ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2022 р. м. Київ Справа № 911/477/22

Розглянувши матеріали справи за позовом: Керівника Броварської окружної прокуратури Київської області в особі Броварської міської ради Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вега Інтерсіті»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підприємство «СОЮЗ БУД»

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Наумова К.О. (наказ № 536 від 14.09.2020року);

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Піхотний М.Д. (ордер АІ №1230985 від 23.07.2022 року), Голосій Т.А. (ордер АІ №1198572 від 17.01.2022 року);

від третьої особи: Левченко К.М. (ордер КС №873445 від 29.08.2022 року).

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/477/22 за позовом Керівника Броварської окружної прокуратури Київської області в особі Броварської міської ради Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вега Інтерсіті» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.05.2022 року відкрите провадження у справі № 911/477/22, призначене за правилами підготовчого провадження, підготовче засідання призначене на 29.06.2022 року.

До Господарського суду Київської області 28.06.2022 року від представника позивача надійшла заява у якій останній просив суд відкласти підготовче засідання та продовжити строк подання витребованих доказів відповідно до ухвали 911/477/22 від 27.05.2022 року.

Учасники справи у підготовче засідання 29.06.2022 року не з`явилися, вимоги ухвали суду від 27.05.2022 року не виконали, відповідач та третя особа про причини неможливості прибуття до суду не повідомили.

Розглянувши заяву представника позивача про відкладення підготовчого засідання та продовження строку подання витребованих доказів відповідно до ухвали 911/477/22 від 27.05.2022 року суд дійшов висновку про її задоволення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.06.2022 року підготовче засідання по справі відкладене на 25.07.2022 року.

До Господарського суду Київської області 22.07.2022 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, на виконання вимог ухвали Господарського суду від 27.05.2022 року.

Представник відповідача 25.07.2022 року до Господарського суду Київської області надав клопотання, яким просить відкласти підготовче засідання.

Окрім того, 25.07.2022 року представник позивача надіслав до канцелярії Господарського суду Київської області заяву, якою просить провести підготовче засідання без участі представника Броварської міської ради Броварського району Київської області.

Позивач та третя особа у підготовче засідання 25.07.2022 року не з`явилися, відповідач вимоги ухвали Господарського суду від 27.05.2022 року не виконав.

Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання, суд дійшов висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.07.2022 року підготовче засідання по справі відкладене на 24.08.2022 року.

У зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду і працівників суду, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до ст. 3 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та через загрозу нанесення військами Російської Федерації ракетно-бомбових ударів підготовче засідання у справі № 911/477/22 24.08.2022 року не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.08.2022 року підготовче засідання по справі призначене на 02.09.2022 року.

Представником відповідача до канцелярії суду 08.08.2022 року подано відзив, яким останній проти позову заперечує та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

15.08.2022 року прокурор надіслав до суду відповідь на відзив.

До Господарського суду Київської області 22.08.2022 року від представника відповідача надійшло заперечення проти позову.

Окрім того 02.09.2022 року до суду представником позивача подано письмове пояснення щодо суті спору.

В підготовче засідання 02.09.2022 року представник позивача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.09.2022 року підготовче засідання по справі відкладалось на 19.09.2022 року.

16.09.2022 року через канцелярію суду представником третьої особи подано клопотання про долучення документів справи.

В підготовче засідання 19.09.2022 року представник позивача не з`явився.

В судовому засіданні прокурор заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Розглянувши клопотання прокурора та заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.09.2022 року підготовче засідання відкладене на 04.11.2022 року.

У зв`язку з відпусткою судді Карпечкіна Т.П. підготовче засідання 04.11.2022 року не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.11.2022 року призначено підготовче засідання на 21.11.2022 року.

Учасники справи в підготовче засідання 21.11.2022 року не з`явилися.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 30.11.2022 року.

В судовому засіданні 30.11.2022 року представник прокуратури позовні вимоги підтримав, представники відповідача проти задоволення позову заперечували.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 30.11.2022 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, Броварською окружною прокуратурою Київської області під час опрацювання матеріалів кримінального провадження № 0000247 від 08.10.2020 року встановлено наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» з метою захисту прав та законних інтересів Броварської територіальної громади Київської області у зв`язку з безпідставним вибуттям у приватну власність об`єкту комунальної власності.

В обгрунтування позовних вимог прокуратура зазначає, що за результатами ознайомлення з матеріалами окремих публікацій в електронних засобах масової інформації, а саме інтернет-виданні «Маєш право знати», було встановлено, що Управлінням комунальної власності Броварської міської ради Київської області в червні 2010 року було оголошено конкурс на право оренди майна комунальної власності територіальної громади м. Бровари, а саме окремого індивідуально визначеного майна - спортивного майданчика загальною площею 3 641,6 кв.м, що знаходився за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання, 7-а, що підтверджується відповідною роздруківкою про оголошення конкурсу, зробленою з вищевказаного інтернет-ресурсу.

За результатами проведення вищевказаного конкурсу, відповідно до протоколу № 16 від 15.09.2010 року засідання комісії з оренди об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Бровари, переможцем визнано Приватне підприємство «СОЮЗ БУД» (далі ПП «СОЮЗ БУД»).

Одночасно, даним протоколом засідання комісії з оренди об`єктів комунальної власності територіальної громади міста вирішено рекомендувати виконавчому комітету Броварської міської ради Київської області надати дозвіл балансоутримувачу індивідуально визначеного майна -мспортивного майданчика загальною площею 3 641,6 кв.м, яким на той час було Комунальне підприємство Броварської міської ради «Служба замовника», на укладення договору з переможцем конкурсу, встановивши термін оренди на 15 років.

Водночас, невід`ємною частиною протоколу засідання комісії з оренди об`єктів комунальної власності територіальної громади міста є план-схема розміщення індивідуально визначеного майна - спортивного майданчика загальною площею 3 641,6 кв.м, на якій графічно позначено перелік об`єктів, розміщених на відповідній земельній ділянці, що знаходиться по вул. Возз`єднання, 7-а в м. Бровари Київської області.

На вищезазначеній план-схемі під № 2 позначено тенісний корт, під № 3 допоміжну будівлю та під № 1 бетонну стіну для тренування, які розміщені в межах земельної ділянки загальною площею 3 641,6 кв.м.

На підставі протоколу № 16 від 15.09.2010 року засідання комісії з оренди об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Бровари, між Комунальним підприємством Броварської міської ради «Служба замовника» та ПП «СОЮЗ-БУД» укладено договір оренди від 01.11.2010 року № 121/17 індивідуально визначеного майна - частини спортивного майданчика під розміщення тенісних кортів площею 3 641,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання, 7-а з орендною платою 1 500,00 грн. на місяць до 31.11.2025 року.

