РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.12.2022Справа № 910/18846/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Старовойтова Є. А., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (вул. Саксаганського, 77, Київ, 01032, )

до Моторного (транспортного) страхового бюро України (Русанівський бульвар, буд.8, Київ, )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЗДОЛБУНІВСЬКА, будинок 7-Д, );

2) Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "Аска" (69005, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ВУЛИЦЯ ПЕРЕМОГИ, будинок 97-А, );

3) Акціонерне товариство Страхова Компанія "Інго" (01054, місто Київ, ВУЛИЦЯ БУЛЬВАРНО-КУДРЯВСЬКА, будинок 33, );

4) Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (03117, місто Київ, пр. Перемоги, будинок 65, );

5) Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ФІЗКУЛЬТУРИ, будинок 30, )

про визнання недійсним рішення Загальних зборів

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - відповідач, МТСБУ) про визнання недійсним рішення Загальних зборів членів Моторного (транспортного) страхового бюро України, оформленого пунктом 2.1 (Пропозиція 2) питання 2 протоколу від 15.11.2018 №186/2018, яким затверджено Порядок повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантій внесків до фонду страхових гарантій з врахуванням пропозицій, висловлених під час засідання; визнання недійсним рішення Загальних зборів членів Моторного (транспортного) страхового бюро України оформлене протоколом №186/2018 від 15.11.2018, яким затверджено "Порядок повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантій внесків до фонду страхових гарантій".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюванні ним рішення Загальних зборів повних членів МТСБУ прийняті з порушенням вимог законодавства, установчих та внутрішніх документів відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 підготовче засідання відкладено на 19.01.2022.

28.12.2021 до відділу діловодства суду представником Моторного (транспортного) страхового бюро України подано клопотання про залучення до справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, а також відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується з позовними вимогами з огляду на їх необґрунтованість та незаконність, оскільки відповідачем дотримано вимоги закону та установчих документів відповідача під час скликання та проведення загальних зборів 15.11.2018; кошти для збільшення розміру ДГВ ФСГ не були розподілені у якості перестрахової премії за договором внутрішнього страхування; рішення з питання про внесення змін до Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками-повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань за договорами міжнародного страхування прийнято 7-ма з 9-ти страховиків; твердження позивача щодо відсутності номера свідоцтва актуарія тощо на затвердженому Порядку та наведених формулах розрахунків є необґрунтованими, оскільки п. 8.3. Порядку містить зазначення про розрахунки страховиків актуарними методами, однак це свідчить про обов`язковість розрахунків особою - актуарієм.

У підготовчому засіданні 19.01.2022 судом оголошено перерву до 09.02.2022.

09.02.2022 до відділу діловодства суду представником Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" подано заперечення стосовно задоволення клопотання МТСБУ про залучення третіх осіб.

Також, 09.02.2022 до відділу діловодства суду представником Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" подано відповідь на відзив, у якій позивач вказує на ігнорування відповідачем встановлених судом обставин та висновків у справах №910/19441/20 та 910/2802/20, та помилкове посилання на Порядок фінансових взаємовідносин між страховиками повними членами МТСБУ в редакції від 15.11.2018 з огляду на прийняття рішення Загальних зборів від 15.11.2018 з порушенням вимог законодавства та статуту МТСБУ, порушення внаслідок прийнятих рішень прав та інтересів позивача, стосовно порядку та внесення змін до договору приєднання від 28.12.2012. При цьому, як зазначає позивач, відповідачем не доведено ознайомлення позивача про зміст Порядку повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантійних внесків до фонду страхових гарантій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"; Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "Аска"; Акціонерне товариство Страхова Компанія "Інго"; Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС"; Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша", підготовче засідання відкладено на 02.03.2022.

Підготовче засідання, призначене на 02.03.2022, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2022 підготовче засідання призначено на 06.07.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 підготовче засідання відкладено на 03.08.2022.

Підготовче засідання, призначене на 03.08.2022 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 підготовче засідання призначено на 07.09.2022.

04.08.2022 представником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЕРША" до відділу діловодства суду подано пояснення, у яких третя особа-8 зазначає, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач був обізнаний із можливістю внесення змін до Порядку; порядок денний загальних зборів 15.11.2018 одноголосно затверджений учасниками засідання; зазначення у пункті 8.3 порядку фінансових взаємовідносин між страховиками-повними членами МТСБУ щодо проведення розрахунків актуарними методами, за принципами обережності та обачності не означає обов`язковість їх здійснення актуарієм.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05.10.2022.

05.10.2022 до відділу діловодства суду представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні 05.10.2022 оголошено перерву розгляду справи по суті до 19.10.2022.

Судове засідання, призначене на 19.10.2022, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва розгляд справи по суті призначено на 03.11.2022.

У судовому засіданні 03.11.2022 оголошено перерву до 01.12.2022.

25.11.2022 через підсистему "Електронний суд" представником позивача подано заперечення щодо заяви про застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні 01.12.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, в свою чергу представник відповідача проти задоволення позову заперечив просив відмовити, представники третіх осіб у засідання не прибули, хоча про дату, час та місце засідання повідомлялись належним чином.

У судовому засіданні 01.12.2022 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 39.1 ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Статут МТСБУ затверджується зборами засновників (членів) МТСБУ, погоджується з Уповноваженим органом та реєструється відповідно до вимог законодавства. МТСБУ не може виступати засновником чи співзасновником юридичних осіб, що займаються підприємницькою діяльністю та/або мають на меті одержання прибутку.

У п. 1.1 Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України зазначено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - Бюро) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності) за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у Бюро є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 44.1 ст. 44 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" органами управління та контролю МТСБУ є: загальні збори членів МТСБУ; Координаційна рада МТСБУ; президія; дирекція; інші визначені Статутом МТСБУ органи.

Згідно з п. 1.5 Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України органами управління Бюро є Загальні збори членів Бюро, Загальні збори повних членів Бюро, Президія Бюро та Дирекція Бюро. Органами контролю Бюро є Координаційна Рада та Ревізійна комісія. Структура, функції, компетенція, порядок формування та роботи органів управління та контролю Бюро визначається чинним законодавством та цим Статутом.

Відповідно до ч. 45.1 ст. 45 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" загальні збори членів МТСБУ складаються з усіх страховиків - асоційованих і повних членів МТСБУ та є вищим органом МТСБУ.

Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" є повним членом Моторного (транспортного) страхового бюро України.

У розділі 5 Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України зазначено, що страховики можуть входити до складу Бюро як асоційовані та повні його члени.

Відповідно до п. 5.1 Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України асоційовані члени - це страховики, які: - мають ліцензію на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; - визнають та виконують положення цього Статуту; - сплачують членські внески згідно з рішеннями Загальних зборів членів Бюро та/або Президії, у випадках, передбачених цим Статутом; - сплатили до централізованого страхового резервного фонду захисту потерпілих у ДТП (далі - фонд захисту потерпілих) гарантійний внесок у розмірі, визначеному положенням про фонд захисту потерпілих, у сумі, не меншій за еквівалент 100 тисяч євро. Розмір гарантійного внеску страховика до фонду захисту потерпілих визначається положенням про фонд захисту потерпілих; - здійснюють внески до централізованих страхових резервних фондів (крім фонду страхових гарантій) згідно з положенням про фонд захисту потерпілих, положенням про порядок і умови формування централізованих страхових резервних фондів та положенням про порядок розміщення коштів централізованих страхових резервних фондів Бюро; - виконують вимоги договору про співпрацю між ними та Бюро. Асоційовані члени мають право укладати внутрішні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, дія яких поширюється тільки на територію України.

Згідно з п. 5.2 Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України повні члени - це страховики - члени Бюро, які: - виконали умови п. 5.1 цього Статуту; - сплатили до централізованого страхового резервного фонду страхових гарантій (далі - фонд страхових гарантій) гарантійний внесок на умовах, визначених у міжнародній системі автомобільного страхування "Зелена картка". Розмір гарантійного внеску страховика до фонду страхових гарантій визначається положенням про фонд страхових гарантій; - виконують вимоги договорів про співпрацю між ними та Бюро, угод, укладених Бюро з уповноваженими організаціями інших країн з страхування цивільно-правової відповідальності.

Повні члени мають право укладати внутрішні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, дія яких поширюється на територію України, та договори міжнародного страхування, дія яких поширюється на території інших країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

У п. 6.4 Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України зазначено, що для набуття статусу повного члена Бюро страховик зобов`язаний: - бути асоційованим членом Бюро; - сплатити до фонду страхових гарантій гарантійний внесок на умовах, визначених у міжнародній системі автомобільного страхування "Зелена картка". Розмір гарантійного внеску страховика до фонду страхових гарантій визначається положенням про фонд страхових гарантій.

Відповідно до п.п. "е" п.п.8.2.2 п.8.2 Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України до компетенції Загальних зборів повних членів МТСБУ належить, зокрема, питання затвердження внутрішніх нормативних документів Бюро щодо питань встановлення порядку укладання та виконання договорів міжнародного страхування, порядку надання фінансових гарантій та забезпечення платоспроможності страховиків - повних членів Бюро та Бюро як члена міжнародної системи автострахування "Зелена картка".

