ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2022 р. Справа№ 910/13395/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників:

від позивача: Шедов І.В.

від відповідача: Федорчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Фонду державного майна України

на рішення Господарського суду міста Києва

від 13.01.2022 (повне рішення складене 31.01.2022)

у справі №910/13395/21 (суддя - Джарти В.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект»

до Фонду державного майна України

про визнання протиправною бездіяльність Фонду державного майна України в частині затягування процесу приватизації державного пакету акцій АТ КІЕП та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року Акціонерне товариство «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» (далі - позивач, Інститут) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Фонду державного майна України (далі - відповідач, Фонд) з вимогами про:

- визнання протиправною бездіяльність Фонду державного майна України щодо управління та розпоряджання часткою в статутному капіталі Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект», а саме: в частині не дотримання встановлених законом строків процесу приватизації та довготривале не проведення аукціону на реалізацію державного пакета акцій розміром 25,000025 % статутного капіталу AT КІЕП;

- зобов`язання Фонд державного майна України вчинити певні дії спрямовані на реалізацію на аукціоні без умов державного пакета акцій розміром 25,000025 % статутного капіталу AT КІЕП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач тривалий час не виконує наказ ФДМУ яким було вирішено провести приватизацію пакету акцій позивача, водночас наявність такого рішення без його реалізації перешкоджає нормальній господарській діяльності позивача.

При цьому, тривале застосування таких обмежень є непропорційним та таким, що порушує загальні принципи господарювання в Україні.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/13395/21 позов Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» до Фонду державного майна України про визнання протиправною бездіяльність Фонду державного майна України в частині затягування процесу приватизації державного пакету акцій АТ КІЕП та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду державного майна України щодо управління та розпоряджання часткою в статутному капіталі Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект», а саме: в частині не дотримання встановлених законом строків процесу приватизації та довготривале не проведення аукціону на реалізацію державного пакета акцій розміром 25,000025 % статутного капіталу Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект».

Зобов`язано Фонд державного майна України вчинити певні дії спрямовані на реалізацію на аукціоні без умов державного пакета акцій розміром 25,000025 % статутного капіталу Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект».

Рішення суду мотивовано тим, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність порушеного права, а обраний ним спосіб захисту є ефективним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Фонд державного майна України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі № 910/13395/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2022 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13395/21 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/13395/21.

08.06.2022 матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2022 апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/13395/21 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

24.06.2022 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/13395/21 за апеляційною скаргою Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/13395/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 27.07.2022.

20.07.2022 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою від 27.07.2022 розгляд справи відкладено на 28.09.2022.

У судовому засіданні 28.09.2022 оголошено перерву у судовому засіданні на 09.11.2022.

У судове засідання 09.11.2022 з`явились представники сторін які надали пояснення по суті спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення винесено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним з`ясуванням усіх істотних обставин, що мають значення для справи.

Відповідач наголошує, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не заборонені законом, при цьому фондом здійснюються дії щодо підготовки до продажу державного пакету акцій на електронному аукціоні, а тому дії відповідача є правомірними та не призводять до порушення прав позивача та не перешкоджають господарській діяльності позивача.

При цьому, вчинення відповідачем його повноважень має певну свободу розсуду, а тому відсутні підстави для визнання дій відповідача неправомірними.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Позивач вказує, що державний пакет акцій мав бути реалізованим ще у 2018 році, а тому доводи відповідача щодо правомірності його дій не відповідають дійсним обставинам справи, при чому приватизацію не здійснено ні у 2018, ні у 2019, ні у 2020, ні у 2021 роках, що й призвело до звернення позивача до суду.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

Наказом Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 447 був затверджений Перелік об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році, до пункту 2 якого включений на приватизацію державний пакет акцій розміром 25,000025% статутного капіталу Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект», що становить 993107 штук акцій.

Відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та на виконання пункту 2 наказу № 447 від 27.03.2018 Фондом державного майна України видано наказ від 25.04.2018 № 559 «Про прийняття рішення про приватизацію Акціонерного товариства Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект», згідно з яким прийнято рішення про приватизацію вказаного підприємства шляхом продажу на аукціоні без умов.