Пунктом 4.2. рішення Броварської міської ради Київської області від 07.06.2012 року № 641-21-06 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування (на умовах оренди) та надано в оренду Комунальному підприємству Броварської міської ради «Служба замовника» земельну ділянку площею 0,3375 га, з них 0,2151 га - землі обмеженого використання-інженерний коридор мережі комунікацій для обслуговування частини спортивного майданчика землі житлової та громадської забудови по вул. Возз`єднання,7-а терміном на 5 років.

На підставі додаткової угоди від 01.04.2013 року № 1 до договору оренди від 01.11.2010 року № 121/17 відбулася зміна сторони у даних договірних правовідносинах, зокрема статусу орендодавця набуло Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області, в той час як за Комунальним підприємством Броварської міської ради «Служба замовника» було припинено статус сторони у вищевказаному договорі оренди.

З метою перевірки та уточнення обставин, встановлених під час опрацювання окремих публікацій, розміщених у вищевказаних електронних засобах масової інформації, Броварською окружною прокуратурою Київської області у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» було скеровано відповідний запит до Комунального підприємства «Броварське МБТІ», який містив вимогу щодо надання органам прокуратури належним чином оформленої копії інвентаризаційної справи (документації) щодо об`єктів нерухомого майна, розміщених за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а.

В межах виконання вказаного вище запиту на адресу окружної прокуратури скеровано належним чином оформлену копію інвентаризаційної справи за № 103ю від 05.07.2006 року, заведеної Комунальним підприємством «Броварське МБТІ», з якої вбачається, що станом на 05.07.2006 року на балансі Комунального підприємства «Служба замовника» перебувала окремостояча будівля (приміщення) площею 70,43 кв.м за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а, яка належала територіальній громаді міста.

Належність зазначеної будівлі саме до категорії об`єктів нерухомого майна підтверджується оціночним актом за формою № 3 від 05.07.2006 року, що міститься в матеріалах інвентаризаційної справи за № 103 ю, з технічним описом конструктивних елементів будівлі.

В технічному описі конструктивних елементів будівлі зокрема зазначаються найменування конструктивних елементів та детальний опис основних елементів (матеріал, конструкція, оздоблення та інше), а саме: фундамент і цоколь - бетонний заливний; стіни - цегла (0,12 см); перегородки - цегла; перекриття (балки, підшивка, штукатурка) - підливні; підлога - бетона.

За твердженням прокуратури вищенаведені обставини у свої сукупності та надана на їх підтвердження документація, дають достатні та належні підстави вважати, що станом на 01.11.2010 року, а саме на момент укладення між Комунальним підприємством Броварської міської ради «Служба замовника» та ПП «СОЮЗ БУД» договору оренди № 121/17, на земельній ділянці за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання, 7-а знаходилися раніше збудовані об`єкти нерухомого майна комунальної форми власності, а саме - спортивний майданчик, до складу якого зокрема належали: окремостояча будівля (приміщення) площею 70,43 кв.м, тенісний корт та бетонна стіна для тренувань.

В подальшому, а саме 18.03.2013 року між Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Служба замовника» (; орендодавець) та ПП «СОЮЗ БУД» (; орендар) укладено договір суборенди земельної ділянки, що за вказаних обставин призвело до порушення його сторонами вимог ст. 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки об`єкт нерухомого майна може бути переданим в суборенду виключно його орендарем, а не орендодавцем.

Зі змісту умов вищевказаного договору суборенди вбачається наступне:

- відповідно до п. 1.1. договору орендодавець на підставі рішення сесії Броварської міської ради Київської області від 21.02.2013 року № 864-30-06 передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,3375 га, з них 0,2151 га - землі обмеженого користування - інженерний коридор мережі комунікацій, для обслуговування частини спортивного майданчика - землі житлової та громадської забудови по вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а в м. Бровари Київської області. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:023:1168;

- згідно з п. 2.1. договору в суборенду передається земельна ділянка площею 0,3375 га;

- відповідно до п. 2.2. договору на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна та інші об`єкти інфраструктури;

- пунктом 3.1. договору передбачалося, що останній укладено терміном на 4 (чотири) роки 8 (вісім) місяців. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк;

- відповідно до п. 5.1. договору земельна ділянка передається в суборенду для обслуговування частини спортивного майданчика;

- згідно з п. 7.2. договору здійснені орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій земельній ділянці, не підлягають відшкодуванню.

В межах виконання умов договору суборенди земельної ділянки від 18.03.2013 року його сторонами - Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Служба замовника» та ПП «СОЮЗ БУД» було складено та підписано акт прийому-передачі земельної ділянки з кадастровим номером :00:023:1168 площею 0,3375 га, що знаходиться по вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а в м. Бровари Київської області.

Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Макарихіна О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.05.2013 року за індексним номером 2257312 за Приватним підприємством «Союз Буд» зареєстровано право суборенди вказаної вище земельної ділянки (номер запису про інше речове право 924332) та сформовано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за індексним номером 3412267.

З наведеного вище вбачається обставина невідображення в змісті договору суборенди земельної ділянки від 18.03.2013 року, укладеного між Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Служба замовника» та ПП «СОЮЗ БУД», факту розміщення в межах переданої в суборенду земельної кадастровим номером :00:023:1168 площею 0,3375 га об`єкту нерухомого майна комунальної форми власності - спортивного майданчика, до складу якого належали: окремостояча будівля (приміщення) площею 70,43 кв.м, тенісний корт та бетонна стіна для тренувань, які перебували у власності територіальної громади міста.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 05.11.2013 року № 554 «Про надання згоди на проведення реконструкції орендованого комунального майна територіальної громади м. Бровари» (додаток № 9) вирішено: надати згоду ПП «СОЮЗ БУД» на проведення реконструкції орендованого індивідуально визначеного майна - частини спортивного майданчику по вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а, що знаходиться на балансі Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Бровари-Благоустрій».

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 19.11.2013 року № 577 «Про внесення змін до пункту 1 рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 05.11.2013 № 554 «Про надання згоди на проведення реконструкції орендованого комунального майна територіальної громади м. Бровари» вирішено: внести зміни до пункту 1 рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 05.11.2013 року № 554 «Про надання згоди на проведення реконструкції орендованого комунального майна територіальної громади м. Бровари» в частині назви балансоутримувача, а саме: замість слів «Бровари-Благоустрій» читати «Служба замовника».

На підставі вищевказаних рішень виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 05.11.2013 року № 554 та від 19.11.2013 року № 577 ПП «СОЮЗ БУД» звернулося до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області з декларацією про початок виконання будівельних робіт від 23.12.2013 року, зареєстрованою за № КС 89.

