ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 м. Дніпро Справа № 908/1599/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Паруснікова Ю.Б. (доповідач), Верхогляд Т.А., Вечірко І.О.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Державної податкової служби України в особі Відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.08.2022 по справі № 908/1599/21 (суддя Сушко Л.М.), повний текст ухвали складено 29.08.2022

за заявою Державної податкової служби України в особі Відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Запорізькій області, м. Запоріжжя

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Атон Джей», м. Запоріжжя ()

про визнання кредиторських вимог у сумі 17915,42 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та ухвали суду першої інстанції.

21.06.2022. до Господарського суду Запорізької області в порядку ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) надійшла заява Державної податкової служби України в особі Відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі Податкова служба, або кредитор) з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атон Джей» (далі ТОВ «Атон Джей», або боржник) у сумі 17915,42 грн, з яких: 13260,00 грн зобов`язання; 4335,00 грн штрафні санкції та 320,42 грн пеня.

Заява кредитора мотивована наявністю у боржника обов`язку зі сплати податкової заборгованості, яка виникли у нього перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податків у вигляді з/п у сумі 16615,77 грн та з військового збору у сумі 1299,65 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.08.2022 грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області до ТОВ «Атон Джей» на суму 17915,42 грн відхилено.

Відмовляючи у задоволенні грошових вимог, місцевий господарський суд з посиланням на приписи ч. 1 ст. 59 КУзПБ зауважив на тому, що грошове зобов`язання виникло у боржника на підставі податкових повідомлень-рішень прийнятих податковою службою 16.02.2022, тобто після визнання боржника банкрутом (16.09.2021) і відкриття ліквідаційної процедури у справі.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції Податкова служба 15.09.2022 звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- апеляційну скаргу задовольнити та скасувати оскаржувану ухвалу;

- ухвалити нове судове рішення, яким визнати грошові вимоги ГУ ДПС у Запорізькій області до ТОВ «Атон Джей» у сумі 17915,42 грн, з яких: 13260,00 грн зобов`язання; 4335,00 грн штрафні санкції та 320,42 грн пеня, а також в сумі 4962,00 грн судового збору.

Скаржник зазначає, що податковий борг у сумі 17915,42 грн виник у боржника на підставі проведеної посадовими особами контролюючого органу позапланової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 18.07.2019 по 20.01.2022, за результатами якої складено Акт № 1148/08-01-07-04/43122506 від 27.01.2022. На підставі Акту перевірки Податковою службою прийнято ряд податкових повідомлень-рішень: № 7; № 7; № 7 від 16.02.2022. Податкові повідомлення-рішення (ППР) були направлені за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а тому відповідно до п. 56.18 ст. 56, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України) грошові зобов`язання є узгодженими, оскільки підлягали оплаті боржником протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України сума непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом є складовою податкового боргу, поряд із сумою узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Відповідно до вимог приписів ст. 1 та ст. 64 КУзПБ вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості.

Посилаючись на судову практику Верховного Суду апелянт зазначає в апеляційній скарзі про те, що перехід боржника до ліквідаційної процедури не перешкоджав податковому органу вжити заходів щодо перевірки діяльності боржника на предмет наявності (відсутності) у нього заборгованості зі сплати податкових платежів, оскільки податковим законодавством України не визначається стадія процедури банкрутства, у якій така перевірка мала бути проведена.

Разом з тим, апелянт вважає, що в силу приписів пп. 37.3.1 п. 37.3 ст. 37 ПК України підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Арбітражний керуючий Коршун Владислав Володимирович у відзиві на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою та не підлягаючою задоволенню, оскільки в силу приписів ст. 59 КУзПБ з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута, зокрема: не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Відповідно до п. 1.3. ст. 1 ПК України цей кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені, зокрема Кодексом з процедур банкрутства…

КУзПБ має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов`язаних з банкрутством суб`єктів підприємницької діяльності.

