ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2022 р. м. Київ Справа № 911/927/22

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/927/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Альбіон»,

м. Дніпро

до 1. Приватного підприємства «Корона-Сервіс+», с. Олізарівка Іванківського району Київської області

2. ОСОБА_1 , м. Київ

про стягнення 547 882,35 грн.

Представники:

від позивача: Гладка В.О., адвокат, ордер серії АЕ № 1138369 від 08.06.2022;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Альбіон» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Корона-Сервіс+» (надалі-відповідач 1) та ОСОБА_1 (надалі-відповідач 2) про стягнення 547 882,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 23.10.2021 між ТОВ «Компанія «Альбіон» (лізингодавець) та ПП «Корона-Сервіс+» (лізингоодержувач) було укладено Договір фінансового лізингу № 26АН-21, відповідно до умов якого лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у платне користування предмет лізингу, а лізингоодержувач приймає предмет лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. Усі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до умов цього Договору та Додатку № 2 «Графік внесення лізингових платежів» до договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця, вказаний у цьому договорі. У випадку порушення строків внесення лізингового платежу, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати сімдесяти процентів річних від суми простроченого лізингового платежу.

В подальшому, 24.10.2021 між ТОВ «Компанія «Альбіон» (лізингодавець), ПП «Корона-Сервіс+» (лізингоодержувач) та громадянкою України ОСОБА_1 (поручитель) було укладено Договір поруки № 1П/26АН-21, предметом якого є зобов`язання поручителя перед лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань перед лізингодавцем, які випливають з умов Договору № 26АН-21 від 23.10.2021, а також усіх додаткових угод до нього, які вже укладені та можуть бути укладені до закінчення строку дії Договору № 26АН-21 від 23.10.2021. У випадку неможливості виконання лізингоодержувачем своїх обов`язків за основним договором, лізингодавець має право на свій розсуд пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя чи лізингоодержувача або обом сторонам одночасно.

Як твердить позивач, відповідач 1 взяті на себе зобов`язання згідно з Договором від 23.10.2021 № 26АН-21 виконав лише частково, у зв`язку із чим за останнім утворилась заборгованість в сумі 450 161,76 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Крім того, позивачем заявлені до солідарного стягнення 97 720,59 грн. 70 % річних, нараховані неналежним виконанням умов договору.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2022 матеріали вищевказаної позовної заяви передано до розгляду судді Лилаку Т.Д.

Відповідно до розпорядження керівника апарату господарського суду Київської області від 08.07.2022 № 61-р та, у зв`язку із припиненням трудових відносин з суддею Лилаком Т.Д., на підставі наказу господарського суду Київської області від 04.07.2022 № 10-К, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/927/22.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2022 справу № 911/927/22 передано до розгляду судді Христенко О.О.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.07.2022 відкрито провадження у справі № 911/927/22, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 02.09.2022.

01.09.2022 на електронну адресу господарського суду надійшов спільний відзив (вх. № 14574/22) на позовну заяву, в якому відповідачі просили суд визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву та відкласти підготовче засідання. Разом з цим, представником відповідачів було зазначено про те, що 01.09.2022 відповідачем 1, на підставі платіжних доручень № 25 та № 26 було сплачено позивачу 450 161,81 грн.

Ухвалами господарського суду від 02.09.2022 та 28.09.2022 підготовче засідання відкладалось на 28.09.2022 та на 02.11.2022 відповідно.

12.10.2022 через канцелярію господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Альбіон» надійшла заява № 1309/22 від 13.09.2022 (вх. № 14222/22) про збільшення позовних вимог. Так, позивач з урахуванням здійсненого перерахунку суми заборгованості за курсом продажу Євро, встановленому у Міжбанківській інформаційній системі «Укрділінг» просить суд стягнути солідарно з відповідачів 602 213,85 грн. заборгованості та нарахованих 222 039,04 грн. 70 % річних. Крім того, позивач просить суд всі судові витрати, в тому числі на оплату судового збору та витрат на правничу допомогу, покласти на відповідачів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.11.2022 продовжений строк проведення підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 18.11.2022.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.11.2022 закрито підготовче провадження у справі № 911/927/22, справу призначено до розгляду по суті на 14.12.2022.

В судовому засіданні 14.12.2022 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представники відповідачів 1, 2 в судове засідання 14.12.2022 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Разом з цим, судом перевірено та встановлено, що відповідачі належним чином були повідомлені про розгляд справи за їх участю.

У зв`язку з введенням указами Президента України воєнного стану на всій території України, можливістю незнаходження осіб за вказаними ними адресами, припиненням роботи АТ «Укрпошта» на тимчасово окупованих територіях України, відсутністю у суді фінансування на здійснення відправлення поштової кореспонденції, з метою належного повідомлення сторін, відповідно до приписів пунктів 6, 7 ст. 6 та ст. 169 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе повідомляти осіб про хід справи не через АТ «Укрпошта», а іншими засобами, які доступні в період воєнного стану (надсилання повідомлення на електрону пошту сторін, електронний кабінет, повідомлення на офіційному сайті суду); докази повідомлення долучати до матеріалів справи.

Так, у зв`язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2022 рік та відсутністю знаків поштової оплати, копії ухвал суду направлялись на відомі електронні адреси відповідачів, в т.ч., на адресу представника (, ІНФОРМАЦІЯ_1 ), про що були складені відповідні довідки.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

У даному випадку, судом також береться до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Разом з цим, суд повідомляє, що відповідачі обізнані про розгляд справи за їх участі, оскільки матеріали справи містять спільний відзив відповідачів на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

23.10.2021 між ТОВ «Компанія «Альбіон» (лізингодавець) та ПП «Корона-Сервіс+» (лізингоодержувач) було укладено Договір № 26АН-21 фінансового лізингу за умовами п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у володіння та користування об`єкт лізингу, а лізингоодержувач приймає предмет лізингу та зобов`язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. Найменування, марка, модель, ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладення договору наведені в Додатку № 1 «Специфікація».

Вартість майна становить гривневий еквівалент 90 000,00 Євро, що розраховується за курсом продажу Євро, встановленим у міжбанківській інформаційній системі «УкрДілінг» (http://www.udinform.com/), сформованим на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього договору, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі- Міжбанківський курс), та на дату укладення цього договору становить 2 754 000,00 грн., у тому числі ПДВ 459 000,00 грн. (надалі-вартість майна). Вартість майна у гривні підлягає перерахунку за міжбанківським курсом на дату, що передує даті підписання Акту приймання-передачі майна, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі- Міжбанківський курс Акту приймання-передачі), відповідно до умов п. 2.1.1 договору. Сторони погодили використовувати банківські дні для визначення міжбанківського курсу. Сторони погодили, що лізингодавець залишає за собою право використовувати в якості міжбанківського курсу середньозважений курс Євро, встановлений на інтернет-сайті http://coursedealing.com.ua на власний розсуд (п. 2.1 договору).

Усі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до умов цього договору та додатку № 2 «Графік внесення лізингових платежів» до договору (надалі-Графік) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця, вказаний у цьому договорі (п. 3.1 договору).

Розмір, склад, терміни сплати лізингових платежів встановлюються в графіку. Сума кожного лізингового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в Євро), зазначеної в графіку, виходячи з Міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати лізингоодержувачем чергового лізингового платежу, зазначеного в графіку, виходячи з Міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати лізингоодержувачем чергового лізингового платежу, зазначеного у графіку, збільшеного на розмір зборів (податків), пов`язаних із здійсненням операцій купівлі іноземної валюти юридичними особами (надалі - Міжбанківський курс Графіку). Такий порядок застосовується до усіх лізингових платежів та будь-яких інших сум, які підлягають сплаті згідно з договором. Сторони домовились, що при зміні Міжбанківського курсу фактичної оплати, Міжбанківського курсу Графіку, Міжбанківського курсу Акту приймання-передачі по відношенню до Міжбанківського курсу договору, пропорційно автоматично змінюється і ціна договору в гривні, і, в даному випадку, не має потреби в підписанні додаткової угоди про зміну ціни договору в гривні (п. 3.4 договору).

У випадку, якщо лізингоодержувач здійснить оплату лізингового платежу після строку його оплати, вказаного в графіку, і на дату фактичної оплати лізингового платежу Міжбанківський курс фактичної оплати лізингового платежу буде більшим, ніж Міжбанківський курс графіку, лізингоодержувач зобов`язаний здійснити оплату такого лізингового платежу, виходячи з Міжбанківського курсу фактичної оплати (п. 3.4.1 договору).

