ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
29.12.2022 Справа № 905/564/22
Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРЕНЕРГОЗБУТ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
про стягнення 235 168, 03 грн., з яких заборгованість в сумі 211 616,03 грн., інфляційні втрати в сумі 6 396,52 грн., пеня в сумі 17 155,98 грн.
Рішенням господарського суду Донецької області від 30.11.2022 по справі №905/564/22 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРЕНЕРГОЗБУТ» до приватного підприємства «ПОЛІМІН-ДОНБАС» про стягнення 235 168, 03 грн., з яких заборгованість в сумі 211 616,03 грн., інфляційні втрати в сумі 6 396,52 грн. та пеню в сумі 17 155,98 грн. задоволено.
Стягнуто з приватного підприємства «ПОЛІМІН-ДОНБАС» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРЕНЕРГОЗБУТ» заборгованість в розмірі 211 616,03 грн., інфляційні втрати в розмірі 6 396,52 грн., пеню в сумі 17 155,98 грн., судовий збір в сумі 3527,53 грн.
Згідно ст.221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статею 244 цього Кодексу.
Позивачем у позовній заяві було заявлено про віднесення на відповідача орієнтовних витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.
19.12.2022 від товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРЕНЕРГОЗБУТ» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 055,04 грн.
Дослідивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правову допомогу у сумі 18 055,04 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.
Як встановлено судом, 22.02.2022 між адвокатським бюро «ІГОРЯ КВАШІ» (далі адвокатське бюро, виконавець) та товаристом з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТРЕНЕРГОЗБУТ» (далі клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого його предметом є надання адвокатським бюро (учасником та/або працівниками Адвокатського бюро «Ігоря Кваші», адвокатом Квашою Ігорем Володимировичем) усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту щодо захисту його майнових та немайнових прав та інтересів в усіх державних органах, в органах місцевого самоврядування, установах, підприємствах, товариствах, об`єднаннях та організаціях незалежно від їх форми власності, страхових компаніях, торгівельних центрах, господарських товариствах, у т.ч. у відносинах з фізичними особами, експертних організаціях, БТІ, нотаріальних органах, органах прокуратури, дізнання, досудового слідства, Державної фіскальної служби, Антимонопольного комітету України в місцевих загальних, господарських, адміністративних, апеляційних загальних, апеляційних господарських, апеляційних адміністративних судах України та Верховному Суді.
Згідно п. 1.2 договору надання правової допомоги здійснюється у наступних формах:
1) консультації;
2) складання договорів, локальних, установчих та організаційно-правових документів;
3) ведення претензійної роботи;
4) складання процесуальних документів (заяв по суті спору, заяв з процесуальних питань);
5) інші види послуг, які пов`язані з адвокатською діяльністю та виконанням договору;
6) представництво інтересів клієнта у судах всіх інстанцій.
Відповідно до п. 2.3 договору виконавець має право:
- звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких осіб);
- представляти і захищати права, свободи та інтереси клієнта в місцевих загальних, господарських, адміністративних, апеляційних загальних, апеляційних господарських, апеляційних адміністративних судах України, Верховному Суді України, в т.ч. Великій Палаті Верховного Суду, Касаційному адміністративному суді, Касаційному господарському суді, Касаційному цивільному суді, Касаційному кримінальному суді у справах, що виникають з цивільних, адміністративних, кримінальних, господарських спорів, у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом з усіма правами, наданими чинним законодавством України позивачу (заявнику, скаржнику, кредитору, стягувачу), відповідачу (боржнику) та третій особі в цивільному, адміністративному, кримінальному, господарському процесах;
- знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом;
- ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для виконання договору документами та матеріалами;
- складати позовні заяви, заяви, скарги, клопотання, інші правові документи, та підписувати та подавати їх до суду у встановленому законом порядку, завіряти копії документів, що додаються до відповідних заяв чи скарг;
- доповідати клопотання та скарги на прийомі в посадових і службових осіб та відповідно до закону одержувати від них письмові мотивовані відповіді на ці клопотання і скарги;
- бути присутнім під час розгляду своїх клопотань і скарг на засіданнях колегіальних органів та давати пояснення щодо суті клопотань і скарг;
- застосовувати технічні засоби, у тому числі для копіювання матеріалів справи, в якій адвокат здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги, фіксувати процесуальні дії, в яких він бере участь, а також хід судового засідання в порядку, передбаченому законом;
- посвідчувати копії документів у справах, які веде адвокат, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів;
- одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань;
- користуватися іншими правами, передбаченими Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами;
- збирати відомості про факти, які можуть бути використані як докази в цивільних, господарських, кримінальних справах і справах про адміністративні правопорушення, зокрема: запитувати і отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об`єднань, а від громадян за їх згодою;
- ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для виконання доручення документами і матеріалами, за винятком тих, таємниця яких охороняється законом; отримувати письмові висновки фахівців з питань, що потребують спеціальних знань, опитувати громадян;
- виконавець має право, без окремої згоди клієнта залучати до виконання даного договору адвокатів, що не є учасниками (працівниками) Адвокатського бюро «Ігоря Кваші» (надалі за текстом «адвокати», «адвокат») та здійснюють свою адвокатську діяльність індивідуально або у формі адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання.
Згідно п. 3.2 договору гонорар складається з суми вартості послуг, наданих виконавцем при наданні правової допомоги у наступних формах, визначених п. 1.2 договору.
За результатами надання правової допомоги складається акт виконаних робіт (наданих послуг), який підлягає підписанню клієнтом протягом трьох днів з моменту отримання. Акт вважається підписаним, а договір виконаним у повному обсязі у випадку якщо протягом вказаного строку клієнт не заявить письмові вмотивовані заперечення (п. 3.3 договору).
Відповідно до п. 3.4 договору розмір гонорару виконавця за надання послуг у формах, визначених в підпунктах 1-5 пункту 1.2 договору визначається виходячи з добутку затраченого часу на надання правової допомоги та вартості погодинної роботи адвоката. Вартість послуг наданих адвокатом складає 2 000,00 грн. за одну годину роботи.
Згідно п. 3.5 договору вартість послуг виконавця за надання послуг у формі, визначеній у підпункті 6 пункту 1.2 договору за представництво інтересів клієнта адвокатом при розгляді справи в судах всіх інстанцій за участь у кожному судовому засіданні та при розгляді справи становить 2 000,00 грн.
Відповідно до п. 3.6 договору сторони додатково домовилися про «гонорар успіху», якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Розмір «гонорару успіху» становить 5% (п`ять відсотків) від ціни позову. Позитивним результатом вважається також закінчення справи моровою угодою та залишення справи без розгляду за заявою іншої сторони у справі.
Клієнт сплачує виконавцю гонорар після отримання послуг правничої допомоги та підписання акту виконання робіт (наданих послуг) протягом 10 днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт (наданих послуг), якщо актом приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) чи додаткової угодою до цього договору не передбачений інший строк (п. 3.7 договору).
Згідно п. 3.9 договору вартість послуг виконавця може бути зменшеною або збільшеною за взаємною згодою сторін.
Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення виконавцем позитивного результату, якого бажає клієнт (п. 3.10 договору).
Відповідно до п. 3.11 договору до гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно п. 3.12 договору факт наданих послуг підтверджується актом виконаних робіт (надання послуг).
Гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому порядку на рахунок Адвокатського бюро. У разі проведення розрахунку готівкою виконавець видає квитанцію або довідку (п. 3.13 договору).
Відповідно до п. 4.1 договору він набуває чинності з дати його підписання і діє протягом 12 наступних календарних місяців.
Вищезазначений договір підписаний представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.
Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.
За приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналізуючи вищевказане, суд зазначає, що при зверненні з заявою про відшкодування судових витрат на послуги адвоката сторона повинна документально довести, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надати договір на правову допомогу, акт приймання - передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату вищевказаних послуг, розрахунок таких витрат.
Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.
Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В матеріалах справи наявний акт виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 22.02.2022 № 9 від 12.12.2022, згідно якого адвокат (виконавець) надав, а клієнт прийняв (отримав) юридичні послуги (правову допомогу) в наступному обсязі:
1) правовий аналіз документів стосовно правовідносин між клієнтом та ПП «ПОЛІМІН-ДОНБАС» 30,0 хв. 1000,00 грн.;
2) підготовка (складання) вимоги (претензії) про стягнення заборгованості з ПП «ПОЛІМІН-ДОНБАС», опрацювання додаткових доказів розрахунок розміру заборгованості та завданих збитків у вигляді пені, інфляційних втрат 1,0 год. - 2000,00 грн.;
3) складання, оформлення та подання позовної заяви до Господарського суду Донецької області про стягнення заборгованості в ПП «ПОЛІМІН-ДОНБАС», розрахунок розміру завданих збитків внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором постачання електричної енергії споживачу, опрацювання законодавчої бази та аналіз судової практики, що регулює спірні відносини, формування правової позиції захисту порушених прав 2,30 год. 5000,00 грн.;
4) складання, оформлення та подання до Господарського суду Донецької області заяви про збільшення розміру позовних вимог у справі №905/564/22 30,0 хв. 1000,00 грн.;
5) представництво інтересів клієнта в судовому засіданні в Господарському суді Донецької області 05.09.2022 у справі №905/564/22 1000,00 грн.;
6) представництво інтересів клієнта в судовому засіданні в Господарському суді Донецької області 03.10.2022 у справі №905/564/22 1000,00 грн.;
7) гонорар успіху 7055,04 грн.
Згідно п. 2 даного акту вартість послуг у п. 1 цього акта становить:
- 9000,00 гривень 4 год. 30 хв., витрачених на підготовку справи до розгляду та складання процесуальних документів (п. 3.4 договору);
- 2000,00 гривень представництво інтересів клієнта у Господарському суді Донецької області (п. 3.5 договору сторони погодили змінити, та зменшити розмір гонорару за участь в судовому засіданні до 1000,00 грн.);
- «Гонорар успіху» в розмірі 5%від ціни позову (пункт 3.6. договору) становить 11 750 гривень, який сторони вирішити зменшити до 7055,04 гривень (до 3% ціни позову).
Всього до сплати 18 055,04 грн.
Відповідно до п. 4 вказаного акту клієнт здійснює оплату послуг за цим актом у розмірі 18 055,04 гривень протягом тридцяти календарних днів з дня набрання рішенням законної сили.
Акт виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 22.02.2022 № 9 від 12.12.2022 підписаний представниками сторін без зауважень та заперечень.
Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом Кваша І.В. було підготовлено та надано до суду наступні документи: позовну заяву, заяву про усунення недоліків, клопотання про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, заяву про збільшення позовних вимог, клопотання про розгляд справи без його участі, заява про ухвалення рішення про судові витрати.
Також судом встановлено, що представник позивача - адвокат Кваша І.В. брав участь у судовому засіданні 05.09.2022, що відображено у відповідних протоколах судових засідань.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, з огляду на зміст пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
За приписами ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Принцип розумного обґрунтування розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка, тощо.
Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, повинні братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистки або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 по справі № 915/237/18.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Так, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За висновком суду, заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в сумі 18 055,04 грн. не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та є неспівмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді.
Як вбачається зі змісту акту виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 22.02.2022 № 9 від 12.12.2022, адвокатським об`єднанням адвокатським бюро «ІГОРЯ КВАШІ» відокремлено послуги з правового аналізу документів стосовно правовідносин між клієнтом та ПП «ПОЛІМІН-ДОНБАС» (1000,00 грн.), підготовки (складання) вимоги (претензії) про стягнення заборгованості з ПП «ПОЛІМІН-ДОНБАС», опрацювання додаткових доказів розрахунок розміру заборгованості та завданих збитків у вигляді пені, інфляційних втрат (2000,00 грн.) та складання, оформлення та подання позовної заяви до Господарського суду Донецької області про стягнення заборгованості в ПП «ПОЛІМІН-ДОНБАС», розрахунок розміру завданих збитків внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором постачання електричної енергії споживачу, опрацювання законодавчої бази та аналіз судової практики, що регулює спірні відносини, формування правової позиції захисту порушених прав (5000,00 грн.).
Суд зазначає, що обов`язок формування доказової бази, її підготовка та систематизація, до якого, зокрема, входить правовий аналіз документів, опрацювання доказів та за необхідності вжиття заходів досудового врегулювання спору (надсилання претензії) є невід`ємною частиною складання позовної заяви, оскільки обов`язок позивача додати всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, прямо передбачений ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.
Судом встановлено, що позивачем до вартості витрат на професійну правничу допомогу включено представництво інтересів клієнта в судовому засіданні в Господарському суді Донецької області 03.10.2022 у справі №905/564/22 1000,00 грн. Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, судове засідання 03.10.2022 по справі № 905/564/22 відбулось без участі представників сторін, що відображено у протоколі судового засідання за вказану дату.
Крім того, матеріали справи не містять будь-яких документів, які вказували б на значний обсяг витраченого адвокатом часу зі здійснення означених дій чи б іншим чином обґрунтовували таку їх вартість, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, а явка учасників справи № 905/564/22 в судове засідання не визнавалася обов`язковою.
Щодо відокремленого позивачем «гонорару успіху» (3 % ціни позову) в сумі 7055,04 грн. суд зазначає наступне.
Як вже зазначалося, згідно приписів ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" при встановленні розміру врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18 не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
За висновком суду, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі (3% ціни позову) сума 7055,04 грн., визначена як гонорар успіху, не підтверджена жодними доказами, та не відповідає критеріям розумності вказаних витрат та є неспівмірною зі складністю справи та її значенням для позивача.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд, з огляду на приписи п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає у повній мірі критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 6500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 15, 73, 74, 86, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Повний текст додаткового рішення складено 29.12.2022.
Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.В. Бокова