ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.12.2022м. СумиСправа № 920/653/22
Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Кириченко-Шелест А.Г.,
Розглянувши матеріали справи № 920/653/22
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
про визнання недійсним договору, стягнення 8542 грн 52 коп.,
представники учасників справи:
від позивача Васюта Д.К.;
від відповідача не з`явився;
від першої третьої особи не з`явився;
від другої третьої особи не з`явився;
Позивач у позовній заяві зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складається з суми судового збору та витрат на професійну правничу допомогу; заяву про стягнення суми судових витрат за отримання правничої допомоги буде подано після ухвалення рішення суду.
У судовому засіданні 14.11.2022 представник позивача заявив, що докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу будуть подані суду після ухвалення рішення у справі.
Рішенням від 13.12.2022 у справі № 920/653/22 господарський суд позов задовольнив частково, визнав недійсним договір оренди землі від 21.10.2021, укладений між Кириківською селищною радою та фермерським господарством Алфьоров щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0969, яка розташована за межами населених пунктів на території Кириківської селищної ради Охтирського району Сумської області; у задоволенні позову в іншій частині відмовив; стягнув з Кириківської селищної ради на користь Фермерського господарства Алфьоров 2481,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

19.12.2022 позивач подав клопотання (вх. № 3217 від 20.12.2022), в якому просить стягнути з Кириківської селищної ради 50000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат до заяви додані копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2197 від 26.06.2018, копія договору про надання правничої допомоги від 23.06.2022 № 45, копія рахунку-фактури № 24 від 24.06.2022, копія платіжного доручення № 178 від 27.06.2022 на суму 10000 грн 00 коп., копія акту прийому-передачі наданих послуг правничої допомоги від 19.12.2022 № 20. Також до заяви додані докази її надсилання учасникам справи на електронні адреси.

Згідно зі ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Ухвалою від 20.12.2022 господарський суд призначив заяву Фермерського господарства Алфьоров (вх. № 3217 від 20.12.2022) до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін на 28.12.2022, 11:00.

Відповідач своєї позиції щодо поданої позивачем заяви не висловив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений ухвалою суду від 20.12.2022, що була надіслана відповідачу за місцезнаходженням, а також до електронного кабінету представника відповідача.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідні висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд встановив, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 920/653/22 в сумі 50000 грн 00 коп. підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2197 від 26.06.2018, договором про надання правничої допомоги від 23.06.2022 № 45, рахунком-фактурою № 24 від 24.06.2022, актом прийому-передачі наданих послуг правничої допомоги від 19.12.2022 № 20.

Вартість послуг з правничої допомоги визначена у п. 3.1. договору № 45 та складає 50 000 грн. - за підготовку та складання позовної заяви, участь у судових засіданнях в Господарському суді Сумської області.

Сторони домовились про наступний порядок оплати за надання правничої допомоги: 10000,00 грн попередня оплата; 40000,00 грн після ухвалення рішення по справі (п. 3.1.1. договору). Згідно з платіжним дорученням № 178 від 27.06.2022 позивач оплатив послуги адвоката в сумі 10000 грн 00 коп.

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг правничої допомоги № 20 від 19.12.2022 адвокатом надані позивачу такі послуги: підготовка та складання позовної заяви, участь у судових засіданнях в Господарському суді Сумської області по справі 920/653/22. В акті не конкретизовано вартість кожної з послуг.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись принципами справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку про часткову відмову позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням таких критеріїв, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, завищення розміру вартості послуг адвоката щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, зважаючи на складність справи, є розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката в сумі 20 000 грн., з розрахунку 12 000 грн. - за підготовку та складання позовної заяви, 8 000 грн. - за участь у чотирьох судових засіданнях по справі.

З огляду на відсутність заяви відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача, відповідно до ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України на відповідача покладаються витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн 00 коп., враховуючи часткове задоволення позову; у відшкодуванні понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 30000 грн суд відмовляє та відповідно не покладає такі витрати на відповідача відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 13, 126, 129, 221, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Стягнути з Кириківської селищної ради (вул. Широка, 12, смт. Кириківка, Охтирський район, Сумська область, 42830, ) на користь Фермерського господарства Алфьоров (вул. Миру, 6, с. Рябина, Охтирський район, Сумська область, 42843, ) 10000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Відповідно до ст. ст. 241, 244, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення складене та підписане суддею 30.12.2022.

Суддя Д. В. Вдовенко