Датою сплати лізингового платежу є дата зарахування коштів на поточний рахунок лізингодавця. Якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, то лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше дня, який передує останньому робочому дню, за яким настає такий неробочий (вихідний, святковий або ін.) день (п. 3.6 договору).

Предмет лізингу передається лізингодавцем та приймається в лізинг лізингоодержувачем впродовж 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту сплати лізингоодержувачем лізингодавцю авансового платежу, а також комісії, зазначеної в п. 3.3 договору (п. 4.1 договору).

У випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати трьохсот шістдесяти п`яти процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України) (п. 8.1 договору).

Ціна договору становить гривневий еквівалент 104 543,14 Євро, що за Міжбанківським курсом договору на дату його укладання становить 3 199 020,08 грн., у тому числі ПДВ - 459 000,00 грн. (п. 11.1 договору).

Строк дії договору з « 23» жовтня 2021 р. по « 20» липня 2023 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за цим договором. Зазначений строк може бути змінений відповідно до умов даного договору (п. 12.1 договору).

Додатком № 1 до Договору № 26АН-21 від 23.10.2021 сторонами договору погоджена специфікація майна, що передається в лізинг.

Додатком № 2 до Договору № 26АН-21 від 23.10.2021 сторонами договору погоджено наступний графік внесення лізингових платежів:

20.12.2021 - 4 500,00 Євро (сума, що відшкодовує частину вартості предмету лізингу з урахуванням ПДВ) та 3 149,88 Євро (винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно, без ПДВ), що разом складає - 7 649,88 (сума лізингового платежу, Євро);

20.02.2022 - 9 000,00 Євро (сума, що відшкодовує частину вартості предмету лізингу з урахуванням ПДВ) та 4 053,82 Євро (винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно, без ПДВ), що разом складає - 13 053,82 (сума лізингового платежу, Євро);

20.07.2022 - 13 500,00 Євро (сума, що відшкодовує частину вартості предмету лізингу з урахуванням ПДВ) та 1 593,49 Євро (винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно, без ПДВ), що разом складає - 15 093,49 (сума лізингового платежу, Євро);

20.09.2022 - 13 500,00 Євро (сума, що відшкодовує частину вартості предмету лізингу з урахуванням ПДВ) та 1 734,01 Євро (винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно, без ПДВ), що разом складає - 15 234,01 (сума лізингового платежу, Євро);

20.12.2022 - 13 500,00 Євро (сума, що відшкодовує частину вартості предмету лізингу з урахуванням ПДВ) та 986,86 Євро (винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно, без ПДВ), що разом складає - 14 486,89 (сума лізингового платежу, Євро);

20.02.2023 - 18 500,00 Євро (сума, що відшкодовує частину вартості предмету лізингу з урахуванням ПДВ) та 1 168,86 Євро (винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно, без ПДВ), що разом складає - 19 168,86 (сума лізингового платежу, Євро);

20.07.2023 - 18 000,00 Євро (сума, що відшкодовує частину вартості предмету лізингу з урахуванням ПДВ) та 281,19 Євро (винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно, без ПДВ), що разом складає - 18 281,19 (сума лізингового платежу, Євро).

Додатком № 3 до Договору № 26АН-21 від 23.10.2021 сторонами підписано Акт приймання-передачі від 23.12.2020, згідно з якого лізингодавець передав, а лізингоодержувач отримав наступне майно:

сівалка Kverneland U-drill pluss 6m, сер. № ACPNDxx65268, 2016 р.в., вартістю 90 000,00 Євро.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі є правовідносинами фінансового лізингу, що врегульовані положенням параграфу 6 «Лізинг» глави 58 Цивільного кодексу України та положеннями спеціального Закону України «Про фінансовий лізинг» від 04.02.2021.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

За приписами частин другої та третьої статі 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець - юридична особа, яка набула у встановленому законом порядку право надавати послуги з фінансового лізингу і на підставі договору фінансового лізингу передає лізингоодержувачу у володіння та користування об`єкт фінансового лізингу; лізингоодержувач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка відповідно до договору фінансового лізингу отримує від лізингодавця об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування.

За статтею 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» обов`язками лізингодавця є: у передбачені договором фінансового лізингу строки передати лізингоодержувачу об`єкт фінансового лізингу у стані, що відповідає призначенню такого об`єкта та умовам договору фінансового лізингу; попередити лізингоодержувача про всі права третіх осіб на об`єкт фінансового лізингу, всі відомі йому особливі властивості та недоліки об`єкта фінансового лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого об`єкта фінансового лізингу під час володіння та/або користування ним; відповідно до умов договору фінансового лізингу своєчасно та в повному обсязі виконувати передбачені таким договором зобов`язання щодо утримання об`єкта фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу; відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення об`єкта фінансового лізингу, що здійснені за письмовою згодою лізингодавця та не можуть бути відокремлені від об`єкта фінансового лізингу без заподіяння йому шкоди, на утримання такого об`єкта або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором фінансового лізингу; прийняти об`єкт фінансового лізингу у разі розірвання договору фінансового лізингу або в разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу надавалося право володіння та користування об`єктом фінансового лізингу, якщо інше не передбачено договором фінансового лізингу.

Пунктами 3, 7 частини другої статті 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі; у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» до складу лізингових платежів включаються: сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором.

Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вказано у частині 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно графіку внесення лізингових платежів (додаток № 2 до договору):

платіж в сумі 7 649,88 Євро мав бути здійснений 20.12.2021, відтак, з 21.12.2021 настало прострочення;

платіж в сумі 13 053,82 Євро мав бути здійснений 20.02.2022, відтак, з 21.02.2022 настало прострочення.

Як встановлено судом, відповідачем, вже після звернення позивача до суду із відповідним позовом та відкриття провадження у справі № 911/927/22, в рахунок відшкодування вартості майна за лютий 2022 (9 000,00 Євро + 4 053,82 Євро), було сплачено 450 161,87 грн., про що свідчать додані до відзиву платіжні доручення № 25 від 01.09.2022 та № 26 від 01.09.2022.

Платіжні доручення № 25 та № 26 від 01.09.2022 є належними доказами, що підтверджують факт надходження коштів від лізингоодержувача в сумі 450 161,87 грн.

Разом з тим, суд встановив, що 12.10.2022 через канцелярію господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Альбіон» надійшла заява № 1309/22 від 13.09.2022 (вх. № 14222/22) про збільшення позовних вимог. Так, у своїй заяві, позивач вказує на те, що відповідно до графіку внесення лізингових платежів, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю у період з 20.12.2021 по 20.07.2022 загальну суму лізингових платежів 35 797,19 Євро, а саме:

платіж в сумі 7 649,88 Євро мав бути здійснений 20.12.2021, відтак, з 21.12.2021 настало прострочення;

платіж в сумі 13 053,82 Євро мав бути здійснений 20.02.2022, відтак, з 21.02.2022 настало прострочення;

платіж в сумі 15 093,49 Євро мав бути здійснений 20.07.2022, відтак, з 21.07.2022 настало прострочення.

разом: 35 797,19 Євро.

Як стверджує позивач, що також підтверджується Довідкою № 13-09зд/22 від 13.09.2022, відповідачем 1 були здійснені лише часткові оплати чергових лізингових платежів і, що станом на дату складання заяви про збільшення розміру позовних вимог заборгованість відповідача по сплаті чергових лізингових платежів складає - 16 078,33 Євро (з урахуванням настання строку для внесення наступного платежу). Так, у зв`язку із несвоєчасним внесенням відповідачем 1 належних до сплати лізингових платежів, позивачем здійснений розрахунок заборгованості з урахуванням останнього відомого курсу продажу Євро, встановленому у міжбанківській інформаційній системі «Укрділінг», станом на 16:00 за Київський часом на 19.09.2022, що становить 602 213,85 грн. (16 078,33 Євро х 37,455 за 1 Євро).

Так, як уже зазначалось, відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відтак, закон покладає на покупця (лізингоодержувача) обов`язок доведення належного виконання господарського зобов`язання з оплати лізингових платежів.

Доказів здійснення відповідачем 1 оплати за договором в розмірі більшому, ніж визнає та доводить суду позивач, суду не подано.

Відтак, судом встановлено, що відповідач 1 взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати лізингових платежів не виконав, в обумовлені строки лізингові платежі за вказаним договором не сплачував, у зв`язку з чим за ним рахується прострочена заборгованість перед позивачем в розмірі 16 078,33 Євро, яка станом на дату подачі заяви про збільшення позовних вимог становила гривневий еквівалент 602 213,85 грн.

Разом з цим, у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання, позивач, відповідно до приписів ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 8.1 договору, нарахував та просить суд стягнути 70 % річних в розмірі 222 039,04 грн.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інший розмір процентів сторони встановили за власним вільним волевиявленням у пункті 8.1 договору, відповідно до якого у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений в графіку, лізингоодержувач несе відповідальність перед лізингодавцем у вигляді сплати трьохсот шістдесяти п`яти процентів річних від суми простроченого лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Однак, позивач скористався своїм правом та заявив до стягнення проценти річних у розмірі 70 %.

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши правильність розрахунку позивачем 70 процентів річних, суд встановив, що він виконаний арифметично вірно та станом на дату розрахунку належні до сплати проценти річних становлять 222 039,04 грн.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель зобов`язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Договором № 26АН-21 від 23.10.2021 фінансового лізингу, 24.10.2021 між ТОВ «Компанія «Альбіон» (лізингодавець), ОСОБА_1 (поручитель) та ПП «Корона-Сервіс+» (лізингоодержувач) було укладено Договір поруки №1П/26АН-21(далі - договір поруки).

Так, предметом договору поруки є зобов`язання поручителя перед лізингодавцем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань перед лізингодавцем, які випливають з умов Договору № 26AH-20 від 23.10.2021, а також усіх додаткових угод до нього, які вже укладені та можуть бути укладені до закінчення строку дії Договору № 26AН-20 від 23.10.2021 (надалі за текстом «Основний договір») (п. 1.1 Договору поруки).

Поручитель свідчить, що він ознайомлений зі змістом Основного договору та обсягом зобов`язань лізингоодержувача за Основним договором, повністю з ними згоден, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо його положень не має (п. 1.3 договору поруки).

Умовами п. 2.1 договору поруки, у випадках неможливості виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань за Основним договором: лізингодавець має право на свій розсуд пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя чи лізингоодержувача або обом сторонам одночасно; лізингоодержувач не пізніше ніж за 3 (три) банківських дня до моменту настання строку виконання зобов`язань за Основним договором повідомляє лізингодавця та поручителя про неможливість виконання зобов`язань за Основним договором.

Поручитель зобов`язаний протягом одного робочого дня від дати отримання письмової вимоги лізингодавця виконати зобов`язання за основним договором шляхом перерахування коштів на погашення заборгованості лізингоодержувача за основним договором на рахунок лізингодавця (п. 3.1.1 договору поруки); у разі невиконання лізингоодержувачем забезпеченого порукою зобов`язання відповідати перед лізингодавцем як солідарний боржник всім своїм майном, на яке згідно із чинним законодавством може бути звернуто стягнення (п. 3.1.2 договору поруки).

Сторони договору встановлюють, що якщо надійде вимога про погашення суми заборгованості по Основному договору і поручитель не буде в змозі виконати таку вимогу лізингодавця, то лізингодавець має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна поручителя, згідно норм чинного законодавства (п. 2.2 договору поруки).

Сторони договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами. Порука припиняється, якщо лізингодавець протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання за Основним договором не пред`явить вимоги до поручителя (п. 6.2 договору поруки).

З огляду на викладене, за умовами договору поруки невиконання зобов`язань лізингоодержувачем за основним договором фінансового лізингу є підставою для виникнення солідарного обов`язку у поручителя у повному обсязі відповідати перед лізингодавцем за вказаними зобов`язаннями. При цьому форма письмової вимоги ані законом, ані договором поруки не встановлена, у зв`язку з чим вказана вимога може бути пред`явлена у тому числі шляхом подання позовної заяви до суду.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Альбіон» та приходить до висновку щодо солідарного стягнення з Приватного підприємства «Корона-Сервіс+» та ОСОБА_1 602 213,85 грн. основного боргу та 222 039,04 грн. 70 % річних.

У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідачів відшкодування позивачу сплаченого судового збору в сумі 12 363,79 грн. пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи, що зобов`язання із відшкодування судового збору та інших судових витрат мають іншу правову природу, ніж зобов`язальні відносини сторін, засновані на господарському договорі фінансового лізингу, договір поруки не створює солідарного обов`язку із сплати судових витрат, у зв`язку з чим суд покладає на відповідачів відшкодування судового збору порівну на обох відповідачів, а саме по 6 181,90 грн.

Разом з цим, позивач також просить суд включити до складу судових витрат та стягнути з відповідачів 45 000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Розглянувши подані матеріали на підтвердження понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов таких висновків.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

ТОВ «Компанія "Альбіон» зазначало, що витрати на правничу (правову) допомогу, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи становить 25 000,00 грн. - за комплексне ведення справи у суді першої інстанції та 20 000,00 грн. - «гонорар успіху» за досягнення позитивного результату.

За змістом частини другої статті 126 ГПК України до витрат на професійну правничу допомогу належать розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

17.01.2022 між Адвокатським Бюро «Талоконова Кирила» (далі - бюро) та ТОВ «Компанія «Альбіон» (далі - клієнт) було укладено Договір № 1/02-22 про надання правничої (правової) допомоги (далі за текстом - договір), відповідно до умов п. 1.1 договору якого бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо:

надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань;

складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру;

складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства);

представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органа Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань;

будь-яких інших питань правового характеру.

Клієнт надає бюро наступні повноваження: бути представником клієнта у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачеві, відповідачу, третій особі, заявнику, зацікавленій особі, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, з питань, пов`язаних із захистом прав, у тому числі право: пред`явити від імені клієнта та у його інтересах відповідний позов (позови); брати участь у судових засіданнях; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення у судах, які розглядають справу Клієнта; повністю або частково відмовлятися від позовних вимог, визнавати повністю або частково позови; змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартість позовних вимог; укладати мирові угоди; передавати справу на розгляд третейського суду; оскаржувати рішення (ухвали, постанови) суду та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені законом; отримувати рішення (ухвали, постанови) суду (їх завірені у встановленому порядку копії); подавати виконавчі документи до стягнення, а також отримувати, підписувати та подавати від імені клієнта та у його інтересах усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно, заяви, заперечення, замовлення, клопотання, скарги, у тому числі апеляційну та касаційну, доповнення до них, додаткові документи тощо; представляти інтереси клієнта усіма законними способами у судових органах та перед іншими органами, діяльність яких пов`язана із вирішенням питань, передбачених договором; ознайомлюватися з матеріалами справи та з матеріалами виконавчого провадження - при звернення виконавчого документа до виконання; отримувати належне клієнтові майно та грошові суми; робити виски та копії з документів, що є в матеріалах справи та порушувати питання про їх засвідчення у встановленому для того порядку; заявляти відводи у випадках, передбачених чинним законодавством України; брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів; замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникнуть у ході судового процесу, якщо це дозволяється процесуальним законодавством, та при здійсненні виконавчого провадження; заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників процесу та/або виконавчого провадження; оскаржувати рішення суду до касаційної інстанції; апелювати до вищої судової інстанції, оскаржувати дії чи бездіяльність посадових осіб (у тому числі виконавчих органів) у встановленому законодавством позасудовому порядку та користуватися при цьому усіма правами, передбаченими чинним законодавством, сплачувати державне мито, обов`язкові збори та інші необхідні платежі; вчиняти всі інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень та які, на думку Бюро, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим Договором (п. 2.1 договору).

Безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені Бюро за цим договором здійснює адвокат Талоконов Кирило Валерійович. Бюро може залучити до виконання укладених ним договорів про надання правничої (правової) допомоги інших адвокатів на договірних засадах. При цьому зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності (п. 2.2 договору).

Розмір гонорару, який клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правничу (правову) допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін (п. 3.1 договору).

Цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього (п. 4.1 договору).

Дія договору припиняється через п`ять років з дня його укладення (п. 4.2 договору).

Додатковою угодою № 4 від 07.06.2022 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 1/02-22 від 17.01.2022 р. (розрахунок розміру гонорару з надання правничої (правової) допомоги сторони погодили, що дана додаткова угода визначає порядок та умови оплати гонорару за надання правничої (правової) допомоги бюро у спорі про стягнення з Приватного підприємства «Корона-Сервіс+» та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Альбіон» заборгованості за Договором фінансового лізингу № 26AH-21 від 23.10.2021 та Договором поруки №1П/26AH-21 від 24.10.2020 (п. 1 договору поруки).

Розмір гонорару за надання правничої (правової) допомоги по комплексному веденню вказаної в п. 1 цієї додаткової угоди справи у суді першої інстанції складає 25 000,00 грн.

Сторони погодили, що вищезазначений розмір гонорару за надання правничої (правової) допомоги встановлений у цій додатковій угоді у вигляді фіксованої суми, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого бюро часу, а отже розмір гонорару є визначеним у розумінні ч. 3 ст. 126 ГПК України.

Повна оплата гонорару за надання правничої (правової) допомоги за цією додатковою угодою здійснюється впродовж 30 календарних днів з дати укладення цієї Додаткової угоди (п. 2 договору).

Умовами п. 3 договору визначено, що розмір «гонорару успіху» за досягнення позитивного результату внаслідок надання бюро правничої (правової) допомоги клієнту відповідно до цієї додаткової угоди складає 20 000,00 грн. Під «досягненням позитивного результату» сторони розуміють винесення судом першої інстанції рішення на користь клієнта про стягнення з відповідача/відповідачів не менше 70 % ціни позову без врахування штрафних санкцій.

Повна оплата «гонорару успіху» за досягнення позитивного результату за цією Додатковою угодою здійснюється впродовж 90 календарних днів з дати ухвалення судом першої інстанції відповідного рішення (п. 3 договору).

Сплата узгодженого сторонами гонорару за надання правничої (правової) допомоги здійснюється клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок бюро, зазначений в договорі (п. 4 договору).

За правилами частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Так, матеріали справи містять копії Договору від 17.01.2022 № 1/02-22 про надання правничої (правової) допомоги, відповідно до якого позивач уповноважив Адвокатське Бюро «Талоконова Кирила» на представництво інтересів; ордеру серії АЕ №1138369 від 08.06.2022; додаткової угоди № 4 від 07.06.2022 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 1/02-22 від 17.01.2022 р. (розрахунок розміру гонорару з надання правничої (правової) допомоги.

При цьому, витрати за надання правничої (правової) допомоги по комплексному веденню справи у суді першої інстанції фактично позивачем сплачені, що підтверджується залученим до матеріалів справи платіжним дорученням № 3921 від 15.06.2022 на суму 25 000,00 грн.

Здійснюючи розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами спору, господарський суд має враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи. Слід також у порядку статті 86 ГПК України давати належну оцінку доказам фактичного надання стороні адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні вказаної норми зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд враховує правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, в якій міститься висновок про те, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Разом з тим, додатковою угодою № 4 від 07.06.2022 до договору про надання правничої (правової) допомоги № 1/02-22 від 17.01.2022 р. (розрахунок розміру гонорару з надання правничої (правової) допомоги сторонами погоджено винагороду за надані послуги у фіксованому розмірі.

Враховуючи, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу відповідає укладеному між позивачем та адвокатським бюро договору та вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є фіксованим, а також ту обставину, що відповідачами не було подано до суду обґрунтованого клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 45 000,00 грн. належать до включення до судових витрат по справі та підлягають відшкодуванню відповідачами відповідно до ст. 126, 129 ГПК України порівну по 22 500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Приватного підприємства «Корона-Сервіс+» (07231, Київська обл., Іванківський район, с. Олізарівка, вул. Миру, буд. 4, ідентифікаційний код 40970242) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (49083, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 31 Д, ідентифікаційний код 35396734) 602 213 (шістсот дві тисячі двісті тринадцять) грн. 85 коп. заборгованості та 222 039 (двісті двадцять дві тисячі тридцять дев`ять) грн. 04 коп. 70 % річних.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Корона-Сервіс+» (07231, Київська обл., Іванківський район, с. Олізарівка, вул. Миру, буд. 4, ідентифікаційний код 40970242) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Альбіон» (49083, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 31 Д, ідентифікаційний код 35396734) 6 181 (шість тисяч сто вісімдесят одну) грн. 90 коп. судового збору та 22 500 (двадцять дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

4. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (49083, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 31 Д, ідентифікаційний код 35396734) 6 181 (шість тисяч сто вісімдесят одну) грн. 90 коп. судового збору та 22 500 (двадцять дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Видати накази.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 04.01.2023.

Суддя О.О. Христенко