Згідно даних вказаної декларації про початок виконання будівельних робіт, об`єктом проведення робіт є реконструкція частини спортивного майданчика під тенісні корти, яка надана в оренду Комунальним підприємством «Служба замовника» за адресою: вул. Возз`єднання, 7-а, в м. Бровари Київської області. Вид будівництва - реконструкція.

Водночас, в декларації про початок виконання будівельних робіт зазначається, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:023:1168 площею 0,3375 га використовується для будівництва на підставі договору суборенди земельної ділянки б/н від 18.03.2013 року, виданого Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Служба замовника», зареєстрованого реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 6.

Крім того, в декларації про початок виконання будівельних робіт окремо зазначається, що загальна площа будівлі (фізкультурно-оздоровчий будинок) відповідно до проектної документації становить 80,98 кв.м.

Відділом методології та здійснення декларативних процедур Управління дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 01.07.2014 року № ІУ80 «Реконструкція частини спортивного майданчика під тенісні корти, яка надана в оренду Комунальним підприємством «Служба замовника».

Відповідно пункту 1 (інформація про замовника) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, замовником реконструкції є ПП «СОЮЗ БУД» ().

Пунктом 12 декларації про готовність об`єкта до експлуатації визначаються наступні техніко-економічні показники об`єкта (з урахуванням результатів технічної інвентаризації): несучі конструкції: фундамент - бетон, стіни - цегла, перекриття - дерево; огороджувальні конструкції: стіни - цегла; - фасади: цегла; перелік інженерного обладнання об`єкта: холодне та гаряче водопостачання, водовідведення, індивідуальне водяне опалення; загальна площа будівлі: 81,2 кв.м.

З пункту 14 декларації про готовність об`єкта до експлуатації (основні показники об`єкта) вбачаються наступні експлуатаційні характеристики об`єкту нерухомого майна: площа земельної ділянки - 0,3375 га; площа забудови - 3375,0 кв.м; фізкультурно-оздоровчий будинок загальною площею 81,2 кв.м; відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в теніс площею 671,1 кв.м; відкрита оздоровча споруда для гри в міні-футбол площею 788,0 кв.м; стоянка для легкових автомобілів на 13 машино-місць площею 260 кв.м; стоянка для легкових автомобілів на 10 машино-місць площею 200 кв.м; металева огорожа довжиною 265 м/п.

Таким чином, з наведеного вище вбачається та обставина, що фактично відбулась реконструкція вже існуючої частини спортивного майданчика, яка перебувала в оренді ПП «СОЮЗ БУД» на підставі договору оренди від 01.11.2010 року за № 121/17, поєднана з одночасною фактичною забудовою земельної ділянки комунальної форми власності за кадастровим номером :00:023:1168 площею 0,3375 га, за умови відсутності надання згоди у встановленому законодавством порядку на проведення вказаних будівельних робіт в зазначеному обсязі з боку уповноваженого органу місцевого самоврядування, як законного представника власника об`єкту нерухомого майна - територіальної громади міста.

Згідно Державних будівельних норм «Склад та зміст проектної документації для будівництва ДБН А.2.2-3:2014», затверджених наказом № 163 від 04.06.2014 Мінрегіону України, реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко- економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Отже, проведення реконструкції приміщення жодним чином не утворює нової речі та не дає права замовнику таких робіт на оформлення права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до змісту ст. 332 Цивільного кодексу України нова річ створюється лише внаслідок переробки попередньої речі шляхом її використання як матеріалу. Отже, проведення реконструкції, внутрішнє перепланування, переобладнання приміщення, у тому числі надання об`єкту нового функціонального призначення в межах існуючої капітальної будівлі не може призвести до створення нової речі.

Верховним Судом України у постанові від 06.07.2016 року у справі № 6-1213цс16 викладено правовий висновок про те, що новоствореним об`єктом нерухомості вважається виключно об`єкт, створений без прив`язок до іншого, вже існуючого нерухомого майна, без використання його складових структурних елементів. Тобто не є новоствореним об`єктом нерухомого майна вже існуючий об`єкт нерухомості зі зміненими зовнішніми та внутрішніми параметрами.

Отже, прокуратура стверджує, що у результаті проведення реконструкції основні властивості орендованого об`єкту нерухомого майна не можуть змінюватися, а витрати понесені орендарем на здійснення будівництва новостворених об`єктів нерухомого майна, замість проведення реконструкції існуючих, не підлягають відшкодуванню з боку власника зазначеного майна на користь орендаря, оскільки є такими, що здійснені останнім за відсутності належних правових підстав.

Відтак, проведення реконструкції вже існуючого спортивного майданчика та окремостоячої будівлі не створювало для ПП «СОЮЗ БУД» належних правових передумов для оформлення ним права власності на відповідний об`єкт нерухомого майна на підставі вищевказаної декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.07.2014 року.

Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Набок В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 15089767, від 12.08.2014 за ПП «СОЮЗ БУД» зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - комплекс (тенісні корти), який знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а (номер запису про право власності: 6650435) та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 25482415 від 12.08.2014 року.

Обставина видачі державним реєстратором Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Набок В.М. на користь Приватного підприємства «СОЮЗ БУД» свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.08.2014 року вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.10.2020 року за № 230272002.

Крім того, з вищевказаної з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається та обставина, що до складу набутого за рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області від 12.08.2014 року за індексним номером 15089767 у власність ПП «СОЮЗ БУД» об`єкту нерухомого майна - комплексу (тенісні корти) входять наступні складові частини (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 06):

- фізкультурно-оздоровчий будинок загальною площею 81,2 кв.м., позначений літ. «А»;

- відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в теніс, позначена літ. «Б»;

- відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в міні-футбол, позначена літ. «В»;

- стоянка для легкових автомобілів на 13 машино-місць, позначена літ. «Т»;

- стоянка для легкових автомобілів на 10 машино-місць, позначена літ. «ТІ»;

- огорожа, позначена символом «№».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пункт 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми закону державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

З огляду на викладене, прокуратура стверджує, що наведені факти та надані на підтвердження останніх письмові докази вказують на ту обставину, що ПП «СОЮЗ БУД», будучи орендарем частини спортивного майданчика комунальної форми власності, на якій одночасно знаходилася окремостояча будівля (приміщення) площею 70,43 кв.м, тенісний корт та бетонна стіна для тренувань, одночасно перебуваючи в статусі суборендатора земельної ділянки комунальної форми власності з кадастровим номером :00:023:1168 площею 0,3375 га на підставі зазначеного вище договору суборенди земельної ділянки від 18.03.2013 року, укладеного з Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Служба замовника», на підставі поданої до відділу методології та здійснення декларативних процедур Управління дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 01.07.2014 року № ІУ80 «Реконструкція частини спортивного майданчика під тенісні корти, яка надана в оренду Комунальним підприємством «Служба замовника», безпідставно зареєструвало за собою право власності на об`єкт нерухомого майна - комплекс (тенісні корти), що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а.

