РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.12.2022Справа №910/19102/21

За позовомОб`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4"
доФізичної особи-підприємця Іщука Володимира Івановича
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача -
ОСОБА_1
простягнення 35 897,87 грн.

Суддя Бойко Р.В. секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники учасників справи:
від позивача:Чорних С.С.
від відповідача:не з`явився;
від третьої особи:не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Іщука Володимира Івановича про стягнення 35 897,87 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань за Договором оренди №01-12/19 від 01.12.2019 зі сплати орендної плати за користування нежитловим приміщенням площею 151,40 кв.м., розташованим за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 4, під`їзд 2, у зв`язку з чим у Фізичної особи-підприємця Іщука Володимира Івановича виник борг у розмірі 35 897,87 грн.

У змісті позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4" вказує, що очікує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у орієнтовному розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2021 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, які стали підставою для залишення її без руху, згідно ухвали суду від 25.11.2021) відкрито провадження у справі №910/19102/21 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); встановлено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

24.12.2021 засобами поштового зв`язку від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4" надійшло клопотання про долучення доказів понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

24.12.2021 засобами поштового зв`язку від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4" надійшло клопотання про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 у задоволенні клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4" про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

08.02.2022 засобами поштового зв`язку від Фізичної особи-підприємця Іщука Володимира Івановича надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що власником орендованих приміщень є ОСОБА_1 , а відтак саме вона може виступати належним позивачем у справі щодо стягнення боргу за договором оренди з часу набуття права власності на спірне майно.

Крім того, у відзиві на позов відповідач зазначає, що з 08.04.2021 він позбавлений можливості займатись господарською діяльності в орендованому приміщенні, оскільки в результаті переобладнання електропотужностей в будинку, за розпорядженням позивача, електричної потужності вистачало для використання обмеженої кількості електроприладів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2022 вирішено розгляд справи №910/19102/21 здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі №910/19102/21 на 10.03.2022; залучено до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; встановлено Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4" та ОСОБА_1 строк - протягом п`яти днів з дня одержання ухвали, для надання суду пояснень щодо права власності на нежитлові приміщення площею 151,40 кв.м., розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Судове засідання 10.03.2022 не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2022 призначено підготовче засідання на 17.05.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 запропоновано третій особі надати докази проведення державної реєстрації права власності на спірне майно та повторно запропоновано надати пояснення по суті даного спору; встановлено сторонам строк для надання додаткових пояснень - до наступного засідання; відкладено підготовче засідання на 09.06.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 відкладено підготовче засідання до 30.06.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2022 відкладено підготовче засідання до 19.07.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 задоволено клопотання позивача про витребування доказів; витребувано у Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_1 , ПАТ "Трест Київміськбуд-1" та приватного нотаріуса Кузьменко Ю.В. інформацію та належним чином засвідчені копії документів стосовно реєстрації права власності за ОСОБА_1 на приміщення АДРЕСА_5 (реєстраційні номера об`єктів: №000 та №000, номера записів про право власності: № НОМЕР_1 та НОМЕР_3), а саме: Технічний паспорт ТОВ "Компанія "Надійний партнер" від 22.07.2022, Акт приймання-передачі нерухомого майна ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" від 14.10.2007, Договір інвестування у нерухоме майно №4/4-2-ВПН-1П від 29.10.2006, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Столиця", Додаткова угода до Договору інвестування у нерухоме майно від 15.02.2012, Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту Управління державного архітектурно-будівельного контролю м. Київ від 18.08.2006, Акт приймання-передачі нерухомого майна від 14.10.2007, складеного між ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" та ОСОБА_1 ; Технічний паспорт ТОВ "Компанія "Надійний партнер" від 22.07.2021, Технічний паспорт ПрАТ "Трест Київміськбуд-1" від 12.07.2020, Акт приймання-передачі нерухомого майна ПрАТ "Трест Київміськбуд" від 15.10.2007, Договір інвестування у нерухоме майно №4/4-2-ВПН-1П від 29.10.2006, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Столиця", Додаткова угода до Договору інвестування у нерухоме майно від 15.02.2012, Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту Управління державного архітектурно-будівельного контролю м. Київ від 18.08.2006; встановлено строк для надання доказів - 15 днів з моменту отримання ухвали; відкладено підготовче засідання на 09.08.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у зв`язку з невиконанням вимог протокольної ухвали суду від 19.07.2022 повторно витребувано докази у Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_1 , ПАТ "Трест Київміськбуд-1" та приватного нотаріуса Кузьменко Ю.В.; відкладено підготовче засідання у справі на 30.08.2022.

