РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.12.2022Справа № 910/644/22 (910/1687/22)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51/53, офіс 54)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкос-Едвенс"((01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 3, оф. 174)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Форстерінг" (03113, м. Київ, вул. Івана Шевцова, буд. 5, оф. 560)

про визнання недійсним договору, визнання недійсним акту приймання-передачі

В межах справи № 910/644/22

За заявою фізичної особи - підприємця Коваль Вікторії Борисівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" (ідентифікаційний номер 35532412)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

від позивача Щербатюк Н.В. - представник

від відповідача Святецький Д.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/644/22 за заявою фізичної особи - підприємця Коваль Вікторії Борисівни про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.02.2022.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкос-Едвенс"(про визнання недійсним договору №1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Форстерінг" від 12.10.2020 та акту приймання-передачі частини частки у статутному капіталі ТОВ "Форстерінг" від 12.10.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладення спірного договору купівлі-продажу відбулось з перевищенням повноважень колишнього керівника позивача, оскільки засновник ТОВ "Б.М.К.-Білдінг" - ТОВ "Рівер Холдинг", не надавав таких повноважень колишньому директору, а тому спірний правочин, на переконання позивача, укладений з порушенням ст. 203 Цивільного кодексу України, та ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.02.2022 (суддя Турчин С.О.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1687/22, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 24.03.2022, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг", залучено до участі у справі третю особу 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Форстерінг".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.07.2022 матеріали справи № 910/1687/22 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/644/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг".

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.09.2022 матеріали справи № 910/644/22 (910/1687/22) передано на розгляд судді Чеберяку П.П.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.09.2022 прийнято справу №910/1687/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкос-Едвенс",,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Форстерінг" про визнання недійсним договору, визнання недійсним акту приймання-передачі до розгляду в межах справи № 910/644/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" та підготовче засідання призначено на 03.10.2022.

03.10.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.10.2022 задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи на 17.10.2022.

Судове засідання 17.10.2022 не відбулось.

18.10.2022 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.10.2022 розгляд справи призначено на 26.10.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.10.2022 розгляд справи відкладено на 09.11.2022.

09.11.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло заперечення позивача на відзив відповідача.

Судове засідання 09.11.2022 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.11.2022 розгляд справи призначено на 05.12.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.12.2022 закрито підготовче провадження та призначити справу № 910/1687/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкос-Едвенс",,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Форстерінг" про визнання недійсним договору, визнання недійсним акту приймання-передачі в межах справи № 910/644/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" до розгляду по суті на 14.12.2022.

У судовому засіданні 14.12.2022 оголошено перерву до 21.12.2022.

У судовому засіданні 21.12.2022 представник надав пояснення по суті позову та підтримав його в повному обсязі.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Анкос-Едвенс" в особі директора Федонюк Олени Володимирівни, що діє на підставі статуту (продавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Б.М.К.- Білдінг» в особі директора Мікуленка Володимира Олександровича, що діє на підставі статуту (покупець, позивач) був укладений договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Форстерінг" № 1, (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, продавець зобов`язується передати у власність покупця належну йому частину частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Форстерінг" () з усіма правами та обов`язками, що належать учаснику Товариства відповідно до статуту Товариства та законодавства України, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити за частину частки у статутному капіталі Товариства у порядку та на умовах, передбачених Договором.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що підписання сторонами даного Договору та подальше підписання сторонами Акту приймання-передачі відчужуваної частини частки Товариства, буде свідчити про те, що приймання-передача відчужуваної частини частки Товариству відбулась.

Вартість частини частки у статутному капіталі Товариства, що продається (у відповідності до п. 3.1 договору), становить 85 450 000,00 (вісімдесят п`ять мільйонів чотириста п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.) грн. Покупець отримує частину частки у статутному капіталі Товариства у розмірі, передбаченому у п. 1.6 попередньо сплативши на користь продавця суму, вказану у п. 3.1.

До покупця при продажі частини частки продавцем одночасно переходять права та обов`язки, що належать останньому як учаснику Товариства в межах частини частки на момент її продажу.