Відповідно до п. 8.2.3 Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України загальні збори повних членів складаються з усіх страховиків - повних членів. Представники Дирекції Бюро беруть участь у Загальних зборах повних членів Бюро з правом дорадчого голосу. Головує на Загальних зборах повних членів Бюро Президент Бюро, або за рішенням Загальних зборів повних членів - Директор (Генеральний директор) Бюро, Заступник Директора (Заступник Генерального директора) Бюро чи інша особа з числа представників страховиків - повних членів.

Згідно з п. 8.2.4 Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України загальні збори повних членів скликаються з ініціативи Директора (Генерального директора) Бюро або не менше ніж 2 (двох) повних членів Бюро. Скликання Загальних зборів повних членів здійснюється Дирекцією Бюро.

Відповідно до п. 8.2.5 Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України загальні збори повних членів визнаються повноважними, якщо на них присутні не менше 2/3 загальної кількості повних членів Бюро.

У відповідності до п. 8.2.12. Статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України інші питання регламенту та періодичності засідань Загальних зборів повних членів Бюро встановлюються Загальними зборами повних членів.

Відповідно до п.п. "е" п.п.8.2.2 п.8.2 Статуту МТСБУ до компетенції Загальних зборів повних членів МТСБУ належить, зокрема, питання затвердження внутрішніх нормативних документів Бюро щодо питань встановлення порядку укладання та виконання договорів міжнародного страхування, порядку надання фінансових гарантій та забезпечення платоспроможності страховиків - повних членів Бюро та Бюро як члена міжнародної системи автострахування "Зелена картка".

Регламент та періодичність засідань повних членів МТСБУ на момент їх проведення, з урахуванням вимог п. 8.2.12 статуту відповідача, визначено в рішенні з питання 4 порядку денного Загальних зборів повних членів МТСБУ, затвердженого протоколом № 2 від 27.01.2000.

Згідно підпункту 1 п.п. 4.1. п. 4 Протоколу № 2 від 27.01.2000 Загальних зборів повних членів МТСБУ, чергові Збори проводяться щоквартально, як правило, в приміщенні МТСБУ. Порядок денний чергових зборів формується виконавчим органом МТСБУ, пропонується на розгляд страховикам - повним членам МТСБУ і доводиться електронною поштою не пізніше, ніж за 10 робочих днів до проведення Зборів. Страховики можуть вносити пропозиції на адресу МТСБУ щодо порядку денного (листом, факсом або електронною поштою) не пізніше, ніж за чотири робочі дні до дати проведення зборів.

Листом від 08.11.2018 вих. № 8/34775 МТСБУ проінформувало керівників страховиків повних членів МТСБУ про скликання на 15.11.2018 чергових Загальних зборів повних членів МТСБУ з наступним порядком денним:

1. Про зміни до ПАУЗК.

2. Про заходи за програмою "Стоп Фальшивка" на IV квартал 2018 (матеріали додаються).

3. Про розробку веб-сервісів для отримання страховиками-повними членами МТСБУ інформації про врегулювання справ в ПАУЗК.

4. Про концепцію електронної "Зеленої картки" (е-МІС).

5. Про окремі рішення Загальних зборів повних членів МТСБУ.

В переліку відправлених додатків у вказаному листі відповідачем вказано план заходів за програмою "Стоп Фальшивка" на IV квартал 2018 року та план бюджету витрат щодо організації роботи програмного комплексу "Зелена картка" інформаційно-телекомунікаційної системи "Гарант-1" в тестовому режимі на пунктах пропуску через державний кордон України на IV квартал 2018 року.

15.11.2018 було відбулися чергові Загальні збори повних членів МТСБУ України.

Результати даного засідання уповноваженими особами відповідача оформлені протоколом № 186/2018 від 15.11.2018.

За результатами розгляду питання 2 порядку денного Загальних зборів повних членів МТСБУ "Про внесення змін до "Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками-повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань за договорами міжнародного страхування" (пункт 8.3. у новій редакції) прийнято, зокрема, рішення:

Пропозиція 2

2.1. Затвердити Порядок повернення страховикам частини сплачених цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій з врахуванням пропозицій, висловлених під час засідання.

Результати голосування:

«ЗА» - 7 (ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп», ТДВ «СДВ «СТДВ «Глобус», ПрАТ СК «ПЗУ Україна» ПрАТ «СК «ІНГО Україна», «НАСК «Оранта», ПрАТ «СК «Перша», ПрАТ «УАСК «АСКА»)

«ПРОТИ» - 2 (АТ «СГ «ТАС», ПрАТ «УТСК»)

Рішення прийняте.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсним рішення Загальних зборів членів Моторного (транспортного) страхового бюро України, оформленого пунктом 2.1 (Пропозиція 2) питання 2 протоколу від 15.11.2018 №186/2018, яким затверджено Порядок повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантій внесків до фонду страхових гарантій з врахуванням пропозицій, висловлених під час засідання; визнання недійсним рішення Загальних зборів членів Моторного (транспортного) страхового бюро України оформлене протоколом №186/2018 від 15.11.2018, яким затверджено "Порядок повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантій внесків до фонду страхових гарантій".

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на порушення відповідачем п. 4.1.(1) Протоколу №2 від 27.01.2000, позаяк останнім скликано збори за 5 робочих днів замість встановлених 10 робочих днів та за умови не підготовки остаточних редакцій документів, які повинні бути затверджені на відповідних зборах.

Водночас, порядок денний, відображений в остаточній редакції протоколу від 15.11.2018, затверджений протоколом №186/2018, суттєво відрізняється від порядку, викладеного в листі позивача від 08.11.2018 №8/34775, оскільки складався з 7 питань, а не 5 та зміною черговості їх розгляду.

При цьому, другим питанням попередньо розісланого та затвердженого порядку денного загальних зборів (лист від 08.11.2018 вих. № 8/34775) взагалі не виносились питання: "Про затвердження порядку повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій"; "Про надання вказівок Дирекції та Комітету з питань "Зеленої картки" щодо проведення попередніх розрахунків коштів цільових додаткових внесків до ФСГ, що підлягають поверненню страховикам - повним членам МТСБУ".

Вказане, за твердженням позивача, порушує його право на подання пропозицій щодо порядку денного, строк для надання яких встановлено п. 4.1. Протоколу №2 від 27.01.2000 та становить не пізніше ніж за чотири робочих дні до дати проведення Зборів.

Крім того, в абзаці 2 пункту 2.1. "Порядок повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантій внесків до фонду страхових гарантій" зазначається, що показники усіх страховиків - учасників пулу внутрішнього перестрахування (ПВП) розглядаються як показники одного страховика. Рішення про наявність або відсутність коштів цільових додаткових внесків до ФСГ до повернення приймаються однаковими для всіх страховиків - учасників ПВП в розрахунковому році, при цьому усі компанії-члени пулу внутрішнього перестрахування розглядаються як один страховик.

Як зазначає позивач, застосуванням такого формулювання, не будучи окремою стороною договору приєднання від 28.12.2012, Загальні збори повних членів МТСБУ не мали повноважень будь-яким чином врегульовувати будь-які договірні відносини сторін за договором приєднання від 28.12.2012, в тому числі в частині проведення розрахунків, а тим більше визначати усіх членів Пулу внутрішнього перестрахування в якості єдиного страховика, що не відповідає вимогам ст. 634 Цивільного кодексу України.

Також, позивач зазначає, що в порушення ст. 10 Закону України "Про страхування" та п. 8.3 Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками - повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань за договорами міжнародного страхування, затвердженого Загальними зборами повних членів МТСБУ 29.11.2012 (Протокол №110/2012) з подальшими змінами "Порядок повернення страховикам частини сплачених цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій" та наведені до нього формули розрахунків сум повернення не містить підпису актуарія.

Оцінюючи подані сторонами та третіми особами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом положень зазначених вище норм права сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Під час розгляду корпоративних спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів юридичної особи, господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: 1) невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; 2) порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; 3) позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах;

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ;

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів.

Вказаний перелік підстав визнання недійсними зборів учасників не є вичерпним, а залежить від того, чи були і як саме були порушені права учасників (акціонерів, членів).

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Вказаний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/9823/17.

Отже, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Так, постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 у справі №910/19441/20 встановлено наступні обставини.

Відповідно до рішення Загальних зборів повних членів МТСБУ, затвердженого протоколом №2 від 27.01.2000 з врахуванням п.8.2.12 Статуту МТСБУ визначено регламент та періодичність засідань повних членів МТСБУ. Згідно з п.4.1. вказаного протоколу порядок денний чергових зборів формується виконавчим органом МТСБУ, пропонується на розгляд страховикам - повним членам МТСБУ і доводиться електронною поштою не пізніше ніж за 10 робочих днів до проведення зборів.

В порушення вказаного порядку МТСБУ повідомило позивача про проведення 15.11.2018 загальних зборів повних членів МТСБУ листом 08.11.2018 за вих. № 8/34775. При цьому, виконавчим органом МТСБУ було сформовано та запропоновано для розгляду учасників зборів порядок денний:

1. Про зміни до ПАУЗК.

2. Про заходи за програмою "Стоп фальшивка на IV квартал 2018 та їх фінансування (матеріали додаються).

3. Про розробку веб-сервісів для отримання страховиками-повними членами МТСБУ інформації про врегулювання справ в ПАУЗК.

4. Про концепцію електронної "Зеленої картки" (е-МІС).

5. Про окремі рішення Загальних зборів повних членів МТСБУ.

При цьому, відповідачем до листа прикріплено два додатки, а саме: План заходів за програмою "Стоп Фальшивка" на IV квартал 2018 та План бюджету витрат щодо організації роботи програмного комплексу "Зелена картка".

Змінений порядок денний, повний пакет документів був надісланий учасникам безпосередньо в день проведення зборів 15.11.2018 об 11 год. 40 хв.

Змінений порядок денний передбачає 7 питань, змінює черговість їх розгляду та включає:

1. Про спільний лист ПАТ СК "УСГ" та СТДВ "СК "Глобус" від 12.11.2018 р.

2. Про внесення змін до "Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками-повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань за договорами міжнародною страхування" (пункт 8.3 у новій редакції).

3. Про зміни до ПАУЗК.

4. Про заходи за програмою "Стоп Фальшивка" на IV квартал 2018 та їх фінансування.

5. Про розробку веб-сервісів для отримання страховиками-повними членами МТСБУ інформації про врегулювання справ в ПАУЗК.

6. Про концепцію електронної "Зеленої картки" (е-МІС).

7. Про окремі рішення Загальних зборів повних членів МТСБУ.

Таким чином, відповідачем (Моторним (транспортним) страховим бюро України) порушено регламент організації та проведення 15.11.2018 Загальних зборів повних членів МТСБУ. При цьому, порушено і право позивача на подання пропозицій щодо порядку денного, строк для надання яких встановлено п. 4.1 протоколу №2 Загальних зборів повних членів МТСБУ від 127.01.2000 та становить не пізніше ніж за чотири робочих дні до дати проведення Зборів.

Отже, постанова Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2021 у справі №910/19441/20, якою встановлено факт порушення регламенту організації та проведення 15.11.2018 Загальних зборів повних членів МТСБУ та факт порушення права позивача на подання пропозицій щодо порядку денного, не може бути поставлена під сумнів, а інші рішення, в тому числі й у даній справі, не можуть їй суперечити.

При цьому, суд не враховує посилання відповідача на факт завчасної обізнаності позивача зі змістом "Порядку повернення страховикам частини сплачених цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій", позаяк жодних належних та допустимих доказів на підтвердження такої обізнаності матеріали справи не містять.

Зокрема, не є таким доказом лист Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" від 10.10.2018 №633.

Водночас, суд погоджується з доводами позивача, що його несвоєчасне ознайомлення зі змінами порядку денного, зокрема, щодо включення до другого питання окремих питань: "Про затвердження порядку повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій"; "Про надання вказівок Дирекції та Комітету з питань "Зеленої картки" щодо проведення попередніх розрахунків коштів цільових додаткових внесків до ФСГ, що підлягають поверненню страховикам - повним членам МТСБУ" є порушенням права позивача на подання пропозицій щодо порядку денного, строк для надання яких встановлено п. 4.1. Протоколу №2 від 27.01.2000 та становить не пізніше ніж за чотири робочих дні до дати проведення Зборів.

Щодо доводів позивача про порушення Загальними зборами повних членів МТСБУ 15.11.2018 своїх повноважень та втручання у договірні відносити сторін за Договором приєднання від 28.12.2012 суд зазначає наступне.

Згідно з п. 43.2.1, п. 43.2 ст. 43 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" одним з джерел формування централізованих страхових резервних фондів 43.2.1. додаткові гарантійні внески у розмірі, визначеному МТСБУ.

Відповідно до ч. 43.3 ст. 43 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядок і умови формування централізованих страхових резервних фондів встановлюються положенням про порядок і умови формування централізованих страхових резервних фондів, що затверджується президією МТСБУ та погоджується з Координаційною радою МТСБУ.

За змістом абзацу 4 ст. 43 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" кошти, сплачені страховиком як додатковий гарантійний внесок до централізованих страхових резервних фондів МТСБУ, використовуються для виконання зобов`язань такого страховика перед МТСБУ. Кошти, сплачені страховиком як додатковий гарантійний внесок до фонду захисту потерпілих, також можуть використовуватися для виконання зобов`язань такого страховика за внутрішніми договорами страхування перед членами МТСБУ, а сплачений як додатковий гарантійний внесок до фонду страхових гарантій - для виконання зобов`язань цього страховика за договорами міжнародного страхування та правочинами, пов`язаними з перестрахуванням його відповідальності за договорами міжнародного страхування.

Відповідно до п. 2.4. Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань за договорами міжнародного страхування, затвердженого Протоколом загальних зборів повних членів МТСБУ від 29.11.2012 №110/2012, розмір цільових додаткових внесків до ФСГ визначається щомісячно, на підставі звітних даних страховика про укладені договори міжнародного страхування, внесені в ЦБД МТСБУ. Про нараховані суми цільових додаткових внесків до ФСГ інформаційна система МТСБУ інформує страховика та виконання в інформаційній системі МТСБУ операції «підтвердження закриття звітного періоду».

Сплата перестрахувальної премії за договорами внутрішнього перестрахування за кожного з страховиків здійснюється за рахунок коштів цільових додаткових внесків такого страховика до ФСГ (п. 3.4. Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань за договорами міжнародного страхування).

Судом встановлено, що за умовами Договору облігаторного квотно-пропорційного перестрахування з лімітом відповідальності до 500 тис. євро включно, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з перестрахуванням відповідальності за договорами міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.12.2012 (далі - договір), укладеного між страховиками, які зазначені у Реєстрі страховиків цього договору (додаток 1), кожен з них виступає перестрахувальником у відношенні до укладених ними договорів міжнародного страхування та як перестраховик у відношенні до договорів міжнародного страхування, укладених іншими страховиками - сторонами цього договору (надалі - страховики або, відповідно перестрахувальник, перестраховик) та Моторним (транспортним) страховим бюро України (надалі - МТСБУ).

Згідно із додатком № 1 до договору до складу страховиків-учасників договору входять: ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-авто", ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія Аска", ПрАТ Акціонерна страхова компанія "Інго Україна", ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", ПрАТ "Страхова група "ТАС", ПрАТ "Страхова компанія "Перша".

Пунктом 2.1. договору передбачено, що терміни вживаються у такому значенні: - договір зовнішнього перестрахування - договір перестрахування ексцеденту збитку за договорами міжнародного страхування з лімітом відповідальності понад 500 тис. євро, або з нижчим лімітом відповідальності, укладений страховиками повними членами МТСБУ з перестраховиками, які не є членами МТСБУ, відповідно до вимог Порядку забезпечення платоспроможності страховиків-повних членів (шляхом перестрахування) та Бюро як члена міжнародної системи автострахування "Зелена карта", затвердженому загальними зборами повних членів МТСБУ;

- пул внутрішнього перестрахування - об`єднання страховиків-повних членів МТСБУ з метою перестрахування відповідальності за договорами міжнародного страхування серед членів пулу, утворене у відповідності до вимог, затверджених Загальними зборами страховиків-повних членів МТСБУ.

Пунктами 3.1., 3.2., 3.3. договору встановлено, що за цим договором здійснюються перестрахові виплати за страховими з випадками, що настали в перестраховий період; першим перестраховим періодом є 2013 календарний рік, з 01.01.2013 по 31.12.2013, обидві дати включно; кожним наступним перестраховим періодом є кожен календарний рік з 1 січня до 31 грудня, обидві дати включно.

Цей договір набирає чинності з 1 січня 2013 року (п. 4.1. договору).

Відповідно до п. 6.2.2 Договору, перестрахувальник зобов`язаний сплачувати цільові додаткові гарантійні внески до ФСГ.

Згідно із пунктом 11.3 Договору у випадку несплати страховиком цільових додаткових гарантійних внесків до ФСГ за підсумками звітного періоду у визначений строк частка участі в ризиках страховика, який має таку заборгованість перерозподіляється між іншими страховиками.

Відповідно до п. 12.3. договору цей договір може бути доповнений або змінений за взаємною згодою усіх його сторін. Така згода може бути оформлена у формі додаткової угоди або протокольним рішенням зборів сторін.

Пунктом 12.4 договору передбачено, що рішення зборів сторін є прийнятим, якщо за нього проголосували сторони, які мають разом частку участі (квоту) в ризиках за договором не менше 60% у поточному перестраховому періоді згідно із додатком 2 до договору . Такі рішення можуть бути прийняті з будь-яких питань, що стосуються цього договору, окрім питань: припинення цього договору; та виключення страховика зі складу учасників цього договору. Опитування страховиків може бути проведено шляхом листування.

