ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2687/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Кнут В.Ю., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФД"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІК"

про стягнення 527658,34 грн.;

за участю представників строрін

від позивача - адвокат Кравець Р.Ю., Мартиненко А.В. (в режимі відеоконференції)

від відповідача не прибув

12.10.2022 р. до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІК" про стягнення 527658,34грн як безпідставно отриманих за договором № 270421-40 від 27.04.2021 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів.

Позивач просив розглядати справу в судовому засіданні з викликом сторін у спрощеному провадженні.

Ухвалою від 17.10.2022 суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначив засідання на 16.11.2022 о 10 год. 30хв. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву та заяви із запереченнями (в разі наявності) проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 04.11.2022 задоволено заяву відповідача із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 16 листопада 2022 року о 10 год. 30хв.

Ухвалами суду від 08.11.2022 та від 09.11.2022 судом задоволено клопотання представників позивача про участь в засіданні в режимі відеоконференції власними засобами.

14.11.2022 до суду надійшов відзив (разом з доказами надіслання позивачу), у якому відповідач просить також поновити строк для його подання, яке судом задоволено в засіданні 30.11.2022.

Засідання 16.11.2022 не відбулось через відсутність електропостачання, тому суд призначив підготовче засідання на 30.11.2022.

Суд ухвалою від 16 листопада 2022 р. повернув Товариству з обмеженою відповідальністю „ХІЛДОМ ЛОГІСТІК зустрічну позовну заяву, оскільки позови не взаємопов`язані і спільний їх розгляд не є доцільним, оскільки вони не виникають з одних правовідносин та задоволення зустрічного позову не може виключати повністю або частково задоволення первісного позову.

21.11.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, а 22.11.2022 - докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

В підготовчому судовому засіданні 30.11.2022 р. представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою подання додаткових доказів.

Згідно приписів ч.3, 4 ст.80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Оскільки відповідач не виконав вищезазначені вимоги процесуального законодавства не повідомив письмово суд про докази, які не можуть бути подані; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаних доказів, станом на 30.11.2022 р. не надав письмових пояснень з обґрунтуванням поважності причин неподання доказів у встановлений законом строк, - враховуючи обізнаність відповідача 03.11.2022 р. про те, що 17.10.2022 р. Господарським судом Одеської області відкрито провадження у справі, - суд 30.11.2022 р. відмовив Відповідачу у задоволенні усного клопотання, закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 21.12.2022 р.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, що підтверджується відповідною розпискою.

У відзиві відповідач проти позову заперечує з наступних підстав.

Протягом березня-травня 2022 року ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» були надані транспортно-експедиторські послуги Замовнику (ТОВ «ВФД»), пов`язані із морським перевезенням вантажу у 40-ка футових контейнерах із порту Цзуцзян (Китай) до порту Констанца (Румунія), що підтверджується коносаментом №COSU. У зв`язку з запровадженням на всій території України воєнного стану через військову агресію росії проти України, контейнерна лінія COSCO SHIPPING [КОСКО ШИППІНГ], яка є власником контейнерного обладнання, в якому перевозився вантаж Замовника, запровадила практику внесення грошових депозитів в якості застави на випадок втрати або пошкодження контейнерного обладнання. Без внесення депозиту вивезення контейнерів з вантажем з порту Констанци (Румунія) було неможливим.

У зв`язку з цим, 24 травня 2022 року ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» було отримано рахунок №КО-00004600 від TOB «КОСКО ШИППІНГ Лайнз (Україна) КО., ЛТД», яке виступає офіційним агентом контейнерної лінії COSCO SHIPPING [КОСКО ШИППІНГ], на суму 527658.34 гривень з посиланням на коносамент №COSU. У зв`язку з цим, ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» цього ж дня виставив рахунок №1602д на суму 527658.34 гривень на адресу Позивача. 26 травня 2022 року згаданий рахунок був оплачений Позивачем, що дозволило вивезти контейнери з порту Констанца та доставити їх до Києва.

Відповідно до правил та умов контейнерної лінії COSCO SHIPPING [КОСКО ШИППІНГ], повернення депозиту відбувається після повернення контейнерів. Обидва 40-ка футові контейнери були повернуті у володіння контейнерної лінії COSCO SHIPPING [КОСКО ШИППІНГ] 08.07.2022 року та 11.07.2022 року відповідно, що підтверджується роздруківкою з сайту контейнерної лінії COSCO SHIPPING LINES, що додається. Після цього 15.07.2022 року ТОВ «КОСКО ШИППІНГ Лайнз (Україна) КО., ЛТД», яке виступає офіційним агентом контейнерної лінії COSCO SHIPPING [КОСКО ШИППІНГ] повернуло 527658.34 гривень на рахунок ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС», що підтверджується платіжним дорученням №1188 від 15.07.2022 року.

31 серпня 2022 року Сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків, яким підтвердили наявність заборгованості ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» перед ТОВ «ВФД» на суму 527 658,34 гривень.

Відступлення права вимоги TOB «I.S.C. H.D.» до ТОВ «ВФД» на користь Позивача.

21 вересня 2022 року між TOB «I.S.C. H.D.» (як Первісним кредитором) та ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» (як Новим кредитором) було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії), далі - «Договір цесії», відповідно до якого TOB «I.S.C. H.D.» відступило своє право вимоги до Боржника (ТОВ «ВФД»), яка виникла за Договором ТЕО. Як вбачається з преамбули Договору цесії, станом на дату укладення цього Договору існує непогашена заборгованість Боржника перед Первісним кредитором в сумі 878139.90 гривень, яка виникла внаслідок зміни офіційного курсу гривні до долара США, який встановлюється Національним банком України, під час надання послуг Первісним кредитором Боржнику за Основним зобов`язанням. Згідно преамбули Договору цесії, Первісний кредитор безвідклично погоджується передати (відступити) Новому кредитору усі права, що виникають з Первісного договору, включаючи право вимоги Основного зобов`язання Боржника перед Первісним кредитором, яке виникло за Основним договором.

Відповідно до пункту 2 Договору цесії, Сторони домовилися, що Первісний кредитор передає Новому кредитору обов`язок щодо належного повідомлення Боржника про відступлення прав за Основним договором. На виконання цього пункту, Новий кредитор (ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС») підготував та відправив на адресу Відповідача електронною поштою Повідомлення про відступлення права вимоги від 22.09.2022 року, що підтверджується e-mail від 22.09.2022 р. (додається).

Отже, Відповідач - ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» - набув право вимоги до Відповідача - ТОВ «ВФД» - на підставі Договору цесії, укладеного з TOB «I.S.C. H.D.» на суму 878139,00 гривень, що значно перевищує розмір кредиторської заборгованості ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» перед ТОВ «ВФД», який складає 527 658,34 гривень.

26 вересня 2022 року ГОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» надіслало на адресу ТОВ «ВФД» претензію №1 із вимогою про відшкодування документально підтверджених витрат, понесених експедитором в інтересах клієнта за договором транспортного експедирування, в сумі 878139,90 гривень. Факт надсилання претензії №1 підтверджується e-mail повідомленням від 26.09.2022 року. Жодної відповіді на згадану претензію №1 ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» отримано не було, так само, як і грошових коштів. Оскільки Позивач відмовився задовольнити обгрунтовані вимоги ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС», засновані на Договорі цесії, ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС», у своючергу, вирішило притримати повернення грошових коштів, які лише на 60% перекривають борг Позивача перед Відповідачем до врегулювання нього питання у судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши представників позивача, суд

в с т а н о в и в:

27.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВФД» (далі Позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» (далі Відповідач, виконавець) укладено Договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів №270421-40 (далі - Договір), за яким Відповідач як виконавець за Договором зобов`язувався надати Позивачу як замовнику транспортно-експедиторські послуги.

За умовами п.8.1. Договору строк його дії до 31.12.2021 р. За відсутності повідомлення сторін про його розірвання Договір автоматично продовжується на кожен наступний календарний рік.

Матеріалами справи підтверджується, що 24 травня 2022 року ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» виставило рахунок ТОВ «ВФД» №1602 на загальну суму 527 658,34 грн., де серед найменувань робіт/послуг було вказано - збір за безпеку контейнерного обладнання та наднормативне використання контейнера на користь судноплавної лінії - CND (а.с.10).