Відповідно до п. 5.1. Договору, цей Договір вважається укладеним та набуває юридичної чинності з моменту його підписання Сторонами.

12 жовтня 2020 року між продавцем та покупцем було укладено Акт № 1 приймання-передачі частки у статурному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Форстерінг".

Згідно умов визначених Актом приймання-передачі частина частки в статутному капіталі Товариства, відчужена на підставі договору № 1 купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі від 12.10.2020. Частина частки в Статутному капіталі Товариства, що відчужена за цим договором не заставлена, у спорі не перебуває, обмежень, а також претензій третіх осіб щодо Товариства немає.

За передачу частки у Статутному капіталі покупець сплачує продавцю кошти відповідно до умов підписаного договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі № 1 від 12.10.2020.

Цей акт приймання-передачі частини частки у Статутному капіталі Товариства набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Акт приймання-передачі складено у 3-ох примірниках, два з яких залишається у сторін, третій примірник акту направляється до відповідного відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, де обліковується Товариство для приєднання до матеріалів реєстраційної справи Товариства.

Даний Акт приймання-передачі складений на нотаріальному бланку та підписи сторін засвідчені нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ільяшовим Олексієм Володимировичем та зареєстровано в реєстрі за №5189-5190.

За результатами підписання Акту приймання передачі до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено відповідні зміни щодо складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Форстерінг".

За переконанням позивача, укладення договору купівлі - продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Форстерінг" відбулося з перевищенням повноважень колишнього керівника позивача, адже, засновник Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг", Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг" не надавав повноважень колишньому директору - ОСОБА_1 на вчинення значного правочину.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Згідно із частинами першою та другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини першої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою та необхідною умовою для звернення особи до суду із відповідним позовом є наявність порушеного права та охоронюваного законом інтересу особи - позивача у справі і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зазначеною нормою передбачено можливість оскарження правочину як стороною договору, так і зацікавленою особою, яка не є стороною правочину.

Чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов`язаних з визнанням правочинів недійсними, а тому, виходячи з вимог статті 16 Цивільного кодексу України, статті 4 Господарського процесуального кодексу України крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів, позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Тобто у разі, якщо договір оскаржує особа, яка не є стороною цього договору, така особа, звертаючись з відповідним позовом до суду, має навести обґрунтування, в чому полягає порушення її прав та охоронюваних законом інтересів цим правочином.

Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, єдиним учасником (засновником) Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" є Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг".

Згідно статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг" в редакції від 25.06.2012 та інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, станом на дату укладення оскаржуваного правочину учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг" були:

Компанія «КОНОФІКС ЛІМІТЕД» (Konofix Limited), реєстраційний номер: НЕ 230248, місцезнаходження: Кіпр, місто Лімасол, вулиця Колокотроні енд Хрисорогіаті з часткою 99,999%, що відповідає 99999 голосам на загальних зборах учасників;

ОСОБА_2 , громадянин України з часткою 0,001% Статутного капіталу Товариства, що відповідає 1 голосу на загальних зборах учасників.

Відповідно до п. 16.8.3. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг", в редакції від 29.05.2020, директор Товариства укладає від імені Товариства угоди або контракти в межах та з урахуванням обмежень встановлених планами Товариства, цим Статутом, рішеннями загальних зборів учасників, в тому числі має право вчиняти будь які правочини, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, а також зобов`язань за цим правочином не перевищує суму, яка еквівалентна 500 0000 (п`ятсот тисяч) доларів США, згідно офіційного курсу НБУ, встановленого на день укладання такого правочину.

Предметом оскаржуваного правочину була частина частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Форстерінг" в розмірі 28,17%, вартістю 84 500 000,00 грн.

В свою чергу, станом на дату укладання оскаржуваного договору - 12.10.2020, 500 0000 (п`ятсот тисяч) доларів США згідно офіційного курсу НБУ (28,2098 грн. за 1 долар США) еквівалентно 14 104 900,00 грн.