Згідно з підпунктом 2) пункту 3 цього наказу ФДМ України протягом десяти робочих днів з дня видання цього наказу мала бути утворена аукціонна комісія з продажу державного пакету акцій AT КІЕП, склад якої був затверджений наказом Фонду від 10.05.2018 №636. Відповідно до пункту 5 «Положення про діяльність аукціонної комісії для продажу об`єктів малої приватизації», затвердженого наказом ФДМ України від 06.04.2018 № 486, до основних повноважень аукціонної комісії належать: розроблення умов продажу та подання їх на затвердження державному органу приватизації, визначення стартової ціни, визначення стартової ціни з урахуванням зниження стартової ціни, розроблення інформаційного повідомлення про проведення аукціону. Нормами пункту 4 статті 22 Закону № 2269-VIII передбачено, що стартова ціна об`єкта малої приватизації визначається аукціонною комісією на рівні балансової вартості об`єкта (активів об`єкта) малої приватизації.

У подальшому, наказом ФДМУ від 05.07.2018 № 901 був також затверджений план розміщення акцій Товариства (додається), відповідно до плану розміщення акцій AT КІЕП продаж акцій AT КІЕП на аукціоні без умов було заплановано провести в такі строки: початок розміщення - 03.07.2018, завершення - 31.12.2019.

Відповідно до приписів законодавства, після затвердження умов продажу органи приватизації не пізніш як через 10 робочих днів публікують інформаційне повідомлення про приватизацію об`єкта малої приватизації в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України або на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та в електронній торговій системі.

На виконання цієї норми закону, на офіційному спеціалізованому веб-сайті Фонду державного майна України щодо приватизації за посиланням: https://privatization.gov.ua/product/privatization-at-kiivs-kij-naukovo-doslidnij-ta-proektno- konstruktors-kij-institut-energoproekt/ було опубліковано інформацію про об`єкт малої приватизації - Державний пакет акцій розміром 25,0000 % статутного капіталу AT КІЕП, що становить 993107 штук акцій. Номінальна вартість пакета акцій -248276,75 гривень. Із зазначенням інформації про акт, яким об`єкт включено до Переліку об`єктів приватизації - наказ Фонду від 27.03.2018 № 447 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році» та з посиланням на Наказ ФДМУ про прийняття рішення про приватизацію об`єкта № 559 від 25.04.2018.

Також опубліковано інформаційне повідомлення про приватизацію цього ж об`єкта малої приватизації в електронній торговій системі Prozorro.Продажі на веб-сайті: https://prozorro.sale/registries/UA-AR-P-2018-07-26-000140-3 за номером оголошення: UA- AR-P-2018-07-26-000140-3, ID у Prozorro: dd2bl58574bd4e49a9dd597dd6751a28.

Крім того, опубліковано інформаційне повідомлення про приватизацію об`єкта малої приватизації в офіційному друкованому виданні ФДМУ: «Відомості приватизації» від 02.04.2018 № 27(1151).

Однак, після здійснення всіх вищеописаних дій, відповідачем, в порушення строків визначених частиною 5 статті 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», перестали здійснюватися будь-які дії, які були б спрямовані на реалізацію об`єкта малої приватизації - державного пакета акцій розміром 25,0000 % статутного капіталу AT КІЕП, що становить 993107 штук акцій, зокрема, не було здійснено жодної спроби проведення аукціону з продажу об`єкта у визначений законом строк, що не спростовано відповідачем.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач стверджує, що ухилення Фонду від виконання своїх обов`язків щодо приватизації пакету акцій значно обмежує самостійність здійснення господарської діяльності позивачем та створює певні перешкоди.

Відповідач у свою чергу заперечуючи проти позову в своєму відзиві вказав, що наказом Фонду від 22.02.2021 № 237 внесено зміни до наказу Фонду від 05.07.2018 № 901 «Про затвердження плану розміщення акцій акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» та передбачено строк розміщення державного пакета акцій розміром 25% статутного капіталу AT КІЕП - 31.12.2021. Посилаючись на вказані обставини Фонд стверджував про передчасність позову та вказував на те, що господарська діяльність позивача не залежить від факту проведення чи не проведення приватизації пакету акцій.