Судом встановлено, що 26 травня 2022 року платіжним дорученням №2487 ТОВ «ВФД» було оплачено низку рахунків, що були виставлені ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС», серед яких вказано оплату по рахунку №1602 від 24.05.2022 року (а.с.11).

31 серпня 2022 року між ТОВ «ВФД» та ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» було підписано акт звіряння (а.с.12), в якому встановлено наявність переплати від ТОВ « ВФД » на загальну суму 527 658,34 грн.

В подальшому ТОВ «ВФД» було з`ясовано, що переплата виникла за рахунком №1602 на загальну суму 527 658,34 грн., де серед найменувань робіт/послуг було вказано - збір за безпеку контейнерного обладнання та наднормативне використання контейнера на користь судноплавної лінії - CND, оскільки жоден збір за безпеку контейнерного обладнання та наднормативне використання контейнера на користь судноплавної лінії - CND в інтересах ТОВ «ВФД» не сплачувався.

Матеріалами справи підтверджується, що 27 вересня 2022 року в інтересах ТОВ «ВФД» було відправлено адвокатський запит до ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» з проханням надати копії підтверджуючих розрахункових документів про перерахування грошових коштів, які були сплачені ТОВ «ВФД» згідно рахунку №1602 від 24 травня 2022 року за Договором №270421-40 на кінцевого одержувача, який має право отримувати збір за безпеку контейнерного обладнання та наднормативне використання контейнера на користь судноплавної лінії - CND (а.с.13).

За твердженням позивача, жодних документів ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» на підтвердження понесення витрат на збір за безпеку контейнерного обладнання та наднормативне використання контейнера на користь судноплавної лінії - CND в інтересах ТОВ « ВФД » надано не було, кошти повернуті не були.

Оплата Позивачем безпідставно виставленого ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» рахунку на суму 527 658,34 грн. за оплату товарів (робіт, послуг), які не були вчинені ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС», стала підставою звернення Позивача з позовною заявою до суду.

Позовні вимоги ТОВ «ВФД» підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

В рахунку №1602 від 24.05.22 р. на загальну суму 527 658,34 грн., серед найменувань робіт/послуг було вказано - збір за безпеку контейнерного обладнання та наднормативне використання контейнера на користь судноплавної лінії - CND.

Відповідно до п. 2.2.7. Договору замовник вчасно оплачує послуги та штрафні санкції за понаднормовий простій контейнерів в порту і кінцевому місці призначення (демередж, детеншн, зберігання) за тарифами судноплавної лінії і порту призначення та додаткові заходи контролю (зважування, рентген, огляд) за тарифами відповідного терміналу, на підставі рахунків Виконавця.

Згідно п. 3.5. Виконавець оплачує перевезення та інші послуги третіх осіб з коштів за рахунок і за дорученням Замовника (вантажоодержувачів, вантажовідправників та інших осіб). Кошти, що надійшли на рахунок Виконавця від Замовника, не переходять у його власність і не є виручкою, а вважаються транзитними для подальших оплат перевезення та інших послуг третіх осіб (портів, перевізників, брокерів, тощо). У власності Виконавця залишається плата за виконання експедиторських послуг, розмір якої розраховується згідно п.3.2., яка підлягає оподаткуванню в порядку, визначеному законодавством.

Враховуючи викладене, суд погоджується з Позивачем, що, по-перше, отримання Відповідачем коштів для їх подальшого перерахування третім особам не є платою за договірні зобов`язання, і відповідно Договір не є правовою підставою для набуття у власність чи збереження коштів перерахованих для передачі третім особам. По-друге, отримання коштів Відповідачем для подальшого передання їх третім особам може здійснюватися виключно за дорученням Замовника.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про транспортно-експедиційну діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (СІМ); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Статтею 12 Закону України «Про транспортно-експедиційну діяльність» передбачено, що клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Наведені положення чинного законодавства дозволяють дійти висновку, що праву експедитора вимагати відшкодування підтверджених та погоджених з клієнтом додаткових витрат кореспондує обов`язок клієнта відшкодувати документально понесені експедитором витрати. Безпосередньо сам факт включення до умов договору експедирування переліку та загальної вартості послуг за договором не є правовою підставою для покладення на клієнта обов`язку сплатити вартість таких послуг. Експедитор у будь-якому випадку зобов`язаний документально підтвердити понесення таких витрат.