Таким чином, частина частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Форстерінг" в розмірі 28,17%, вартістю 84 500 000,00 грн., придбана Товариством з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг", значно перевищує визначений статутом позивача розмір правочинів і щодо таких сум в статуті позивача та Законі України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» існують, обмеження на їх самостійне укладання керівником позивача.

Тобто, укладанню оскаржуваного правочину мало передувати рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг", яке мало прийняти рішення про надання згоди на вчинення такого правочину відповідними особами.

У відзиві на позов відповідач вказав, що тодішнім керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Анкос-Едвенс"(копію рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" № 01-09/10-20 від 09.10.2020 відповідно до якого директор був наділений повноваженнями на укладання оскаржуваного правочину. До відзиву додано копію такого рішення, засвідченого уповноваженим представником відповідача, при цьому, у відзиві відповідач зазначив, що йому надавалась лише копія такого документу.

Зі змісту наведеного рішення учасника № 1-09/10-20 від 09.10.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг" вбачається, що особа яка його підписала не мала відповідної компетенції, оскільки зокрема, пунктом 8.1.2.Статуту визначено виключну компетенцію Загальних зборів Учасників, а саме:

(л) відчуження будь яким чином нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, що належать Товариству;

(н)відчуження майна Товариства на суму, що становить 50% і більше відсотків майна Товариства;

(с) надання попередньої згоди на укладання від імені Товариства таких договорів та/або контрактів:

- договори та/або контракти, строк дії яких перевищує 12 календарних місяців;

- договори та/або контракти, загальна сума зобов`язань Товариства за якими в гривнях перевищує еквівалент 10 000 (десять тисяч),00 доларів США згідно з офіційним курсом встановленим НБУ на день укладання чи підписання такої угоди та /або контракту;

- угоди та/або контракти, що передбачають придбання та/або відчуження, заставу об`єктів нерухомого майна, в тому числі земельних ділянок, транспортних засобів, об`єктів права інтелектуальної власності Товариства та /або Третіх осіб;

- угоди та /або контракти, що передбачають придбання та/або відчуження частки в статутному капіталі господарського Товариства, акцій, облігацій, інших інструментів ринку цінних паперів в Україні;

- видача векселів незалежно від суми, на яку вони видаються;

- трудові договори з Головним бухгалтером Товариства, бухгалтерами, заступниками директора Товариства, іншими працівниками заробітна плата яких в гривнях перевищує еквівалент 1000,00 доларів США (одна тисяча доларів США 00 центів) згідно з офіційним курсом, встановленим НБУ на день укладення трудового договору.

Натомість, відповідно до положень статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг" директор здійснює поточне керівництво діяльністю товариства та вирішує всі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції Загальних зборів учасників товариства.

Компетенція директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг" визначена пунктом 8.4.2. Статуту цього товариства, а саме:

(а) організація виконання рішень загальних зборів Учасників;

(б) розгляд результатів господарської діяльності Товариства;

(в) розгляд результатів роботи окремих підрозділів Товариства та їх керівництва з прийняттям відповідних рішень за результатами;

(г) представництво без довіреності перед третіми особами, державними органами, судовими інстанціями;

(д) формування порядку денного Загальних зборів Учасників, зберігання всіх рішень загальних зборів Учасників та Протоколів, надання учасникам виписок з Протоколів та копій рішень, що стосуються цього Учасника;

(є) вирішення питань про використання прибутку та покриття збитків в межах вимог цього Статуту;

(ж) розгляд та затвердження документів, що регламентують діяльність Товариства (в межах компетенції);

(і) визначення порядку виплати Учасникам частини прибутку в натуральному та/або грошовому вигляді.

Права директора Товариства визначені в п.8.4.4 Статуту, і відповідно до п.п.(а) право розпоряджатися майном Товариства обмежується випадками, передбаченими підпунктами (л),(н),(с) пункту 8.1.2 Статуту, яким визначається виключна компетенція Загальних зборів Учасника.

Отже, з вказаних вище положень Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг" вбачається, що до компетенції директора товариства не належить представництво самого товариства як учасника (засновника, акціонера) інших юридичних осіб, директор не наділений повноваженнями від імені товариства брати участь у загальних зборах учасників юридичних осіб, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг" є учасником (засновником, акціонером), та приймати одноособово від імені товариства рішення з питань порядку денного таких юридичних осіб.

