідачем позивачу карток на пальне за видатковими накладними у позивача виникло право власності на цей товар.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України № 281/171/578/155 від 20.05.2008, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20.05.2008р. №281/171/578/155, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Відповідно до ч.1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видасться безкоштовно.

Як встановлено апеляційним судом, на момент виникнення обставин (24.02.2022 р.), які підтверджені листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 р., продовжували існувати зобов`язання сторін, які виникли за договорами № 040418-16/11/2021-ШК431 від 16.11.2021 р. та № 040418-16/11/2021-ШК430 від 16.11.2021 р.

В свою чергу, суд вказує, що військова агресія РФ проти України та введення воєнного стану не є форс-мажорними обставинами для усіх суб`єктів господарювання без винятків, форс-мажорною обставиною військова агресія РФ проти України визнається лише для тих суб`єктів господарювання, у яких неможливість виконання своїх зобов`язань за договором перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з такими обставинами. Зацікавлена сторона має довести, що виконання зобов`язання стало неможливим саме внаслідок форс-мажору.

А відтак, суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку. Форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Довідка ТПП - єдиний регламентований законодавством і загальноприйнятий документ, який підтверджує факт настання форс-мажорних обставин. Водночас, обставини непереборної сили повинні бути підтверджені документально. Такими доказами можуть бути зокрема, сертифікат ТПП України. При цьому, щоб засвідчити форс- мажорні обставини, особі необхідно звернутися до ТПП, а для того, щоб отримати сертифікат про форс-мажорні обставини, потрібно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами (їхнім результатом), на які сторона посилається як на підставу неможливості виконати зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, пояснюючи неможливість виконання умов договорів у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин (військова агресія РФ проти України), посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1.

Однак, суд зазначає, що даний лист адресовано "Всім кого це стосується". ТОВ "ВЕСТ КАРД" безпосередньо не зверталось до ТПП України для отримання сертифікату про те, що військова агресія РФ проти України є форс-мажорними обставинами саме на території Тернопільської та Волинської областей (місцезнаходження позивача та відповідача).

Відповідач в порушення вимог ГПК України не надав суду жодних доказів для підтвердження того, що військова агресія РФ проти України є форс-мажорними обставинами, що стосується можливості виконання відповідачем його зобов`язань згідно договорів № 040418- 16/11/2021-ШК431 від 16.11.2021 р. та № 04418-16/11/2021-ШК430 від 16.11.2021 р.

Отже, враховуючи те, що військові дії відбуваються не на всій території України (на території Тернопільської та Волинської областей такі дії не відбуваються), а воєнний стан не передбачає значного обмеження прав і свобод, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку військова агресія РФ проти України не є форс-мажорними обставинами.

Також ,заперечуючи проти позову,відповідач вказує на те, що позивачем не надано доказів того, що паливні картки заблоковано. Проте, у відзиві на позов відповідач зазначає, що на кожній АЗС, де відбувається відпуск клієнтам пального, встановлене комп`ютерне обладнання із програмним забезпеченням, за допомогою якого підчас пред`явлення талону оператору АЗС відбувається його перевірка і у випадку, як то талон заблокований, дана інформація висвітлюється на моніторі комп`ютера оператора, тобто дана інформація доступна лише операторам АЗС. Тобто, відповідач підтверджує, що неможливо надати докази блокування карток.

Поряд із цим, відповідач також не надав суду доказів того, що зазначені позивачем картки на пальне, термін яких встановлено до листопада 2022 р., не заблоковано. Додана до відзиву інформація по неотоварених талонах за договорами містить лише інформацію про те, чи отоварені дані талони станом на 12.08.2022 р. Відтак, дані доводи відповідача суд вважає безпідставними та не обґрунтованими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про зобов`язання відповідача розблокувати паливні картки за договорами № 040418-16/11/2021-ШК430 від 16.11.2021 р. та № 040418-16/11/2021-ШК431 від 16.11.2021 р., укладеними між Управлінням Державної міграційної служби України в Тернопільській області та ТОВ "ВЕСТ КАРД".

В порушення вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України відповідач висновків суду першої інстанції не спростував, доказів в підтвердження своїх доводів суду не надав. Посилання відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007 р., аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції належно виконав свій обов`язок щодо мотивації прийнятого ним рішення у даній справі та дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Волинської області від 30.09.2022 р. у справі № 903/530/22 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача згідно ст. ст. 129, 282 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Кард" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.09.2022 р. у справі № 903/530/22 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2022

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Мельник О.В.