Отже, правовою підставою для набуття та збереження коштів експедитором для погашення витрат перед третіми особами є документальні підтверджені витрати, а не довільно виставлені рахунки на підставі загального договору про транспортне експедирування.

Відповідачем разом з відзивом надано рахунок-фактуру №КО-00004600 від 24.05.2022 р. на суму 527658,34 грн. (а.с.100), де в якості Постачальника зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю „КОСКО ШИППІНГ Лайнз (Україна) КО, ЛТД, Одержувачем зазначено ТОВ „ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС збір за безпеку контейнерного обладнання та наднормативне використання контейнера на користь судноплавної лінії CND, з аналізу якого не вбачається, що він є доказом на підтвердження понесених Відповідачем витрат перед третіми особами саме в інтересах Позивача.

Відповідачем також надано платіжне доручення №1188 від 15.07.2022 р., яким підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю „КОСКО ШИППІНГ Лайнз (Україна) КО, ЛТД перерахувало ТОВ „ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС 527658,34 грн. - повернення депозиту після повернення контейнерів.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним.

Аналіз норм статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зазначені умови виникнення зобов`язання з безпідставного набуття майна наявні, зокрема, у випадку, коли перехід грошей відбувся в рахунок оплати послуг, не узгоджених сторонами у предметі договору у встановленому договором порядку або в разі фактичного ненадання набувачем коштів послуг, які передбачені предметом договору, який не передбачає передплату, оскільки оплата послуг, не передбачених істотною умовою щодо предмету договору відбувається поза межами умов договору чи інших правових підстав, а за умовами договору про надання послуг, який не передбачає передплату, підставою зустрічного кореспондуючого обов`язку замовника з оплати послуг виконавця є факт надання послуг, у зв`язку з чим в разі оплати фактично не наданих послуг набувач одержує грошові кошти, які не передбачені умовами договору, відповідно й зобов`язання з повернення таких коштів регулюються положеннями глави 83 Цивільного кодексу України та не ґрунтуються на договірному обов`язку.

Факт набуття Відповідачем майна (грошових коштів в розмірі 527 658,34 грн.) та факт набуття Відповідачем цього майна саме за рахунок Позивача (в результаті переказу з рахунку Позивача на рахунок Відповідача платіжним дорученням від 26.05.2022 року №2487) підтверджується матеріалами справи та фактично не заперечується сторонами.

Матеріалами справи підтверджується відсутність правових підстав для набуття Відповідачем спірної суми грошових коштів, оскільки жодних документально підтверджених витрат на оплату збору за безпеку контейнерного обладнання та наднормативне використання контейнера на користь судноплавної лінії СND саме в інтересах Позивача - Відповідачем не надано. Відповідач не надав докази понесених витрат, а також не підтвердив надання послуг Актом виконаних робіт як це передбачено Договором (п. 3.11. та п. 6.4. Договору), отримавши таким чином кошти не на виконання умов Договору, що свідчить про очевидну відсутність між сторонами господарських зобов`язань з надання послуг, вказаних у рахунку №1602 від 24.05.2022 року, а отже, відсутність достатніх правових підстав для набуття Відповідачем за рахунок Позивача коштів у сумі 527 658,34 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Щодо посилання відповідача у відзиві на те, що 21 вересня 2022 року між TOB «I.S.C. H.D.» (як Первісним кредитором) та ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» (як Новим кредитором) було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії), далі - «Договір цесії», відповідно до якого TOB «I.S.C. H.D.» відступило своє право вимоги до Боржника (ТОВ «ВФД»), яка виникла за Договором транспортно-експедиторських послуг, - суд зазначає, що вищевказаний договір не є підставою позовних вимог, його дослідження не входить до предмету доказування у даній справі.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України", № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240 ГПК України, - суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІК" (Код ЄРДПОУ 33139540, м. Одеса Лідерсовський бульвар 5, офіс 100) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФД» (Код ЄРДПОУ 41834596, м. Київ вул. Єлизавети Чавдар 5 літ А) грошові кошти у сумі 527658,34 грн та 7914,89 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складання повного тексту рішення 27 грудня 2022 р.

Суддя В.В. Литвинова