Пунктом 1.3. Статуту Інституту, затвердженого 20.07.2020 річними Загальними зборами Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» (протокол від 20.07.2020 № 37) (далі - Статут) визначено, що засновником AT КІЕП є держава в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву. Відповідно до Реєстру власників іменних цінних паперів, виданого позивачу Публічним акціонерним товариством «Національний депозитарій України», станом на подання цього господарського позову Держава Україна, в особі керуючого рахунком Фонд державного майна України володіє 993 107 штук простих іменних акцій AT КІЕП з номінальною вартістю всього пакета акцій - 248 276,75 гривень, що становить державний пакет акцій розміром 25,000025 % статутного капіталу AT КІЕП.

Керуючись приписами Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», наказом Фонду державного майна України від 27.03.2018 № 447 був затверджений Перелік об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році, до пункту 2 якого включений на приватизацію державний пакет акцій розміром 25,000025% статутного капіталу Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект», що становить 993107 штук акцій.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» рішення про приватизацію об`єкта, який включено до переліку державної власності, що підлягають приватизації, приймається державним органом приватизації шляхом видання наказу, але не пізніше 30 днів з дня включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації. Опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня видання державним органом приватизації відповідного наказу в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України.

Тому, відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та на виконання пункту 2 наказу № 447 від 27.03.2018 Фондом державного майна України видано наказ від 25.04.2018 № 559 «Про прийняття рішення про приватизацію Акціонерного товариства Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект, згідно з яким прийнято рішення про приватизацію вказаного підприємства шляхом продажу на аукціоні без умов.

Згідно з підпунктом 2 пункту 3 цього наказу ФДМ України протягом десяти робочих днів з дня видання цього наказу мала бути утворена аукціонна комісія з продажу державного пакету акцій AT КІЕП, склад якої був затверджений наказом Фонду від 10.05.2018 №636. Відповідно до пункту 5 «Положення про діяльність аукціонної комісії для продажу об`єктів малої приватизації», затвердженого наказом ФДМ України від 06.04.2018 № 486, до основних повноважень аукціонної комісії належать: розроблення умов продажу та подання їх на затвердження державному органу приватизації, визначення стартової ціни, визначення стартової ціни з урахуванням зниження стартової ціни, розроблення інформаційного повідомлення про проведення аукціону. Нормами пункту 4 статті 22 Закону № 2269-VIII передбачено, що стартова ціна об`єкта малої приватизації визначається аукціонною комісією на рівні балансової вартості об`єкта (активів об`єкта) малої приватизації.

У подальшому, наказом ФДМУ від 05.07.2018 № 901 був також затверджений план розміщення акцій Товариства (додається), відповідно до плану розміщення акцій AT КІЕП продаж акцій AT КІЕП на аукціоні без умов було заплановано провести в такі строки: початок розміщення - 03.07.2018, завершення - 31.12.2019.

Відповідно до приписів законодавства, після затвердження умов продажу органи приватизації не пізніш як через 10 робочих днів публікують інформаційне повідомлення про приватизацію об`єкта малої приватизації в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України або на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та в електронній торговій системі.

На виконання цієї норми закону, на офіційному спеціалізованому веб-сайті Фонду державного майна України щодо приватизації за посиланням: https://privatization.gov.ua/product/privatization-at-kiivs-kij-naukovo-doslidnij-ta-proektno- konstruktors-kij-institut-energoproekt/ було опубліковано інформацію про об`єкт малої приватизації - Державний пакет акцій розміром 25,0000 % статутного капіталу AT КІЕП, що становить 993107 штук акцій. Номінальна вартість пакета акцій -248276,75 гривень. Із зазначенням інформації про акт, яким об`єкт включено до Переліку об`єктів приватизації - наказ Фонду від 27.03.2018 № 447 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році» та з посиланням на Наказ ФДМУ про прийняття рішення про приватизацію об`єкта № 559 від 25.04.2018.

Також опубліковано інформаційне повідомлення про приватизацію цього ж об`єкта малої приватизації в електронній торговій системі Prozorro.Продажі на веб-сайті: https://prozorro.sale/registries/UA-AR-P-2018-07-26-000140-3 за номером оголошення: UA- AR-P-2018-07-26-000140-3, ID у Prozorro: dd2bl58574bd4e49a9dd597dd6751a28.

Крім того, опубліковано інформаційне повідомлення про приватизацію об`єкта малої приватизації в офіційному друкованому виданні ФДМУ: «Відомості приватизації» від 02.04.2018 № 27(1151).

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» аукціони з продажу об`єктів малої приватизації проводяться не раніше ніж через 20 днів, але не пізніше 35 днів після опублікування інформаційного повідомлення про приватизацію об`єктів малої приватизації.