12.08.2022 засобами поштового зв`язку від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на виконання вимог ухвали суду надійшли копії реєстраційних справ №000 та №000.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 відкладено підготовче засідання до 15.09.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 відкладено підготовче засідання до 04.10.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 відкладено підготовче засідання до 20.10.2022.

Призначене на 20.10.2022 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщеннях Господарського суду міста Києва, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2022 наступне підготовче засідання було призначене на 17.11.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 закрито підготовче провадження у справі №910/19102/21; встановлено порядок дослідження доказів в порядку їх розміщення в матеріалах справи; призначено розгляд справи по суті на 01.12.2022.

В судове засідання 01.12.2022 представник позивача з`явився, надав усні пояснення по суті спору, за змістом яких позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та третя особа явку своїх представників в судове засідання, призначене на 01.12.2022, не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про розгляд даної справи були повідомлені належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, враховуючи, що ухвали суду направлялися відповідачу та третій особи на всі відомі суду адреси, а матеріали справи не містять доказів повідомлення іншої адреси проживання третьої особи, то, керуючись приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що ухвали суду по даній справі є такими, що були вручені Фізичній особі-підприємцю Іщуку Володимиру Івановичу та ОСОБА_1 .

Враховуючи такі обставини, як відсутність пояснень щодо причин неявки в засідання, систематичне повернення судової кореспонденції від відповідача та третьої особи, а також відсутність заперечень у представника позивача проти розгляду справи по суті за відсутності представників відповідача та третьої особи, суд дійшов висновку про можливість почати розгляд справи по суті у судовому засіданні 01.12.2022 за відсутності представників Фізичної особи-підприємця Іщука Володимира Івановича та ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 01.12.2022 судом завершено розгляд справи №910/19102/21 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2019 між Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4", як орендодавцем, та Фізичною особою-підприємцем Іщуком Володимиром Івановичем, як орендарем було укладено Договір оренди №01-12/19 (надалі - Договір оренди), у відповідності до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування нежитлове приміщення (допоміжне приміщення будинку) - об`єкт оренди, частину підвалу в корпусі 4, під`їзду 2, з метою облаштування оздоровчого комплексу. План-схема приміщення наведена у додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору оренди за користування приміщенням орендар щомісяця до 10 числа сплачує плату в розмірі 5 000,00 грн. Плата вноситься наперед за кожен місяць.

Згідно з п. 3.3 Договору оренди першим днем строку, за який орендар повинен вносити орендну плату згідно Договору, є день підписання сторонами акта прийому-передачі в оренду приміщення, а останнім днем цього строку є день підписання сторонами акта приймання-передачі з оренди приміщення.

Крім того, орендар сплачує орендодавцю плату за користування: водою, водовідведенням, електроенергією за показниками лічильників та плату за утримання та обслуговування прибудинкової території, відповідно до рахунка - акта відшкодування комунальних витрат щомісяця до 10 числа (п. 3.4 Договору оренди).

Строк оренди: на 2 роки 11 місяців, з дати приймання приміщення за актом приймання-передачі з 01.12.2019 та діє до 30.10.2022 (п. 5.1 Договору оренди).

Відповідно до Акту приймання-передачі нежитлового приміщення (допоміжне приміщення будинку) від 01.12.2019, який є додатком №2 до Договору оренди, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення (допоміжне приміщення будинку) - об`єкт оренди, частину підвалу в корпусі 4, під`їзду 2, площею 151,4 м.кв., розташоване за адресою: Україна, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 4, корпус 4, під`їзд 2.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4" зверталось до Фізичної особи-підприємця Іщука Володимира Івановича з листом-претензією (без номера та дати), в якому вимагало сплати заборгованість у розмірі 35 897,87 грн. протягом 5 днів з дня отримання цього листа-претензії.

Спір у справі виник, у зв`язку із твердженнями позивача про неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором оренди, у зв`язку з чим у Фізичної особи-підприємця Іщука Володимира Івановича виник борг у розмірі 35 897,87 грн.

Укладений сторонами Договір оренди №01-12/19 від 01.12.2019 є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 173, 174, 175, 283, 284, 285, 286 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509, 759, 793, 797 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (Актом приймання-передачі нежитлового приміщення (допоміжне приміщення будинку) від 01.12.2019, який є додатком №2 до Договору оренди) підтверджується факт передання у користування відповідачу орендованого згідно Договору оренди майна з 01.12.2021.

В даному випадку, позивач вказує, що відповідачем не було належним чином виконано взятого на себе зобов`язання зі сплати орендних платежів, а також не внесено плату за користування: водою, водовідведенням, електроенергією за показниками лічильників та плату за утримання та обслуговування прибудинкової території у період з грудня 2019 року по вересень 2021 року (з урахуванням наданих 18.10.2022 позивачем розрахунків ціни позову).