Порядок укладення договору облігаторного перестрахування зазначений у пункті 12.8 договору, згідно із яким цей договір укладається у наступному порядку:

попередньо схвалений Дирекцією МТСБУ та страховиками, які відповідно до рішення Загальних зборів повних членів МТСБУ визначені учасниками цього договору, підписується МТСБУ та надсилається таким страховикам з пропозицією про приєднання відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України;

страховик протягом 10 днів з дня надходження до нього пропозиції МТСБУ надає МТСБУ два примірники Акту про приєднання за формою, визначеною в додатку 3 до цього Договору, які підписані страховиком та скріплені його печаткою;

МТСБУ протягом 5 днів з дня отримання примірників Акту від страховика підписує їх, скріплює своєю печаткою, повертає один примірник страховику, який зазначений у такому акті, вносить записи у Реєстр страховиків-учасників цього договору (додаток 1) та направляє копію такого Реєстру всім Страховикам, які сторонами цього договору.

Договір облігаторного перестрахування укладений сторонами шляхом приєднання страховика до умов цього договору на підставі акта про приєднання до цього договору.

Позивач приєднався до договору облігаторного перестрахування шляхом підписання акта про приєднання від 28.12.2012 (додаток № 3 до договору).

Відповідно до положень статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 5 частини четвертої статті 179 Господарського кодексу України визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Отже, договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Договір облігаторного перестрахування укладений сторонами з урахуванням положень ст. 634 Цивільного кодексу України шляхом приєднання страховика до умов цього договору згідно з акта про приєднання до цього договору.

Отже, Договір облігаторного перестрахування за своєю правовою природою є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України.

МТСБУ, як сторона договору, яка встановила умови договору облігаторного перестрахування, у п. 12.3 визначила порядок внесення змін та доповнень у такий договір.

Так, згідно з п. 12.3 договору договір може бути доповнений або змінений за взаємною згодою усіх його сторін. Така згода може бути оформлена у формі додаткової угоди або протокольним рішенням зборів сторін.

Зазначені умови договору відповідають вимогам статті 651 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, у відповідності до погоджених сторонами умов договору облігаторного перестрахування, обов`язковість яких встановлена ст. 629 Цивільного кодексу України, договір може бути змінений лише за згодою усіх його сторін, з оформленням таких змін шляхом укладання додаткової угоди або прийняттям протокольного рішення зборами сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, загальними зборами відповідача пунктом 2.1 (Пропозиція 2) питання 2 протоколу від 15.11.2018 №186/2018 затверджено Порядок повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантій внесків до фонду страхових гарантій з врахуванням пропозицій, висловлених під час засідання.

Цей порядок розроблений відповідно до п. 8.3. Порядку фінансових взаємовідносин між страховиками-повними членами МТСБУ для забезпечення безумовного виконання зобов`язань за договорами міжнародного страхування, затвердженого Загальними зборами повних членів МТСБУ 29.11.2012 (Протокол №110/2012) з подальшими змінами (п. 1.1. Порядку повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантій внесків до фонду страхових гарантій).

За змістом пункту 2.1. затвердженого Порядку повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантій внесків до фонду страхових гарантій МТСБУ щорічно, в строк до 01 квітня, здійснює розрахунки для визначення суми коштів цільових додаткових внесків до ФСГ страхових гарантій, яка може бути повернута страховикам - членам МТСБУ за черговий розрахунковий рік.

Показники усіх страховиків - учасників пулу внутрішнього перестрахування (ПВП) розглядаються як показники одного страховика. Рішення про наявність або відсутність коштів цільових додаткових внесків до ФСГ до повернення приймається однаковим для всіх страховиків - учасників ПВП в розрахунковому році. При цьому усі компанії-члени пулу внутрішнього перестрахування розглядаються як один страховик.

В той же час, умови договору приєднання від 28.12.2012 не визначають учасників Пулу внутрішнього перестрахування єдиним страховиком і не передбачають можливості розподілення коштів Пулу внутрішнього перестрахування у спосіб, визначений у Порядку повернення страховикам частини сплачених цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій (в редакції від 15.11.2018, затвердженій протоколом №186/2018).

Тобто, затверджені умови Порядку повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантій внесків до фонду страхових гарантій МТСБУ по суті є внесенням змін до договору перестрахування від 28.12.2012, хоча такий порядок не є частиною договору перестрахування.

При цьому, як вбачається з протоколу №186/2018 від 15.11.2018, «за» затвердження Порядку повернення страховикам частини сплачених цільових додаткових внесків до фонду страхових гарантій проголосували не всі страхові компанії, а саме Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" (позивач) та Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" проголосували «проти».

Суд зазначає, що пункт 12.4 договору визначає загальний порядок прийняття рішень зборами сторін з питань, що стосуються цього договору, тоді як п. 12.3 цього договору регламентовано порядок прийняття рішень щодо внесення змін та доповнень до договору.

Зокрема, згідно з п. 12.3 договору такий може бути доповнений або змінений за взаємною згодою усіх його сторін. Така згода може бути оформлена у формі додаткової угоди або протокольним рішенням зборів сторін.

Разом з тим, в силу частини 2 статті 634 Цивільного кодексу України договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона виходячи зі своїх інтересів не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Таким чином, сторона, яка приєдналася, наділяється правом вимагати зміни або розірвання договору приєднання, навіть, при формальній законності його змісту, у випадку: 1) якщо внаслідок укладення договору вона позбавляється прав, які звичайно мала; 2) якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання; 3) якщо в договорі містяться інші умови, що є явно обтяжливими для сторони, яка приєдналася.

Частина друга статті 634 Цивільного кодексу України чітко передбачає випадки, коли договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася. Відповідні обставини мають бути доведені.

Однак, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність підстав для внесення змін до договору перестрахування від 28.12.2012.

Суд зазначає, що у даному випадку, з огляду на встановлені умови договору, приписи частини першої статті 651 Цивільного кодексу України, зміни до договору можуть бути внесені виключно за взаємною згодою усіх його сторін, незалежно від того, яким чином оформлюються такі зміни: додатковою угодою або протокольним рішенням зборів Сторін.

Отже, оскільки, позивач та ПрАТ "Страхова група "ТАС" проголосували проти внесення змін до договору, тобто, не було отримано згоди усіх сторін договору, відповідно внесення змін до договору не відбулося, а наведені у рішенні умови з відповідного питання зборів сторін не є такими, що регулюють спірні правовідносини.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28.10.2021 у справі № 910/2802/20.

Таким чином, враховуючи факт порушення регламенту організації та проведення 15.11.2018 Загальних зборів повних членів МТСБУ та недотримання сторонами договору від 28.12.2012 порядку, встановленого імперативними нормами ч. 2 ст. 634 Цивільного кодексу України та п. 12.3 договору при прийнятті оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Водночас, під час розгляду справи відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, з огляду на те, що позивачем порушено спеціальну позовну давність в один рік, передбачену п. 8 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України.

Як визначено статтею 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами ст. 257, 258 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність, зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

Скорочений строк позовної давності щодо вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, встановлений пунктом 8 частини другої статті 258 ЦК України, який набув чинності 17.06.2018 відповідно до Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", застосовується лише до оскарження рішень ТОВ та ТДВ і не застосовується до вимог про визнання недійсним рішення інших юридичних осіб (у тому числі МТСБУ). Зважаючи на суть спірних правовідносин, вимоги Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", яким встановлена спеціальна позовна давність щодо вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, не можуть застосовуватися за аналогією закону до вимог про оскарження рішень загальних зборів Загальних зборів членів Моторного (транспортного) страхового бюро Українивідповідно до статті 8 Цивільного кодексу України. У такому разі, оскільки інше не передбачено законом, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 904/686/19.

Таким чином, помилковими є посилання відповідача на строк спеціальної позовної давності, передбачений п. 8 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, у даному випадку до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів МТСБУ застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Відповідно до частин 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за грошовим зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання зобов`язання.

За змістом частини 5 статті 267 якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, який діяв до моменту звернення позивача з позовом.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.".

Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 258 пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та встановлені судом обставини, а саме, дату звернення позивача із даним позовом до суду - 15.11.2021 (дата на поштовому конверті, у якому надійшла позовна заява), та вимоги позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів рішення Загальних зборів членів Моторного (транспортного) страхового бюро України, оформленого пунктом 2.1 (Пропозиція 2) питання 2 протоколу від 15.11.2018 №186/2018, трирічна позовна давність щодо цих вимог у справі позивачем не пропущена.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Під час розгляду справи відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростували заявлені позовні вимоги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення Загальних зборів членів Моторного (транспортного) страхового бюро України, оформлене пунктом 2.1 (Пропозиція 2) питання 2 протоколу від 15.11.2018 №186/2018, яким затверджено Порядок повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантій внесків до фонду страхових гарантій з врахуванням пропозицій, висловлених під час засідання.

3. Визнати недійсним рішення Загальних зборів членів Моторного (транспортного) страхового бюро України оформлене протоколом №186/2018 від 15.11.2018, яким затверджено "Порядок повернення страховиками частини сплачених цільових додаткових гарантій внесків до фонду страхових гарантій".

4. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; ідентифікаційний код: 21647131) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний код: 22945712) судовий збір у розмірі 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн 00 коп.

5. Після набрання рішенням суду законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці підписання повного тексту рішення здійснюється після виходу судді з відпустки.

Повний текст рішення складено та підписано 21.02.2023

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА