ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" грудня 2022 р. Cправа № 902/90/21

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Переродова С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Право О.П." (вул.Пирогова, 76Б, офіс. 132, м. Вінниця, 21037; )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд" (вул. Заводська, 1, с.Северинівка, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23126; )

про банкрутство

Представники сторін не з`явились

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа за заявою ТОВ "Юридична фірма "Право О.П." до ТОВ "Конкорд" про банкрутство.

Ухвалою суду від 03.03.2021 року, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Конкорд"; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Комлика І.С.

16.11.2022 року до суду від кредитора - ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 01.11.2022 року (вх. № 01-36/844/22) про виключення з реєстру кредиторів боржника у справі № 902/90/21.

Ухвалою від 18.11.2022 року вказану заяву призначено до розгляду на 26.12.2022 року - 11:00 год.

Ухвалою від 05.12.2022 року задоволено клопотання арбітражного керуючого Комлика І.С. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою програмного забезпечення "EasyCon". Ухвалено забезпечити участь арбітражного керуючого Комлика І.С. у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 902/90/21, яке відбудеться 26.12.2022 року - 11:00 год., в приміщенні Господарського суду Вінницької області, з використання системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

В судове засідання на визначену дату учасники провадження у даній справі не з`явились.

Натомість, 26.12.2022 року до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання б/н від 23.12.2022 року про розгляд справи за його відсутності.

Також, судом встановлено, що 30.11.2022 року до суду від арбітражного керуючого Комлика І.С. надійшло письмове пояснення № 02-35/2595 від 21.11.2022 року, в якому зазначено, що вимоги ОСОБА_1 підлягають виключенню з реєстру вимог кредиторів боржника у даній справі, в зв`язку з відсутністю грошового зобов`язання.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про виключення з реєстру кредиторів боржника у справі № 902/90/21 та дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне.

Так, за змістом вказаної заяви та наявних матеріалів справи вбачається наступне.

31.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання кредиторських вимог в розмірі 9 600 000,00 грн.

Вказані вимоги були заявлені на підставі договору поруки, який укладено 21.02.2020 року між ТОВ "Конкорд" (поручитель) та ОСОБА_1 (кредитор), предметом якого були зобов`язання поручителя перед кредитором за виконання ТОВ " Династія В.В " (боржник) свого обов`язку за договором купівлі-продажу права вимоги, укладеним 01.02.2020 року між кредитором і боржником.

Ухвалою суду від 05.07.2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про визнання кредиторських вимог у справі № 902/90/21, повністю. Визнано грошові вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Конкорд" в розмірі 9 600 000,00 грн. (четверта черга задоволення) та 4 540,00 грн. витрат на сплату судового збору (перша черга задоволення).

Разом з тим, рішенням Господарського суду Вінницької області від 08.02.2022 року у справі № 902/90/21(902/931/21) за позовом: ТОВ "Конкорд" до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, в межах справи № 902/90/21 про банкрутство ТОВ "Конкорд", позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір поруки б/н від 21.02.2020 року, який укладено між ТОВ "Конкорд" та ОСОБА_1 .

Рішення у встановленому законом порядку не оскаржено, ніким не скасовано та набрало законної сили 10.03.2022 року.

Посилаючись на положення ст.ст. 11, 509 ЦК України, ОСОБА_1 зазначає про відсутність у нього правової підстави бути кредитором у справі про банкрутство ТОВ "Конкорд", оскільки згаданий вище договір поруки було визнано недійсним, та відповідно у ТОВ "Конкорд" відсутні зобов`язання перед ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 відмовляється від грошових вимог до ТОВ "Конкорд" у розмірі 9 600 000,00 грн. боргу та у заяві просить суд виключити грошові вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Конкорд" у розмірі 9 600 000,00 грн. з реєстру вимог кредиторів боржника.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому, 21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУ з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 169 ГПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ст. 1 КУ з процедур банкрутства, розпорядник майна - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном.

Статтею 12 КУ з процедур банкрутства визначені права та обов`язки арбітражного керуючого, та закріплено обов`язок арбітражного керуючого щодо ведення реєстру вимог кредиторів.

Згідно ч. 3 ст. 44 КУ з процедур банкрутства, розпорядник майна зобов`язаний, окрім іншого, вести реєстр вимог кредиторів.