Натомість, статутом Товариства передбачено право виключної компетенції Загальних зборів учасників, надання попередньої згоди на укладання угод та/або контрактів, що передбачають придбання та/або відчуження, заставу об`єктів нерухомого майна, в тому числі земельних ділянок, транспортних засобів, об`єктів права інтелектуальної власності Товариства та/або Третіх осіб.

Виходячи з приписів Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг" можна дійти висновку, що у випадку, якщо статутом Товариства прямо не передбачено право директора Товариства представляти інтереси Товариства на загальних зборах іншої юридичної особи, відповідні дії можуть вчинятися директором виключно на підставі зборів учасників такого товариства.

Наведені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду у постанові від 30.04.2020 у справі № 925/1147/18.

Таким чином, участь у загальних зборах товариства за відсутності відповідного рішення загальних зборів товариства-учасника, виходить за межі повноважень директора товариства-учасника.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг" у письмових поясненнях вказало, що загальні збори учасників останнього не приймали рішення щодо уповноваження директора Кедровського В.С. виступати від імені товариства, як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг", не приймали рішення про уповноваження його на участь у Загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" та прийняття будь-яких рішень з питань діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг", в тому числі з питань придбання частки в статутному капіталі та уповноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" на підписання відповідного договору.

Стаття 167 Господарського кодексу України визначає, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Отже, спірні правовідносини регулюються, зокрема Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» станом на момент підписання спірного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та пункту 8.1.1. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівер Холдинг" загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Згідно з частиною 1 статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Відповідно до частини 1 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

За змістом частини 2 статті 92 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Згідно із ч.2 ст.97 Цивільного кодексу України виконавчий орган є органом управління товариством.

У відповідності до статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора). Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов`язкові для учасників товариства, дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

Відповідно до частин першої та другої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).

Частина третя статті 203 Цивільного кодексу України визначає загальні вимоги до волевиявлення учасника правочину, яке повинне відповідати внутрішній волі та бути вільним від факторів, що викривляють уявлення особи про зміст правочину при формуванні її волевиявлення чи створюють хибне бачення існування та змісту волевиявлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, приймаються виключно загальними зборами учасників, якщо інше не передбачено статутом товариства.

Тобто дані положення закону передбачають виключне прийняття рішення загальними зборами учасників.

На підставі встановлених обставин та наведених норм суд дійшов висновку, що оскаржуваний правочин укладено з порушенням приписів частини третьої статті 203 Цивільного кодексу України та статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання недійсним договору № 1 купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Форстерінг" від 12.10.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Анкос-Едвенс" суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, заявлені вимоги щодо визнання недійсним акту № 1 приймання-передачі частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Форстерінг" від 12.10.2020 задоволенню не підлягають зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Метою будь-якого правочину є досягнення певних юридичних наслідків, що мають істотне значення для сторін правочину.

Отже, правочин - це вольові, правомірні дії, безпосередньо спрямовані на досягнення правового результату, а саме на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Спірний акт приймання-передачі майна від 12.10.2020 є документом, який не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а лише засвідчує факт приймання-передачі майна, а саме частки у статутному капіталі товариства.

Отже, виходячи з приписів зазначених правових норм, суд дійшов висновку, що спірний акт приймання-передачі не є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України, а відтак, не може бути визнаний недійсним.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26.01.2022 у справі № 911/2525/19.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, враховуючи приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача в на користь позивача підлягає стягненню 2 481,00 грн. судового збору.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним договір № 1 купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Форстерінг" від 12.10.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Анкос-Едвенс".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Анкос-Едвенс" (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4; ідентифікаційний код 42538308) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.М.К.-Білдінг" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51/53, офіс 54; ідентифікаційний код 35532412) судовий збір в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

4. В іншій частині позовну заяву залишити без задоволення.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення направити сторонам та розпоряднику майна боржника.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.01.2023.

Суддя П.П. Чеберяк