Також згодом між Приватним підприємством «СОЮЗ БУД» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вега Інтерсіті» (покупець) укладено договір купівлі-продажу комплексу (тенісні корти) від 08.10.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Бурлакою Л.К. та зареєстрований в реєстрі за № 1200.

В п. 1.1. вказаного вище договору купівлі-продажу зазначається, що продавець передає відповідно до протоколу № 3 зборів учасників Приватного підприємства «СОЮЗ БУД» від 01.10.2014 року у приватну власність покупця, покупець відповідно до протоколу № 2/2014 загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вега Інтерсіті» від 07.10.2014 року приймає та зобов`язується оплатити комплекс (тенісні корти), характеристики якого наведені у п. 1.2. цього договору.

Пунктом 1.2. договору купівлі-продажу визначаються характеристики комплексу (тенісні корти), розміщеного за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а, а зокрема та обставина, що даний об`єкт нерухомого майна становить собою наступні складові частини:

- фізкультурно-оздоровчий будинок загальною площею 81,2 кв.м., позначений літ. «А»;

- відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в теніс, позначена літ. «Б»;

- відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в міні-футбол, позначена літ. «В»;

- стоянка для легкових автомобілів на 13 машино-місць, позначена літ. «Т»;

- стоянка для легкових автомобілів на 10 машино-місць, позначена літ. «Т1»;

- огорожа, позначена символом «№».

В п. 1.3. договору купівлі-продажу зазначається, що комплекс (тенісні корти) належить продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 25482415, виданого органом реєстрації прав: Реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області від 12.08.2014 року.

Згідно з п. 2.1. договору купівлі-продажу договірна ціна, за якою відчужується комплекс (тенісні корти), становить 215 000 (двісті п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., яку покупець сплачує на розрахунковий рахунок продавця після підписання договору, в строк до 31.10.2014 року.

Як вбачається з даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.10.2020 року за № 230270381, на даний період часу Товариство з обмеженою відповідальністю «Вега Інтерсіті» є незмінним власником комплексу (тенісні корти), розміщеного за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а (номер запису про право власності: 7265265; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 06).

Відповідно до п. 5 рішення Броварської міської ради Київської області від 19.12.2019 року № 1759-67-07 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано в користування на умовах оренди Товариству з обмеженою відповідальністю «Вега Інтерсіті» земельну ділянку на якій розміщено майно, що являється власністю товариства, площею 0,3375 га, з них 0,2151 га - землі обмеженого використання - охоронна зона навколо інженерних комунікацій, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (комплекс - тенісні корти) - землі житлової та громадської забудови, по вул. Героїв Небесної Сотні, 7-а терміном до 19.12.2029 року. Кадастровий номер земельної ділянки :00:023:1168.

На підставі вищевказаного рішення від 19.12.2019 року № 1759-67-07 між Броварською міською радою Київської області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вега Інтерсіті» (орендар) укладено договір оренди землі від 14.04.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Базир Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 182.

Відповідно до п. 1 даного договору оренди землі орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови з кадастровим номером :00:023:1168, яка розташована за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Героїв Небесної Сотні, 7-а.

В п. 3 договору оренди землі зазначається, що на земельній ділянці розташований комплекс (тенісні корти), який перебуває у власності орендаря на підставі договору купівлі-продажу комплексу (тенісні корти), посвідченого 08.10.2014 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Бурлакою Л.К. та зареєстрованого в реєстрі за № 1200.

Згідно з п. 8 договору оренди землі, останній укладено терміном на 9 років 8 місяців 5 днів, а саме з 14.04.2020 року до 19.12.2029 року.

Пунктом 9 договору оренди землі передбачено, що орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі в національній валюті України в сумі 125 103,97 грн. на рік, що складає 5 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, згідно довідки про визначення орендної плати за земельну ділянку № 56 від 27.03.2020 року виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області.

Внаслідок укладення між Броварською міською радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вега Інтерсіті» договору оренди землі від 14.04.2020 року, приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Базир Н.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 51973525, згідно якого за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вега Інтерсіті» зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:023:1168 (номер запису про інше речове право 36258775), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.10.2020 № 230270381 (додаток № 24).

Прокуратура в позові стверджує, що набуття Приватним підприємство «СОЮЗ БУД» права приватної власності на об`єкт нерухомого майна - комплекс (тенісні корти), до якого входять наступні складові частини: - фізкультурно-оздоровчий будинок загальною площею 81,2 кв.м, позначений літ. «А»; - відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в теніс, позначена літ. «Б»; - відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в міні-футбол, позначена літ. «В»; - стоянка для легкових автомобілів на 13 маппшо-місць, позначена літ. «Т»; - стоянка для легкових автомобілів на 10 машино-місць, позначена літ. «Т1»; - огорожа, позначена символом «№», що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Героїв Небесної Сотні, 7-а, носить незаконний характер, оскільки відбулося без належних на те правових підстав, а відповідно сам об`єкт нерухомого майна підлягає витребуванню з незаконного володіння суб`єкта господарювання на користь Броварської територіальної громади Київської області.

За ст.ст. 1, 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представницьким органом місцевого самоврядування є відповідна місцева рада, яка відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення, здійснюючи права суб`єкта комунальної власності.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Прокуратура стверджує, що волевиявлення дійсного власника майна, а саме територіальної громади міста на первинне відчуження спірного об`єкту нерухомого майна відсутнє, оскільки Броварською міською радою Київської області не приймалося жодних рішень про його приватизацію у встановленому законодавством порядку, а відповідний договір купівлі-продажу зазначеного об`єкту нерухомого майна не укладався.

Ураховуючи ту обставину, що вказане вище майно Броварською міською радою Київської області нікому не відчужувалось, відповідно право власності територіальної громади міста щодо вказаного вище об`єкту нерухомого майна не припинялося.

Тому заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно.

Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (оскільки про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), але не набуває право володіння на відповідне майно, бо воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа.

З огляду на ту обставину, що Броварською міською радою Київської області, як законним представником власника спірного об`єкту нерухомого майна - територіальної громади міста, будь-якого рішення про його відчуження на користь ПП «СОЮЗ БУД» не приймалося, останнє заволоділо ним без відповідної на те правової підстави.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог ст. 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

З урахуванням наведеного, прокурором ініціюється витребування спірного майна від останнього набувача до комунальної власності Броварської територіальної громади в особі Броварської міської ради з метою, у тому числі, усунення перешкод у подальшому здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм власним майном.

Прокуратурою подано позов про витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГА Інтерсіті» на користь держави та Броварської територіальної громади Київської області, в особі Броварської міської ради Київської області об`єкту нерухомого майна комунальної форми власності - комплекс (тенісні корти), що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Героїв Небесної Сотні (колишня Возз`єднання), 7-а, до складу якого входять наступні складові частини:

- фізкультурно-оздоровчий будинок загальною площею 81,2 кв.м., позначений літ. «А»;

- відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в теніс, позначена літ. «Б»;

- відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в міні-футбол, позначена літ. «В»;

- стоянка для легкових автомобілів на 13 машино-місць, позначена літ. «Т»;

- стоянка для легкових автомобілів на 10 машино-місць, позначена літ. «Т1»;

- огорожа, позначена символом «№».

В ході розгляду спору відповідач подав відзив, в якому позовні вимоги заперечував. Зазначив, що відповідач відповідно до договору купівлі-продажу комплексу (тенісні корти) від 08.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Бурлакою Л.К., оплатно придбав у ПП «СОЮЗ БУД» нерухоме майно - комплекс (тенісні корти), розташований за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання, 7а, який в цілому складається зі складових частин: фізкультурно-оздоровчий будинок, позначений за літерою «А» загальною площею 81,2 (вісімдесят одна ціла дві десятих) квадратних метра, відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в теніс, позначена літерою «Б», відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в міні-футбол, позначена літерою «В», стоянка для легкових автомобілів на 13 м/м, позначена літерою «Т», стоянка для легкових автомобілів на 10 м/м, позначена літерою «ТІ», огорожа, позначена «№». Факт приймання-передачі вказаного нерухомого майна підтверджується актом від 08.10.2014 року.

При цьому, відповідач зазначає, що надати суду обгрунтовані пояснення з приводу отримання ПП «СОЮЗ БУД» нерухомого майна - частини спортивного майданчику, здійснення реконструкції та реєстрації права власності відповідач позбавлений можливості, оскільки не приймав у цьому участь та жодного відношення до цього не мав.

Однак, ознайомившись з позовом та іншими матеріалами справи, відповідач зазначає, що з достовірно відомих йому обстави, викладена у позові інформація не відповідає дійсності. Зокрема, щодо твердження прокуратури, що в складі орендованого ПП «СОЮЗ БУД» майна перебувала окремо стояча будівля площею 70,43 кв.м, яка була реконструйована в будівлю з фізкультурно-оздоровчого будинку, позначеного літерою «А» загальною площею 81,2 кв.м, який входить до складу об`єкту нерухомості, щодо якого заявлено позовні вимоги.

Відповідач зазначає, що окремо стояча будівля площею 70,43 кв.м не входила до складу належного ПП «СОЮЗ БУД» нерухомого майна, вона не перебудовувалася і не придбавалась відповідачем. Вказана будівля існує на даний час і розташована поза межами земельної ділянки, на якій розташовано спірне майно. Вказаний факт є очевидним під час виходу на місцевість і підтверджується наданими суду фотознімками.

Так, дійсно в план-схемі розміщення індивідуально визначеного майна - спортивного майданчика 3641,6 кв.м під № 3 зазначено допоміжну будівлю. Однак, насправді вказана будівля ПП «СОЮЗ БУД» не передавалася і не могла бути реконструйованою ПП «СОЮЗ БУД», оскільки вона не знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :00:023:1168 площею 0,3375 га, яку згідно матеріалів справи (договору суборенди) було передано в суборенду ПП «СОЮЗ БУД» і на якій знаходиться спірне майно.

Співставивши розташування окремо стоячої будівлі на план-схемі розміщення індивідуально визначеного майна спортивного майданчика з наявним у матеріалах справи технічним паспортом на тенісні корти за адресою м. Бровари, вул. Возз`єднання, 7А (подано Броварською міською радою), а також порівнявши з розташуванням земельної ділянки на державній кадастровій карті та знімками вказаного об`єкту нерухомості, що містяться в загальному доступі на супутниковій карті, вбачається, що окремо стояча будівля не знаходиться на земельній ділянці :00:023:1168. Хоча вона і була зазначена як наявна на крайній частині спортивному майданчику на план-схемі, однак площа земельної ділянки з кадастровим номером :00:023:1168 складає 0,3375 га, у той час як увесь спортивний майданчик має площу 0,36416 га і відповідно план-схему складено на земельну ділянку площею саме 0,36416 га.

Отже, частина спортивного майданчика, на якій розташована окремо стояча будівля, перебуває поза межами земельної ділянки з кадастровим номером :00:023:1168. Відповідно до технічного паспорту на тому місці, де згідно план-схеми розташована окремо стояча будівля - розташовані землі резервних територій міста Бровари. У той же час частина спірного майна - фізкультурно-оздоровчий будинок, позначений за літерою «А», розміщений в середній частині земельної ділянки :00:023:1168.

На даний час окремо стояча будівля знаходиться на місці, розташованому поза межами паркану, що огороджує належний відповідачу спірний об`єкт нерухомості і це підтверджується фотознімками з супутникової карти та викопіюванням з проектної документації.

Відповідач припускає, що ПП «СОЮЗ БУД» орендував саме частину спортивного майданчика, а не весь спортивний майданчик і тому предметом договору була саме частина спортивного майданчика, а не весь спортивний майданчик.

Таким чином, доводи прокурора про перехід до відповідача права власності на окремо стоячу будівлю, зазначену в план-схемі розміщення індивідуально визначеного майна, є помилковими і такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Щодо наведеної прокуратурою аргументації порушень в ході реєстрації ПП «СОЮЗ БУД» права власності за собою на спірний об`єкт майна, відповідач зазначає про відсутність належних та допустимих доказів, відповідні доводи прокуратруи грунтуються на припущеннях.

Відповідач зазначає, що є добросовісним набувачем і згідно з ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі Іншим шляхом.

У даному випадку службові особи ТОВ «Вега Інтерсіті» не знали і не могли знати про які б то не було можливі порушення, допущені відчужувачем майна в ході набуття за собою права власності на об`єкт нерухомості. Жодного відношення до обставин набуття ПП «СОЮЗ БУД» права власності на спірне майно відповідач не мав і не має. Спірне майно придбано відповідачем за відплатним договором та оплачено ним у повному обсязі.

Стосовно волі власника майна (Броварської міської ради) чи її структурного підрозділу щодо вибуття нерухомого майна з володіння відповідач зауважує, що реконструкція нерухомого майна проводилася з дозволу Броварської міської ради - у матеріалах мається рішення виконавчого комітету Броварської міської ради № 554 від 05.11.2013 року про згоду на проведення реконструкції, копія листа управління комунальної власності Броварської міської ради № 783/07-01 від 04.11.2013 року про надання згоди на реконструкцію (надано до суду Броварською міською радою), витяг з протоколу №4 інвестиційної ради міста від 24.05.2011 року, згідно якого визнано можливим проведення реконструкції частини спортивного майданчику за адресою: м. Бровари, вул. Возз`єднання, 7 А (надано до суду Броварською міською радою), декларація про початок виконання будівельних робіт від 23.12.2013 року.