Також, арбітражний керуючий Коршун В.В. вважає, що грошові вимоги Податкової служби до боржника, які виникли на підставі податкових повідомлень-рішень від 16.02.2022 є протиправними, оскільки виникли після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, а тому їх відхилення судом першої інстанції є цілком правомірним.

З урахуванням вищевикладеного, арбітражний керуючий просить апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу ГУ ДПС у Запорізькій області без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду без змін.

4. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.06.2021 відкрито провадження у справі № 908/1599/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Атон Джей».

Визнано грошові вимоги кредитора - ГУ ДПС у Запорізькій області до боржника на суму 21094100,69 грн, з яких: 14960,00 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів, 16495870,00 грн - 3 черга задоволення вимог кредиторів, 4583270,69 грн - 6 черга задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Коршуна В.В. Зобов`язано розпорядника майна у строк до 29.07.2021 надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку ч. 5 ст. 45 КУзПБ, скласти реєстр вимог кредиторів та подати господарському суду реєстр вимог кредиторів до 29.07.2021.

17.06.2021 за № 66665 у встановленому законодавством порядку оприлюднено повідомлення про відкриття справи про банкрутство ТОВ «Атон Джей».

Постановою Господарського суду Запорізької області від 16.09.2021 ТОВ «Атон Джей» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Коршуна В.В.

16.09.2021 за № 67223 у встановленому законодавством порядку судом здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на сайті Верховного Суду (а. с. 4).

21.06.2022 до Господарського суду Запорізької області в порядку ст. 60 КУзПБ надійшла заява ГУ ДПС у Запорізькій області з грошовими вимогами до боржника у сумі 17915,42 грн.

В обґрунтування своїх грошових вимог Податкова служба зазначає, що станом на день подання заяви Боржник має податковий борг перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податків у вигляді з/п у сумі 16615,77 грн та з військового збору у сумі 1299,65 грн.

Податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податків у вигляді з/п виник на підставі донарахування основного платежу та штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню (форми «Д») № 7 від 16.02.2022 на суму 15300,00 грн та по податковому повідомленню-рішенню (форми «ПС») № 7 від 16.02.2022, за яким застосовано штрафні санкції у сумі 1020,00 грн. ППР винесені на підставі Акту перевірки від 27.01.2022 № 1148/08-01-07-04/43122506.

Також п. 129.1.1 ст. 129 ПК України за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов`язань з вказаного податку, де визначено, що нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, відповідачу нарахована пеня на загальну суму 295,77 грн.

Податковий борг з військового збору виник на підставі донарахування основного платежу та штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню (форми «Д») № 7 від 16.02.2022 на суму 1275,00 грн. ППР винесено на підставі Акту перевірки від 27.01.2022 № 1148/08-01-07-04/43122506.

Також п. 129.1.1 ст. 129 ПК України за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов`язань з вказаного податку, де визначено, що нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, відповідачу нарахована пеня на загальну суму 24,65 грн.

Перелічені вище ППР направлялися на адресу платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Загальна сума заборгованості складає 17915,42 грн (з яких 13260,00 грн - зобов`язання; 4335,00 грн - штрафні санкції та 320,42 грн - пеня).

Предметом апеляційного перегляду у цій справі стало питання обґрунтованості грошових вимог Податкової служби до боржника, які заявлені у процедурі ліквідації.

Боржник вважає безпідставними заявлені до нього Податковою службою грошові вимоги, що виникли на підставі податкових повідомлень-рішень після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, а тому наполягає на їх відхиленні на підставі ч. 1 ст. 59 КУзПБ.

5. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Статтею 1 КУзПБ встановлено, що кредитор юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (ч. 1 ст. 45 КУзПБ). Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів (ч. 4 ст. 45 КУзПБ).

З моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом (ч. 14 ст. 39 КУзПБ).

Визначення статусу вимог кредитора (конкурсні чи поточні) пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку. Відповідний висновок наведений Верховним Судом у постановах від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, від 21.09.2020 у справі № 916/2878/14, від 04.11.2020 у справі № 904/9024/16.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство. При цьому, колегія суддів зауважує, що заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Судом першої інстанції правильно встановлено що грошові вимоги ГУ ДПС у Запорізькій області на суму 17915,42 грн, заявлені на підставі проведеної 27.01.2022 контролюючим органом документальної позапланової виїзної перевірки господарської діяльності ТОВ «Атон Джей», за підсумками якої контролюючим органом направлено боржнику податкові повідомлення-рішення від 16.02.2022. Як вже зазначалося вище, постанова суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнята 16.09.2022.

Наслідки визнання боржника банкрутом визначені положеннями ст. 59 КУзПБ, відповідно до частини першої якої з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута, зокрема, не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури…

Колегія суддів враховує висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.01.2021 у справі № 916/4181/14, відповідно до якого боржник у справі про банкрутство, щодо якого ухвалене рішення про визнання його банкрутом, має право на легітимне очікування бути звільненим від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Легітимні очікування боржника безпосередньо випливають із ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Характеристика очікувань боржника як легітимних поєднує в собі їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права, та обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

Звільнення від обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, передбачено ч. 1 ст. 59 КУзПБ, що в свою чергу зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після встановлення його неплатоспроможності у нього не виникають додаткові зобов`язання. Причому на такі сподівання боржника не впливають вчинені ліквідатором непослідовні дії з подання звітності до податкового органу.

З дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у нього не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які були нараховані за період після визнання боржника банкрутом, оскільки положеннями ч. 1 ст. 59 КУзПБ передбачено підставу для припинення обов`язку боржника, якого визнано банкрутом, щодо обчислення та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Пунктом 1.3. ст. 1 ПК України визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені КУзПБ, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Таким чином, у справі про банкрутство, з моменту визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, порядок погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з такого боржника регулюється ст. 59 КУзПБ, відповідно до якої у визнаного судом боржника банкрутом не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) (котрі нараховані після моменту визнання боржника банкрутом), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Подібного за змістом висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14.08.2019 у справі № 913/412/16.

Частиною 14.1.157. ст. 14 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Частиною 58.1. ст. 58 ПК України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексу.

Згідно з ч. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відтак, виходячи із змісту положень статей 57 - 58 ПК України грошові зобов`язання суб`єкта господарювання щодо сплати податкових платежів, визначених контролюючим органом в ході податкової перевірки, виникають з моменту отримання підприємством-платником податків податкового повідомлення-рішення із зазначенням суми грошового зобов`язання, що підлягає сплаті, та граничних строків його сплати або по завершенню оскарження в адміністративних судах такого рішення з набранням сили відповідним судовим рішенням. Аналогічний висновок виклав Верховний Суд в постанові від 14.08.2019 у справі № 913/412/16.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки податкові повідомлення-рішення прийняті ГУ ДПС у Запорізькій області 16.02.2022, то грошове зобов`язання суб`єкта господарювання щодо сплати податкових платежів за цими повідомленнями настає з наступного дня, що настає за днем їх отримання, тобто не раніше 16.02.2022, водночас, постанова про визнання боржника банкрутом у даній справі прийнята господарським судом першої інстанції 16.09.2021.

Отже, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відхилення грошових вимог кредитора на суму 17915,42 грн на підставі положень ч. 1 ст. 59 КУзПБ, оскільки такі вимоги виникли на підставі податкових повідомлень-рішень після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Доводи апелянта в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

З урахуванням всього вищевикладеного доводи апеляційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції, покладених в основу судового рішення у даній справі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Колегією суддів надана оцінка усім доводам скаржника, необхідним для правильного вирішення спору.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України в особі Відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.08.2022 по справі № 908/1599/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.12.2022.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

І.О. Вечірко