В той же час, матеріали справи не містять Акту здачі-приймання (повернення) об`єкта оренди позивачу, при цьому відповідач у відзиві зазначив, що власником спірного майна з 18.08.2021 є ОСОБА_1 .

Так, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що нежитлове приміщення (підвальний поверх) приміщення 109 в корпусі 4, під`їзду 2, площею 151,4 м.кв., розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , перебуває у власності ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що спір щодо визначення титульного власника приміщення 109 в корпусі 4, під`їзду 2, площею 151,4 м.кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , буде вирішуватись в межах іншого спору, а відтак в даному спорі суд виходить з презумпції правомірності правочину, закріпленої у ст. 204 Цивільного кодексу України, та відсутності доказів оскарження в судовому порядку Договору оренди.

Частиною 1 статті 770 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Законодавство надає наймачу додатковий захист шляхом встановлення правила про те, що перехід права власності на річ, передану у найм, не є підставою для зміни або припинення договору найму. При цьому новий власник речі автоматично набуває прав та обов`язків наймодавця за договором найму та повинен їх виконувати до закінчення строку дії договору або до моменту його припинення з будь-яких інших підстав. Тобто в результаті переходу права власності на найману річ має місце заміна наймодавця в договорі найму (подібні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №909/367/18, від 05.06.2018 у справі №922/2318/17, від 17.07.2018 у справі №923/70/18, від 22.06.2022 у справі №904/5429/18).

Таким чином, враховуючи, що спірне майно з 18.08.2021 знаходитися у власності іншої особи, то відповідно з 18.08.2021 орендодавцем за Договором оренди є ОСОБА_1, а відтак у позивача відсутнє право вимагати від ФОП Іщука В.І. оплати орендної плати та інших платежів за користування таким майном після 18.08.2021.

Окрім того, відповідач стверджує, що він був позбавлений можливості користуватися орендованим майном за цільовим призначенням, оскільки позивачем було переобладнано електропотужності у будинку в результаті чого потужностей вистачало для користування обмеженої кількості електроприладів.

В той же час, позивач зазначає, що жодних відключень від електропостачання орендованого приміщення ним ніколи не вчинялось.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 25.06.2020 у справі №924/233/18, від 30.06.2022 у справі №927/774/20 та 22.02.2022 у справі №904/6293/20).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України", в якому Суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд вважає за необхідне застосовуючи стандарт "balance of probabilities" ("баланс ймовірностей"), за яким факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, а ніж не мав місце.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості (плата за користування водою, водовідведенням, електроенергією за показниками лічильників та плату за утримання та обслуговування прибудинкової території у період з грудня 2019 року по вересень 2021 року) вбачається, що з квітня 2021 року (як стверджує відповідач саме з цього періоду позивачем вчинялись дії, які призвели до зменшення потужності електропостачання до спірних приміщень) споживання електричної енергії та води у спірних приміщеннях почало суттєво зменшуватись та вже в червні 2021 року показники споживання (вартість спожитої електричної енергії та води) були менші ніж у перші місяці після запровадження карантину для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Окрім того, із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що останні показники лічильників у червні 2021 року є початковими показниками лічильників у вересні 2021 року, що свідчить або про те, що у липні-серпні 2021 року електроенергія та вода у спірних приміщеннях взагалі не споживались, або що протягом липня-вересня 2021 року таке споживання було напрочуд низьким (що підтверджує доводи відповідача, що напруги у спірних приміщеннях не вистачало навіть для нагрівання води у електрочайнику).

В будь-якому із цих двох випадків Фізична особа-підприємець Іщук В.І. з незалежних від нього причин не міг використовувати орендоване ним майно за цільовим призначенням - облаштування оздоровчого комплексу, як це передбачено п. 1.1 Договору оренди, в той час як позивач не міг пояснити зникнення напруги у спірних приміщеннях (хоча такі приміщення є частиною будинку, яким здійснює управління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4").

Тобто, з наданих позивачем показників лічильників, як холодного водопостачання, так і електричної енергії, вбачається, що відповідач мав перешкоду в користуванні орендованим приміщенням за цільовим призначенням, оскільки ним приміщення використовувалось для розміщення оздоровчого комплексу, який відповідно повинен споживати значну кількість води та електрики. Це при тому, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ФОП Іщук В.І. сплачував орендну плату та відшкодовував комунальні платежі за січень-квітень 2021 року (тобто, за період, що передував тому, у який, за твердженнями відповідача, у орендованому ним приміщенні впав рівень напруги).

