ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2022 р. Справа№ 911/5429/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Алданової С.О.

Зубець Л.П.

за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 13.12.2022

від позивача: не з`явились

від відповідача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Ніко-Тайс про покладення на Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу

поданої після розгляду апеляційної скарги Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковсьому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.06.2022

у справі № 911/5429/14 ( суддя - Заєць Д.Г.)

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс

до 1. Асоціація фермерів Агрокомплекс

2. Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгуп

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

09.11.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Ніко-Тайс надійшла заява про покладення на Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України, в якій просить суд прийняти до розгляду заяву ТОВ Ніко-Тайс про покладення на Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України в суді апеляційної інстанції. Заяву ТОВ Ніко-Тайс про покладення на Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку передбаченому ст. 123, 126, 124, 129, 244 ГПК України в суді апеляційної інстанції задовольнити. Стягнути з Новомоськовського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління міністерства юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс судові витрати на правничу допомогу понесені під час та у зв`язку із апеляційним оскарженням ухвали Господарського суду Київської області по справі № 911/5429/14 від 21.06.2022 у розмірі 17 900 згідно договору № 15-07-2022/2 про надання адвокатських послуг від 15.07.2022. Розгляд заяви здійснити за відсутності представника ТОВ Компанія Ніко-Тайс.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви по суті

Протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових документів) раніше визначену головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 09.11.2022 для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс у справі №911/5429/14 визначено колегію Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Ткаченко Б.О., судді: Ткаченко Б.О., судді Алданова С.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2022 призначено розгляд Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс про розподіл судових витрат у справі № 911/5429/14.

Письмові пояснення та заперечення учасників апеляційного провадження

28.11.2022 через відділ документального забезпечення суду від заявника надійшли письмові пояснення, відповідно до яких останній зазначає, що проти розміру витрат на правничу допомогу має обов`язково заперечувати інша сторона, а оскільки, матеріалами даної справи підтверджено, що від Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції до суду жодних обґрунтованих клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у суду відсутні підстави для зменшення розміру таких витрат.

01.12.2022 через відділ документального забезпечення суду від Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції надійшли заперечення проти заяви про покладення на останнього витрат на правничу допомогу, відповідно до яких останній просить відмовити в задоволенні заяви.

13.12.2022 через відділ документального забезпечення суду від заявника надійшли пояснення по справі, відповідно до яких останній просить при вирішенні заяви по суті врахувати постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Учасники апеляційного провадження в судове засідання 13.12.2022 представників не направили, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Як зазначалось вище, в прохальній частині заяви міститься клопотання про розгляд заяви за відсутності представника заявника. Від відділу ДВС клопотань чи заяв не надходило.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників учасників апеляційного провадження не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких заяву не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду заяви, а тому суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду заяви відсутні.

Обставини справи

Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп та Асоціації фермерів Агрокомплекс про стягнення солідарно 1000,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом та стягнути з Асоціації фермерів Агрокомплекс 997,38 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 889,36 грн. штрафу, 447,83 грн. пені, 59,04 грн. інфляційних втрат та 3646,38 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.03.2015 у справі №911/5429/14 позов задоволено частково; солідарно стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп та Асоціації фермерів Агрокомплекс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс 1000,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 600,00 грн. витрат на послуги адвоката та 1794,17 грн. судового збору; стягнуто з Асоціації фермерів Агрокомплекс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс 997,38 грн. відсотків за користування кредитом, 889,36 грн. штрафу, 489,15 грн. інфляційних втрат, 59,04 грн. 3% річних та 312,54 грн. пені; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення судом 06.04.2015 видано відповідні накази.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 31.03.2015 у у справі №911/5429/14 присуджено до стягнення з Асоціації фермерів Агрокомплекс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс 3646,38 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

На виконання зазначеного додаткового рішення судом 20.04.2015 видано відповідний наказ.

До Господарського суду Київської області звернувся стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс зі скаргою №01-3/06 від 01.06.2022 (вх. №45/22 від 03.06.2022) на бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 у справі №911/5429/14 та у виконавчому провадженні №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 по справі №911/5429/14. Скарга обгрунтована порушенням строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №54434548 та №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 у справі №911/5429/14 та у виконавчому провадженні №54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 по справі №911/5429/14 із врахуванням норм та положень Закону України Про виконавче провадження, визначивши період з 01.05.2020 по 15.02.2022.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.06.2022 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС №01-3/06 від 01.06.2022 (вх. №45/22 від 03.06.2022) на бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні ВП№54434548 та ВП№54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 та у виконавчому провадженні ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року у справі №911/5429/14 - задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області по справі № 911/5729/14 від 21.06.2022 якою скаргу ТОВ Компанія Ніко-Тайс на бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) у виконавчому провадженні ВП № 54434548 та ВПН №54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 та у виконавчому провадженні ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року у справі № 911/5429/14 - задоволено у повному обсязі та визнано за період 01.05.2022 по 15.02.2022 неправомірною діяльність державного виконавця Новомосковсього ВДВС у Новомосковсьому районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) у виконавчому провадженні ВП№54434548 та ВП№54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та у виконавчому провадженні ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 у справі № 911/5429/14, яка полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій з урахуванням норм Закону України Про виконавче провадження. Ухвалити нове рішення, яким скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс до Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському раіоні Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у виконавчому провадженні ВП № 54434548 та ВП№54436589щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 року та виконавчому проваджені ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 у справі № 911/5429/14- задоволено у повному обсязі та визнано за період з 01.05.20022 по 15.02.2022 неправомірною бездіяльність державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно- Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у виконавчому провадженні ВП№54434548 та ВП№54436589 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 06.04.2015 та у виконавчому провадженні ВП№54435281 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.04.2015 року у справі № 911/5429/14, яка полягає к порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій з урахуванням норм Закону України Про виконавче провадження - залишити без розгляду. Витрати понесені за подачу апеляційної скарги стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 апеляційну скаргу Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковсьому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на ухвалу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 у справі № 911/5429/14 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Київської області від 21.06.2022 у справі № 911/5429/14 - залишено без змін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За приписами частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Розподіл судом інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

В постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 наголошено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. З ст. 2 Господарського процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

У частині 1 статті 1312 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Колегією суддів встановлено, що згідно із пунктом 1.3.договору №15-07-2022/2 про надання адвокатських послуг від 15.07.2022 сторони погодили, що відповідний перелік видів правової допомоги (послуг) згідно умов даного Договору є не остаточний, та може бути сторонами відповідно збільшено на власний розсуд та за необхідності. Повний та остаточний перелік виконаних робіт та наданих послуг за відповідний період їх виконання/здійснення визначається в акті здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги у відповідності до умов даного договору.

Колегією суддів вбачається , що Грищенко Олександр Миколайович є адвокатом на підставі свідоцтва №3888 про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого на підставі рішення №35-8-36 Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29.10.2009.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, на підставі пункту 3.1, 3.8. договору №15-07-2022/2 про надання адвокатських послуг від 15.07.2022 сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги складає 900,00 грн., вартість участі в одному судовому засіданні 2000,00 грн., додаткова оплата (гонорар «успіху») становить 4000,00 грн.

У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Таким чином, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis рішення ЄСПЛ у справі «East/West» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West., заява №19336/04, §268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Отже, за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v., заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Суд зазначає, що існування обставин, які є підставами для зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката, зацікавлена сторона (в даному випадку відділ ДВС) доводить суду належними та допустимими доказами при поданні заяви про зменшення розміру адвокатських витрат.

Дослідивши заперечення Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції проти задоволення відповідної заяви, колегія суддів зазначає таке.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Колегія суддів погоджується із доводами відділу ДВС, що подібна практика стягнення ТОВ "Ніко-Тайс" з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з задоволенням скарг на бездіяльність державних виконавців є системною.

Зокрема, відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суди перших інстанцій постановили ухвали та додаткові ухвали про стягнення з відділів ДВС на користь ТОВ "Ніко-Тайс" у 2021 році принаймні у 42 судових справах, а у 2020 році принаймні у 70 судових справах; при цьому в окремих справах витрати на професійну правничу допомогу з відділів ДВС стягувались по декілька разів. Суми, які підлягали до стягнення, коливаються від 1 980,00 грн до 10 000,00 грн та часто у декілька разів перевищують розмір боргу, щодо стягнення якого ТОВ "Ніко-Тайс" зверталось до суду.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Господарського суду Київської області від 17.03.2015 у справі №911/5429/14 позов задоволено частково; солідарно стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп та Асоціації фермерів Агрокомплекс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс 1000,00 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 600,00 грн. витрат на послуги адвоката та 1794,17 грн. судового збору; стягнуто з Асоціації фермерів Агрокомплекс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс 997,38 грн. відсотків за користування кредитом, 889,36 грн. штрафу, 489,15 грн. інфляційних втрат, 59,04 грн. 3% річних та 312,54 грн. пені; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Тобто, заявлений розмір судових витрат на правову допомогу (17 900,00 грн.) є майже в п`ять раз більший ріж розмір заборгованості, який було стягнуто на користь заявника за рішенням суду.

Дослідивши договір №15-07-2022/2 про надання правової допомоги від 15.07.2022, акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 31.10.2022, а також заперечення відділу ДВС про стягнення таких витрат з останнього, колегія суддів погоджується з доводами відділу ДВС про невідповідність заявлених ТОВ "Ніко-Тайс" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17 900,00 грн. вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності та доходить висновку про зменшення цієї суми на 90%.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

З огляду на викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс про ухвалення додаткової постанови у справі №911/5429/14 підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 1790,00 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Ніко-Тайс задовольнити частково.

2. Стягнути з Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Гетманська, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ніко-Тайс (03187, місто Київ, ПРОСПЕКТ АКАДЕМІКА ГЛУШКОВА, будинок 40, офіс 315, ) 1790 (одну тисячу сімсот дев`яносто грн.) 00грн. судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Доручити господарському суду Київської області видати наказ на виконання даної постанови.

4. Справу № 911/5429/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 26.12.2022.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді С.О. Алданова

Л.П. Зубець