Вказані документи дають підстави вважати, що реконструкція з подальшим набуттям ПП «СОЮЗ БУД» права власності на новозбудоване нерухоме майно (а відповідно до закону декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для набуття права власності) відбулися з відома та волі позивача. А тому підстави для витребування спірного майна у відповідача відсутні.

Також відповідач заявляв про застосування судом строків позовної давності щодо даного спору, оскільки з моменту реєстрації права власності у 2014 році минуло більше 3 років.

Поданий у даній справі позов є віндикаційним (про витребування майна з чужого незаконного володіння), про що також стверджує і прокурор. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц зазначено наступне: Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина перша статті 257 ЦК України). Вказані приписи поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України). За правилами частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Визначення початку перебігу позовної давності міститься у статті 261 ЦК України, відповідним до частини першої якої за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права, зокрема, органів прокуратури.

Зокрема, в п. 46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 року у справі № 907/50/16 зазначено наступне: при цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це, особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі № 359/2012/15-ц (провадження № 14-101цс18).

За приписами ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», згідно з якою виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії. Тобто, відповідно до змісту вищевказаної норми та практики її застосування (зокрема, щодо здійснення моніторингу законності розпорядження орендованим державним та комунальним майном), прокурор не був позбавлений можливості, з використанням повноважень, передбачених Законом України «Про прокуратуру», своєчасно отримати від відповідного суб' єкта владних повноважень (Броварської міської ради) необхідну для подання позову інформацію. До того ж інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відкритою і прокуратура мала до неї повний доступ (аналогічні висновки зазначені в постанові Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №922/597/19). В силу положень чинного законодавства прокурор міг і повинен був своєчасно цікавитися та перевіряти відомості, що стосуються нерухомого майна, яке надавалося в оренду Броварською міською радою, отже не міг не бути обізнаним про реєстрацію права власності на спірне майно за ПП «Союз Буд». Крім того, прокурор зазначає в позові про наявність в електронних ЗМІ окремих публікацій, а саме: в інтернет-виданні «Маєш право знати». На вказаному інтернет-ресурсі мається лише одна стаття з цього приводу - «Як спортивний майданчик перетворився на платну автопарковку замість шести тенісних кортів?». Ця стаття датована 22 листопада 2012 року, тобто ще до оформлення ПП «СОЮЗ БУД» права власності на нерухоме майно.

Відповідач зазначає, що чинним законодавством не передбачено обов`язку особи перевіряти правомірність набуття продавцем відчужуваного нерухомого майна права власності на нього. В протилежному випадку обов`язки органу влади чи місцевого самоврядування з дотримання законодавства перекладаються на покупця. Крім того, на покупця покладатиметься тягар перевірки та ревізування рішень органу влади чи місцевого самоврядування, чим скасовується презумпція правомірності таких рішень, що суперечить вимогам частини другої статті 19 Конституції України. У Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3).

Прокуратрурою подано відповідь на відзив, в якому заперечено доводи відповідача.

Відповідач не заперечував позицію прокуратури, викладену у відповіді на відзив. Зазначив, що на момент укладення договору купівлі-продажу відповідач, як споживач послуг органу державної влади, правомірно вважав, що рішення цього органу є законними і такими, що прийняті у межах компетенції. У справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Захист права власності гарантовано Першим протоколом до Конвенції, відповідно до статті 1 якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як визначено ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За змістом ч.1 ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Для вірного застосування ст. 387 та п.3 ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України необхідно встановити: хто саме є власником чи володільцем спірного майна на момент звернення з позовом до суду; хто саме був власником майна, якому передано майно у володіння, на момент такого вибуття вказаного майна поза волею наведеної особи; яким саме шляхом вибуло спірне майно з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, і що це вибуття вказаним шляхом сталося саме не з волі зазначених осіб.

З огляду на викладене, визначальним для надання правильної оцінки фактичним обставинам та для правильного застосування норм права у цьому випадку при розгляді заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння є дослідження правомірності саме первісного відчуження спірного майна.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Володіння - це фактичне, фізичне панування над майном, яке передбачає повний фізичний контроль його власника чи законного володільця.

Власник має право витребувати своє майно від особи, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Верховний Суд України у постанові від 2 листопада 2016 року у справі №522/10652/15-ц вказав, що витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин, а майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 Цивільного кодексу України пов`язується з тим, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця стаття передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 Цивільного кодексу України можливості витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передання майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача. Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, потрібно встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 Цивільного кодексу України, зокрема, чи вибуло це майно з володіння власника з його волі.

Стаття 388 Цивільного кодексу України передбачає не тільки втрату чи розкрадання як підставу для захисту інтересів власника шляхом віндикації, але й інші випадки, хоча закон їх не перелічує. Головне, щоб майно вибуло з володіння власника не з його волі (пожежа, повінь і інші стихійні явища, у звґязку з якими річ вибуває з володіння власника фактично поза його волею).

До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 Цивільного кодексу України) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця).

Положення статті 388 Цивільного кодексу України застосовується як правова підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

У разі загибелі індивідуально визначеного майна, зміни свого початкового господарського призначення, підстав для задоволення віндикаційного позову немає, власник має право лише на відшкодування збитків.

Тож можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність, насамперед, від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем, та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

Предмет доказування у таких справах становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як-от: факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження.

Як вбачається з обставин спору, правочин, за яким відповідач придбав спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину і його правомірність не ставиться під сумнів.

Власник має право спростувати заперечення набувача про його добросовісність, довівши, що під час вчинення правочину набувач повинен був засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна. Наприклад, добросовісність набуття виключається, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не було зареєстровано за відчужувачем такого майна або в цьому Реєстрі речових прав був запис про судовий спір щодо цього майна.

Щоб запобігти ризикам набуття статусу добросовісного набувача в розумінні ст.388 Цивільного кодексу України, щонайменше необхідно перевіряти документи контрагента, що підтверджують його право власності на майно і відповідні державні реєстри (Єдиний державний реєстр судових рішень, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Автоматизовану систему виконавчого провадження, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (у разі купівлі нерухомості).

З матеріалів справи вбачається, що на момент придбання відповідачем спірного майна, за даними Державних реєстрів відповідне майно було зареєстровано за продавцем, щодо такого майна були відсутні спори чи інші обтяження.

Суд критично оцінює посилання прокуратури, що відповідач під час придбання майна фактично мав з`ясувати наведені в позові обставини.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Щодо обставин, які стосуються правомірності первісного відчуження спірного майна, суд зазначає, що відповідні обставини грунтуються на ряді вчинених правочинів (юридично значимих фактів), спростування яких має відбуватись у відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України в судовому порядку по суті відповідних позовних вимог за участю належних сторін спору.

Однак, прокуратурою не надано суду доказів встановлення фактів, на яких ґрунтуються твердження про незаконність вибуття майна. У даній справі відповідач, який не був учасником правовідносин, які передували придбанню ним спірного майна, позбавлений можливості спростувати наведені прокуратурою факти і встановлення по суті відповідних фактів у даному спорі призведе до порушення правила ст. 204 Цивільного кодексу України.

Обставини справи та наявні у справі докази свідчать про волевиявлення Броварської міської ради Київської області в червні 2010 року на передачу в оренду через конкурс майна комунальної власності територіальної громади м. Бровари, а саме окремого індивідуально визначеного майна - спортивного майданчика загальною площею 3 641,6 кв.м, що знаходився за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання, 7-а, переможцем конкурсу визнано Приватне підприємство «СОЮЗ БУД», з яким за дозволом виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області балансоутримувачем майна Комунальним підприємством Броварської міської ради «Служба замовника» було укладено з переможцем конкурсу договору оренди від 01.11.2010 року № 121/17 індивідуально визначеного майна - частини спортивного майданчика під розміщення тенісних кортів площею 3 641,6 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання, 7-а до 31.11.2025 року.

Згідно плану-схеми, яка була додатком до протоколу засідання комісії з оренди об`єктів комунальної власності територіальної громади міста, під № 2 було позначено тенісний корт, під № 3 допоміжну будівлю та під № 1 бетонну стіну для тренування, які розміщені в межах земельної ділянки загальною площею 3 641,6 кв.м.

Дійсно, станом на 01.11.2010 року, а саме на момент укладення між Комунальним підприємством Броварської міської ради «Служба замовника» та ПП «СОЮЗ БУД» договору оренди № 121/17, на земельній ділянці за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання, 7-а знаходилися раніше збудовані об`єкти нерухомого майна комунальної форми власності, а саме - спортивний майданчик, до складу якого зокрема належали: окремостояча будівля (приміщення) площею 70,43 кв.м, тенісний корт та бетонна стіна для тренувань.

Однак, в подальшому, на підставі рішення Броварської міської ради Київської області від 07.06.2012 року № 641-21-06 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування (на умовах оренди) та надано в оренду Комунальному підприємству Броварської міської ради «Служба замовника» земельну ділянку площею 0,3375 га, з них 0,2151 га - землі обмеженого використання-інженерний коридор мережі комунікацій для обслуговування частини спортивного майданчика землі житлової та громадської забудови по вул. Возз`єднання,7-а.

Також, 18.03.2013 року між Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Служба замовника» (; орендодавець) та ПП «СОЮЗ БУД» (; орендар) укладено договір суборенди земельної ділянки, відповідно до п. 1.1. договору орендодавець на підставі рішення сесії Броварської міської ради Київської області від 21.02.2013 року № 864-30-06 передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,3375 га, з них 0,2151 га - землі обмеженого користування - інженерний коридор мережі комунікацій, для обслуговування частини спортивного майданчика - землі житлової та громадської забудови по вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а в м. Бровари Київської області. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:023:1168.

Таким чином, з 18.03.2013 року ПП «СОЮЗ БУД» орендувало земельну ділянку для обслуговування частини спортивного майданчика землі житлової та громадської забудови по вул. Возз`єднання,7-а, меншою площею 0,3375 га, а не 0,3641 га.

Щодо зауваження прокуратури, що в договорі суборенди допущено порушення, суд зазначає, що орендар за основним договором оренди по відношенню до суборендаря є орендодавцем, відповідно суборендар по відношенню до суборендодавця є орендарем. Відповідна неточність в формулюванні жодним чином не впливає на суть правовідносин між сторонами.

Крім того, прокуратурою не надано доказів встановлення незаконності відповідного правочину у відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України.

Щодо тверджень прокуратури про невідображення в договорі суборенди земельної ділянки від 18.03.2013 року, факту розміщення в межах переданої в суборенду земельної з кадастровим номером :00:023:1168 площею 0,3375 га об`єкту нерухомого майна комунальної форми власності - спортивного майданчика, до складу якого належали: окремостояча будівля (приміщення) площею 70,43 кв.м, тенісний корт та бетонна стіна для тренувань, суд зазначає, що тенісний корт є лише облаштованою територією земельної ділянки, і одночасно з бетонною стіною, не мають ознак самостійних об`єктів нерухомості.

Прокуратурою надано документи лише щодо об`єкту нерухомості окремостоячої будівлі (приміщення) площею 70,43 кв.м, яка входила до меж земельної ділянки площею 0,3641 га, обгрунтованих доказів та пояснень щодо входження такої будівлі до меж зменшеної земельної ділянки площею 0,3375 га, прокуратурою не надано.

Також, матеріали справи свідчать про надання виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області ПП «СОЮЗ БУД» згоди на проведення реконструкції орендованого комунального майна територіальної громади м. Бровари - частини спортивного майданчику по вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а, в тому вигляді, в якому він фактично орендований площею 0,3375 га.

Прокуратура в своїх поясненнях посилається на правила реконструкції будівлі, однак матеріали справи не містять доказів, що будівля входила до меж орендованої земельної ділянки.

Відповідна позиція прокуратури грунтується на безпідставних припущеннях про входження окремостоячої будівлі (приміщення) площею 70,43 кв.м до меж земельної ділянки площею 0,3375 га.

В той же час, поняття реконструкції частини спортивного майданчику по вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а, в тому вигляді, в якому він фактично орендований площею 0,3375 га, пов`язане з цільовим призначенням відповідної території та створенням в її межах нових об`єктів, зокрема, будівництва будівлі (фізкультурно-оздоровчий будинок) площею 80,98 кв.м.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, які вказують на те, що відповідна будівля (фізкультурно-оздоровчий будинок) площею 80,98 кв.м є реконструйованою окремостоячою будівлею (приміщення) площею 70,43 кв.м. Зокрема, прокуратурою не надано актів обстеження, фотофіксації чи експертного дослідження відповідного факту.

В той же час, відповідачем заперечено факт входження окремостоячої будівлі (приміщення) площею 70,43 кв.м до меж земельної ділянки площею 0,3375 га, зазначено, що така будівля продовжує існувати в незмінному вигляді за межами відповідної земельної ділянки з кадастровим номером :00:023:1168 площею 0,3375 га.

Відповідач не був учасником відносин, які мали місце до придбання ним спірного майна, тому у нього не може бути достатніх та належних доказів в спростування наведених прокуратурою обставин.

В той же час, відповідачем надано докази стану майна на поточний момент, фотозображення майна, розташованого на земедльній ділянці з кадастровим номером :00:023:1168 площею 0,3375 га. З наданих відповідачем фотозображень вбачається одночасне існування новоствореної будівлі та старої окремостоячої будівлі.

Згідно зі ст. 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Матеріали справи свідчать про здійснення ПП «СОЮЗ БУД» реконструкції частини спортивного майданчика площею земельної ділянки - 0,3375 га; площа забудови - 3375,0 кв.м; фізкультурно-оздоровчий будинок загальною площею 81,2 кв.м; відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в теніс площею 671,1 кв.м; відкрита оздоровча споруда для гри в міні-футбол площею 788,0 кв.м; стоянка для легкових автомобілів на 13 машино-місць площею 260 кв.м; стоянка для легкових автомобілів на 10 машино-місць площею 200 кв.м; металева огорожа довжиною 265 м/п.

При цьому, відсутні підстави стверджувати, що відповідна реконструкція була пов`язана з реконструкцією окремостоячої будівлі (приміщення) площею 70,43 кв.м, реконструкція проводилась в межах наданої виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області ПП «СОЮЗ БУД» згоди на проведення реконструкції орендованого комунального майна територіальної громади м. Бровари - частини спортивного майданчику по вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а, в тому вигляді, в якому він фактично орендований площею 0,3375 га.

Також, третьою особою в ході розгляду справи було надано відповідь Управління з питань комунальної власності Броварської міської ради (від 15.09.2022 року № 3.02-07/3/11827) на адвокатський запит, з якої вбачається, що в період з 27.09.2006 року по 31.12.2015 року окремо стояча будівля площею 70,43 кв.м за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а перебувала в орендному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомікс» і 26.04.2019 року була списана, однак продовжує фізично знаходитись поряд з належним відповідачу комплексом.

Заперечення прокуратури фактично ґрунтуються лише на неспівпадінні площ будівель, що приспівпадінні адрес в сукупності встановлених судом обставин, не спростовує інформації Управління з питань комунальної власності Броварської міської ради (від 15.09.2022 року № 3.02-07/3/11827).

Таким чином, з наведених у позові обставин відсутні підстави стверджувати про незаконність рєстрації ПП «СОЮЗ БУД» права власності на об`єкт нерухомого майна - комплекс (тенісні корти), що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Возз`єднання (на даний час Героїв Небесної Сотні), 7-а до якого входять наступні складові частини (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 06):

- фізкультурно-оздоровчий будинок загальною площею 81,2 кв.м., позначений літ. «А»;

- відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в теніс, позначена літ. «Б»;

- відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в міні-футбол, позначена літ. «В»;

- стоянка для легкових автомобілів на 13 машино-місць, позначена літ. «Т»;

- стоянка для легкових автомобілів на 10 машино-місць, позначена літ. «ТІ»;

- огорожа, позначена символом «№».

Інших доказів, зокрема, про встановлення відповідних фактів за наслідками вирішення відповідних спорів безпосередньо з особою, якої можуть стосуватись відповідні порушення, зокрема, скасування проведеного конкурсу, визнання недійсними договорів та рішень виконавчих органів Броварської міської ради чи скасування декларації про готовність об`єкту будівництва, прокуратурою не надано суду.

Про погодження Броварською міською радою Київської області передачі відповідачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :00:023:1168, на якій розташовані придбані Товариством з обмеженою відповідальністю «Вега Інтерсіті» у Приватного підприємства «СОЮЗ БУД» об`єкти нерухомості, які створені з відома та погодження виконавчих органів Броварської міської ради Київської області.

З огляду на норму ст. 413 Цивільного кодексу України, яка визначає підстави виникнення права користування чужою земельною ділянкою для забудови, передбачено, що власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових, соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке право виникає на підставі договору або заповіту.

З огляду на норму ст. 415 Цивільного кодексу України, землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором.

Землекористувач має право власності на будівлі (споруди), споруджені на земельній ділянці, переданій йому для забудови.

Особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди).

Землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, наданою йому для забудови, а також інші платежі, встановлені законом.

Землекористувач зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ст. 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування, якими згідно з ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є відповідні ради.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на встановлені судом обставини, відсутні підстави стверджувати, що первинне відчуження спірного об`єкта комунальної власності повинно було здійснюватися виключно в рамках приватизаційної процедури.

Матеріали справи не містять достатніх та належних доказів заволодіння Приватним підприємством «СОЮЗ БУД» об`єктом нерухомого майна - допоміжною будівлею площею 70,43 кв.м. Щодо решти майна спортивного майданчика, таке майно не має ознак об`єктів нерухомості, фактично є територією земельної ділянки, визначеною певним цільовим призначенням, щодо якої проводилась реконструкція в межах цільового призначення з дозволу та погодження органу місцевого самоврядкування, в ході якої були реконструйовані та створені нові об`єкти:

- фізкультурно-оздоровчий будинок загальною площею 81,2 кв.м., позначений літ. «А»;

- відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в теніс, позначена літ. «Б»;

- відкрита фізкультурно-оздоровча споруда для гри в міні-футбол, позначена літ. «В»;

- стоянка для легкових автомобілів на 13 машино-місць, позначена літ. «Т»;

- стоянка для легкових автомобілів на 10 машино-місць, позначена літ. «ТІ»;

- огорожа, позначена символом «№».

Таким чином, об`єкти, які існували на орендованій Приватним підприємством «СОЮЗ БУД» земельній ділянці з кадастровим номером :00:023:1168 площею 0,3375 га, а саме тенісний корт та бетонна стіна для тренувань, були видозмінені в ході реконструкції.

Оскільки, Приватним підприємством «СОЮЗ БУД» майно спортивного майданчику було орендовано за наслідками проведення конкурсу, відсутні підстави стверджувати про створення ним передумов для набуття права оренди земельної ділянки комунальної форми власності за кадастровим номером :00:023:1168 площею 0,3375 га на позаконкурентних засадах.

Таким чином, враховуючи недоведеність в установленому порядку факту незаконності первісного вибуття спірного майна з володіння Броварської міської ради поза її волею, оскільки первісне майно було видозмінене в ході реконструкції, відсутні підстави для витребування майна у відповідача, який відповідає критерім добросовісного набувача.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги безпідставні та не доведені, відповідачем заперечені та спростовані, тому задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Оскільки, судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог, обставини щодо пропуску строку позовної давності не підлягають дослідженню, оскільки не впливають на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 96, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 19.01.2023 р.

Суддя Т.П. Карпечкін