Таким чином, з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про правомірність нарахування орендної плати за три місяці (за виключенням періодів, в які відповідач не міг використовувати приміщення за цільовим призначенням через низьку набпругу, відсутність електропостачання, та періоду, з 18.08.2021 коли орендодавцем за Договором оренди стала третя особа у зв`язку з реєстрацією нею на спірне майно права власності).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

З огляду на викладені норми вбачається, що на орендаря покладається обов`язок сплачувати оренду плату за весь час користування об`єктом оренди у період дії відповідного правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.1 Договору оренди за користування приміщенням орендар щомісяця до 10 числа сплачує плату в розмірі 5 000,00 грн. Плата вноситься наперед за кожен місяць.

Крім того, орендар сплачує орендодавцю плату за користування: водою, водовідведенням, електроенергією за показниками лічильників та плату за утримання та обслуговування прибудинкової території, відповідно до рахунка - акта відшкодування комунальних витрат щомісяця до 10 числа (п. 3.4 Договору оренди).

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що строки оплати відповідачем позивачу орендної плати у розмірі 15 000,00 грн., а також відшкодування комунальних платежів у розмірі 10 897,87 грн., станом на момент розгляду даної справи судом настав.

Відповідачем не надано суду доказів сплати позивачу суми коштів в якості орендної плати у розмірі 15 000,00 грн., а також суми боргу з відшкодування комунальних платежів у розмірі 10 897,87 грн., як і не наведено спростування розміру даної заборгованості.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту невиконання своїх зобов`язань за Договором оренди не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд приходить до висновку, що Фізична особа-підприємець Іщук Володимир Іванович не виконав в повному обсязі своїх грошових зобов`язань за Договором оренди з внесення орендної плати у загальному розмірі 15 000,00 грн. та суми боргу з відшкодування комунальних платежів у розмірі 10 897,87 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

З огляду на викладене, наявність та розмір заборгованості Фізичної особи-підприємця Іщука Володимира Івановича за Договором оренди підтверджується у загальному розмірі 15 000,00 грн. та з відшкодування комунальних платежів у розмірі 10 897, 87 грн., а отже позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В іншій частині в задоволенні позову необхідно відмовити з викладених підстав.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4" просить покласти на Фізичну особу-підприємця Іщука Володимира Івановича судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4" у своєму позові наводило попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікував понести у зв`язку із розглядом даної справи, згідно якого позивач зазначав, що очікує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

При цьому, частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, подано копію Договору про надання правової допомоги від 18.10.2021 (надалі - Договір про надання правової допомоги), укладеного між Адвокатського об`єднання "Сергія Чорного "Голдберг" та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4", як клієнтом, відповідно до умов якого об`єднання зобов`язується надавати правову (правничу) допомогу для захисту у разі порушення, невизнання чи оспорювання прав, свобод та законних інтересів клієнта, відповідно до діючого законодавства, а клієнт зобов`язується сплатити об`єднанню гонорар та винагороду (бонус успіху) за надання правової допомоги, а отже оплатити витрати пов`язані з наданням правової допомоги, відповідно до умов цього Договору, а також інших правочинів, що є невід`ємною частиною даного Договору.

На підтвердження виконання зобов`язань за Договором про надання правової допомоги позивачем надано Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги від 18.01.2021 (надалі - надано Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги) та Акт здачі-приймання адвокатських послуг згідно розділу 3 Договору про надання правової допомоги та відповідно до Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги щодо технічних нежитлових приміщень загальною площею 231.6 кв.м. в підвалі літ. "А", корпус 4, будинок 4, проспект Героїв Сталінграда, м. Київ від 17.11.2021 (надалі - Акт здачі-приймання адвокатських послуг).

З наданого позивачем Акту здачі-приймання адвокатських послуг вбачається, що адвокатом надавалась правова допомога відповідно до такого акту не тільки в межах даної справи.

Пунктом 2 Акту здачі-приймання адвокатських послуг визначено, що адвокатом надано Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4" послуги з підготовки позовної заяви до Господарського суду міста Києва до Фізичної особи-підприємця Іщука Володимира Івановича щодо стягнення заборгованості за Договором оренди №01-12/19 від 01.12.2019 на загальну суму 35 897,87 грн. (вартістю 5 000,00 грн.).

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Здійснюючи розподіл понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, з урахуванням наслідків вирішення даної справи - задоволення позовних вимог частково та відсутності клопотання відповідача поданого в порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на оплату послуг адвоката у розмірі 3 607,16 грн. пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4" задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Іщука Володимира Івановича ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Оазис 4" (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, буд. 4; ідентифікаційний код 40551840) суму боргу з відшкодування комунальних платежів у розмірі 10 897 (десять тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн. 87 коп., суму боргу зі сплати орендної плати у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 1 637 (одна тисяча шістсот тридцять сім) грн. 65 коп. та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 607 (три тисячі шістсот сім) грн. 16 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.01.2023.

Суддя Р.В. Бойко