Згідно абз. 8 ч. 2 ст. 47 КУ з процедур банкрутства, розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КУ з процедур банкрутства, вимоги до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів визначає державний орган з питань банкрутства.

Згідно п.п. 1, 10 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань банкрутства та на який покладено обов`язок визначати форму та порядок ведення реєстру кредиторів шляхом розроблення, видання та оприлюднення регуляторних актів.

Пунктом 1 Вимог до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17.08.2020 № 2778/5 (далі - Вимоги) встановлено, що ці Вимоги визначають порядок ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність) (далі - Реєстр) та вимоги до форми Реєстру, організаційні підходи при складанні, веденні та внесенні змін до Реєстру на всіх стадіях провадження справи про банкрутство (неплатоспроможність).

Реєстр - це єдина уніфікована система записів про кредиторів боржника та їхні вимоги. Під записом розуміється внесення до Реєстру відомостей про кредитора та вимоги кредитора (п.2).

Отже, ведення та внесення змін до реєстру вимог кредиторів арбітражними керуючими (керуючими санації, ліквідаторами) здійснюється відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства з урахуванням положень, передбачених зазначеними Вимогами.

Аналіз пунктів 1 - 6 Вимог дає підстави для висновку про те, що реєстр вимог кредиторів - це єдина уніфікована система записів про кредиторів боржника та їхні вимоги, яка ведеться державною мовою, в електронному вигляді за встановленою формою, підтримання якої в актуальному стані покладено на арбітражного керуючого та боржника, та доступ до якої мають конкурсні та забезпечені кредитори, інвестори, а також поточні кредитори (з моменту ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури або введення процедури погашення боргів боржника) згідно з Порядком функціонування автоматизованої системи "Банкрутство та неплатоспроможність", затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 18.02.2020 №594/5.

Згідно п.1 Розділу III Вимог, арбітражний керуючий починає ведення Реєстру за результатами попереднього засідання господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність). Підставою для внесення відомостей до Реєстру є ухвала (постанова) господарського суду або інформація, отримана під час провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) (списання або прощення боргів, задоволення вимог кредиторів, зміна відомостей про кредитора тощо).

У випадку повного погашення вимог кредитора або відмови кредитора від вимог у графі Примітки відповідного запису Реєстру робиться відмітка про повне погашення або про виключення вимог кредитора із зазначенням дати та підстав погашення чи виключення (п.14 розділу III Вимог).

З огляду на наведене вище, суд дійшов до висновку, що саме на арбітражного керуючого покладений обов`язок внесення змін до реєстру та виключення кредиторських (грошових) вимог зі складу реєстру вимог кредиторів, тобто суд не має повноважень втручатись в діяльність арбітражного керуючого і вести реєстр кредиторських вимог.

Позиція стосовно компетенції ведення реєстру вимог кредиторів саме арбітражним керуючим, який на підставі інформації отриманої, зокрема, під час провадження у справі про банкрутство, вносить відповідні відомості до реєстру - також викладена у постановах Верховного Суду від 25.05.2021 року у справі № 915/684/14, від 01.06.2022 року у cправі № 5004/407/12).

Враховуючи наведені вище обставини та положення закону в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 б/н від 01.11.2022 року (вх. № 01-36/844/22) про виключення з реєстру кредиторів боржника у справі №902/90/21.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 12, 44 КУ з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 18, 42, 169, 232-236, 242, 326 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 б/н від 01.11.2022 року (вх. № 01-36/844/22) про виключення з реєстру кредиторів боржника у справі №902/90/21.

2. Копію ухвали направити рекомендованим листом згідно переліку та на відомі суду адреси електронної пошти: ТОВ "Юридична фірма "Право О.П." - ; ТОВ "Конкорд" - ; арбітражного керуючого Комлика І.С. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ТОВ "Енерго Збут Транс" - , представнику ТОВ "Енерго Збут Транс" - Білоусовій О.О. - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ПП "Інвест Альянс" - і; ТОВ "Мега-Буд Україна" - , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адвокату Кравчуку М.О. - .

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 28.12.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - Фещенку В.І. - АДРЕСА_1 ;

3 - ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 .