Однак, як правильно вказав суд першої інстанції, після здійснення всіх вищеописаних дій, відповідачем перестали здійснюватися будь-які дії, які були б спрямовані на реалізацію об`єкта малої приватизації - державного пакета акцій розміром 25,0000 % статутного капіталу AT КІЕП, що становить 993107 штук акцій, зокрема, не було здійснено жодної спроби проведення аукціону з продажу об`єкта у визначений законом строк.

Вказані обставини відповідачем не спростовано, не зважаючи на твердження про здійснення підготовки до продажу.

Водночас, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (стаття 16 Цивільного кодексу України).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Згідно з послідовною та сталою правовою позицією Верховного Суду відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу захисту способам, визначеним законодавством та/або його неефективність для захисту порушеного права/інтересу позивача є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 06.04.2021 зі справи № 910/10011/19, від 02.02.2021 зі справи № 925/642/19.

Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16).

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 923/364/19 та від 16.06.2020 у справі № 904/1221/19.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Наведений висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18.

Позивач звернувся з вимогами, зокрема, про зобов`язання Фонду державного майна України «вчинити певні дії спрямовані на реалізацію на аукціоні без умов державного пакета акцій розміром 25,000025 % статутного капіталу AT КІЕП», при цьому, позивач не конкретизує які саме дії має виконати відповідач.

З огляду на зміст вказаної вимоги, колегія суддів дійшла висновку, що її задоволення не призведе до відновлення прав та охоронюваних законом інтересів відповідача, оскільки відсутність чітких вимог до відповідача фактично унеможливлює контроль за виконанням прийнятого рішення та робить неможливим звернення рішення до виконання у примусовому порядку та, як наслідок, неможливість поновлення порушеного права крім випадків добровільного виконання рішення відповідачем. При цьому, вимога вчинити «певні дії», має занадто широке тлумачення, щоб її можливо було реалізувати в межах виконання рішення.

Щодо вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Фонду державного майна України щодо управління та розпоряджання часткою в статутному капіталі Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект», а саме: в частині не дотримання встановлених законом строків процесу приватизації та довготривале не проведення аукціону на реалізацію державного пакета акцій розміром 25,000025 % статутного капіталу AT КІЕП, колегія суддів зазначає наступне.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Колегія суддів погоджуєтсья з доводами позивача, що дії відповідача мають ознаки безпідставного затягування, однак такі дії не мають доведених наслідків у вигляду виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, а також не мають майнових або пов`язаних з реалізацією їх майнових або особистих немайнових інтересів характер, а тому з огляду на відсутність підстав для задоволення вимоги про зобов`язання вчинити дії, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги про визнання бездіяльності протиправною, оскільки таке рішення не призведе до поновлення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів, що не вчинення дій щодо приватизації державного пакету акцій має вплив на діяльність позивача, однак обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не призведе до його ефективного поновлення, а тому не може бути захищений у обраний позивачем спосіб.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

За результатами розгляду справи колегія суддів дійшла висновку, що позов не підлягає задоволенню.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до змісту статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Так, згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про Фонд державного майна України» у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, видає накази, що підписує Голова Фонду державного майна України.

Повноваження Фонду державного майна України, у тому числі у сфері приватизації державного майна, визначено у статті 5 цього Закону. Зокрема, Фонд здійснює повноваження власника державного майна, у тому числі корпоративних прав, у процесі приватизації та контролює діяльність підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління; здійснює продаж державного майна в процесі його приватизації; приймає рішення про приватизацію, а також затверджує, окрім іншого, переліки об`єктів малої приватизації.

Відповідно до пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018, приватизація державного або комунального майна (приватизація) - це платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», основною метою приватизації є прискорення економічного зростання, залучення іноземних і внутрішніх інвестицій, зменшення частки державної або комунальної власності у структурі економіки України шляхом продажу об`єктів приватизації ефективному приватному власнику.

Приватизація здійснюється на основі таких принципів: законності; відкритості та прозорості; рівності та змагальності; державного регулювання та контролю; продажу об`єктів приватизації з урахуванням особливостей таких об`єктів; захисту економічної конкуренції; створення сприятливих умов для залучення інвестицій; повного, своєчасного та достовірного інформування про об`єкти приватизації та порядок їх приватизації; забезпечення конкурентних умов приватизації (ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»).

Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим становлять єдину систему державних органів приватизації. Державні органи приватизації здійснюють державну політику у сфері приватизації та діють на підставі Закону України «Про Фонд державного майна України», Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та інших актів законодавства (частина перша статті 7 «Про приватизацію державного і комунального майна»).

Згідно із класифікацією об`єктів приватизації, визначеною статтею 5 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», до об`єктів малої приватизації належать:

1) єдині майнові комплекси державних і комунальних підприємств, їх структурних підрозділів, у тому числі єдині майнові комплекси та їх структурні підрозділи, що передані в оренду, крім єдиних майнових комплексів державних і комунальних підприємств, що належать до об`єктів великої приватизації;

2) окреме майно.

Окремим майном вважається рухоме та нерухоме майно державних або комунальних підприємств (у тому числі будівлі, споруди, нежитлові приміщення), майно, що залишилося після закінчення процедури ліквідації державних або комунальних підприємств, визнаних банкрутами; майно підприємств, що ліквідуються за рішенням органу, уповноваженого управляти державним або комунальним майном; майно державних або комунальних підприємств, що не були продані як єдині майнові комплекси; державне або комунальне майно, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств та перебуває на обліку господарських товариств, створених унаслідок приватизації або корпоратизації;

3) об`єкти незавершеного будівництва (будівлі, споруди, передавальні пристрої, які не введені в експлуатацію), законсервовані об`єкти;

4) об`єкти соціально-культурного призначення.

До об`єктів соціально-культурного призначення належать об`єкти освіти, охорони здоров`я, культури, фізичної культури та спорту, туризму, мистецтва і преси, телебачення, радіомовлення, видавничої справи; санаторно-курортні заклади, будинки і табори відпочинку, профілакторії; інші об`єкти, призначені для задоволення соціальних та культурних потреб громадян незалежно від вартості майна; об`єкти соціально-культурного призначення, що не включені до статутного капіталу господарських товариств;

5) пакети акцій акціонерного товариства, утвореного у процесі приватизації або корпоратизації, акції (частки), що належать державі у статутному капіталі господарських товариств, інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності та розташованих на території України або за її межами, крім пакетів акцій акціонерних товариств, що належать до об`єктів великої приватизації;

6) інші об`єкти, що не належать до об`єктів великої приватизації.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» перелік об`єктів малої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджується Фондом державного майна України.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» об`єкти малої приватизації продаються виключно на електронних аукціонах. Зокрема, механізм проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації з використанням електронної торгової системи, визначення переможця за результатами електронного аукціону, розміру та порядку внесення плати за участь в електронному аукціоні, а також визначення додаткових умов продажу відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначає Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 432 від 10.05.2018.

Статтею 10 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначений порядок приватизації державного і комунального майна, який передбачає, зокрема: - формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; - опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі; - прийняття рішення про приватизацію, та інші дії, після вчинення яких приймається рішення про завершення приватизації.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» рішення про приватизацію об`єкта, який включено до переліку державної власності, що підлягають приватизації, приймається державним органом приватизації шляхом видання наказу, але не пізніше 30 днів з дня включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації. Опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня видання державним органом приватизації відповідного наказу в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України.

У відповідності до частин 2 та 3 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Суд зазначає, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, необхідно також зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15.11.1996р. у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 року (заява № 38722/02)).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не заборонені законом, однак наголошує, що воля власника може бути обмежена правовими нормами, в межах яких зобов`язаний діяти власник чи особа яка діє від його імені.

При розгляді справи судом не встановлено прямого порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, однак встановлено, що тривала процедура приватизації має вплив на діяльність позивача пов`язаний з законодавчими обмеженнями на період приватизації, однак обраний позивачем спосіб захисту не призведе до захисту прав та інтересів позивача, а тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що висновки суду про обрання позивачем ефективного способу захисту його прав та інтересів не відповідають дійсним обставинам справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/13395/21 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційні скарги державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/13395/21 підлягає задоволенню.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційних скарги, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України, покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/13395/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2022 у справі №910/13395/21 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» відмовити в повному обсязі.

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Київський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» (01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 4; ) на користь Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9; ) 6 810,00 грн (шість тисяч вісімсот десять грн 00 коп.) судового спору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.02.2023.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова