РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.11.2022Справа № 910/5142/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Заїки О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділекс Транспорт" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 1А, оф. 295)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділекс Україна" (02002, м. Київ, вул.Микільсько-Слобідська, 1А, оф. 295)

про стягнення 1 750 000,00 грн

Представники учасників справи:

Від позивача: Лівак Т.О.;

Від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Ділекс Транспорт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділекс Україна" про стягнення 1 750 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором №23/01/19-1 від 23.01.2019 безвідсоткової фінансової допомоги, яка підлягає поверненню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2022 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.08.2022.

Представник відповідача у підготовче засідання 10.08.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №456.

Судом у підготовчому засіданні 10.08.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 14.09.2022.

Представник відповідача у підготовче засідання 14.09.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №530.

Судом у підготовчому засіданні 14.09.2022 без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 26.09.2022.

Представник відповідача у підготовче засідання 26.09.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2022 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 17.10.2022.

В судовому засіданні 17.10.2022 постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви по розгляду справи по суті на 02.11.2022.

Присутній у судовому засіданні 02.11.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 02.11.2022, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ділекс Україна" (далі - позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ділекс Транспорт" (далі позикодавець) укладено договір №23/01/19-1 від 23.01.2019 про надання безвідсоткової фінансової допомоги, яка підлягає поверненню (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у вигляді фінансової допомоги в розмірі, що обумовлені цим договором, а позичальник зобов`язується повернути таку саму суму грошових коштів в порядку та на умовах. визначених цим договором.

Згідно з п. 2.1. договору грошовими коштами за цим договором є національна українська валюта - гривня.

У п. 1.3. договору зазначено, що фінансова допомога позичальнику надається на безпроцентній основі.

Сума позики за даним договором складає: 1 000 000 (один мільйон) грн 00 коп. без ПДВ (п. 2.1. договору).

У п. 2.2. договору сторони погодили, що цей договір є безпроцентним.

Відповідно до п. 3.1. договору позикодавець надає фінансову допомогу позичальнику з моменту підписання даного договору. Позикодавець може надавати допомогу частинами в строк до 01.03.2019 повернути суму фінансової допомоги.

Фінансова допомога надається у безготівковій формі. (п.3.2. договору).

Згідно п. 3.3. договору позичальник зобов`язується повернути суму фінансової допомоги позикодавцеві до 31.12.2019. Позичальник на власний розсуд може погасити суму фінансової допомоги достроково. Позичальник має право повертати фінансову допомогу частинами.

Сума фінансової допомоги повертається позичальником у безготівковій формі (п. 3.5. договору).

У п. 8.1.договору сторони погодили, що договір діє до 31.12.2019, або до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, зазначених у даному договорі.

Додатковою угодою №1 до договору №23/01/19-1 від 23.01.2019 сторони збільшили суму позики до 2 500 000,00 грн без ПДВ, та продовжили строк дії договору до 29.01.2020 включно.

Позивач на виконання умов договору №23/01/19-1 від 23.01.2019 перерахував відповідачу суму у розмірі 2 310 000,00 грн, що підтверджується:

меморіальним ордером №10133 від 24.01.2019 на суму 1000 000,00 грн;

меморіальним ордером №10686 від 13.05.2019 на суму 100 000,00 грн;

меморіальним ордером№10757 від 24.05.2019 на суму 150 000,00 грн;

меморіальним ордером№10755 від 24.05.2019 на суму 400 000,00 грн;

меморіальним ордером№11136 від 07.08.2019 на суму 50 000,00 грн;

меморіальним ордером№11423 від 17.09.2019 на суму 50 000,00 грн;

меморіальним ордером №12006 від 13.12.2019 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №12288 від 30.01.2020 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №12324 від 05.02.2020 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №12644 від 13.03.2020 на суму 30 000,00 грн;

платіжним дорученням №12757 від 30.03.2020 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №13294 від 11.06.2020 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №13820 від 14.08.2020 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №363 від 13.11.2020 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №831 від 29.01.2021 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №1274 від 15.04.2021 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №1637 від 30.06.2021 на суму 20 000,00 грн;

платіжним дорученням №1907 від 13.08.2021 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №2291 від 29.10.2021 на суму 10 000,00 грн.

банківською випискою з банків на загальну суму 2 310 000,00 грн.

Відповідач здійснив часткове повернення фінансової допомоги в сумі 560 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №17 від 31.03.2021.

Оскільки, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, у строк визначений договором (до 01.03.2019), суму фінансової допомоги в повному обсязі позивачу не повернув, останній звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 750 000,00 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом між сторонами укладено договір №23/01/19-1 від 23.01.2019 про надання безвідсоткової фінансової допомоги, яка підлягає поверненню.

Згідно із пунктом 14.1.257 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Надання позивачем відповідачу позики у сумі 2 310 000,00 грн підтверджується наявними у матеріалах справи:

меморіальним ордером №10133 від 24.01.2019 на суму 1000 000,00 грн;

меморіальним ордером №10686 від 13.05.2019 на суму 100 000,00 грн;

меморіальним ордером№10757 від 24.05.2019 на суму 150 000,00 грн;

меморіальним ордером№10755 від 24.05.2019 на суму 400 000,00 грн;

меморіальним ордером№11136 від 07.08.2019 на суму 50 000,00 грн;

меморіальним ордером№11423 від 17.09.2019 на суму 50 000,00 грн;

меморіальним ордером №12006 від 13.12.2019 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №12288 від 30.01.2020 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №12324 від 05.02.2020 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №12644 від 13.03.2020 на суму 30 000,00 грн;

платіжним дорученням №12757 від 30.03.2020 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №13294 від 11.06.2020 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №13820 від 14.08.2020 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №363 від 13.11.2020 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №831 від 29.01.2021 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №1274 від 15.04.2021 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №1637 від 30.06.2021 на суму 20 000,00 грн;

платіжним дорученням №1907 від 13.08.2021 на суму 50 000,00 грн;

платіжним дорученням №2291 від 29.10.2021 на суму 10 000,00 грн.

банківською випискою з банків на загальну суму 2 310 000,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 3.3. договору сторони погодили, що позика надається позичальнику до 31.12.2019.

Таким чином, останнім днем виконання відповідачем свого обов`язку з повернення фінансової допомоги, наданої позивачем за вказаним договором є 31.12.2019.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Судом встановлено, що в строк, визначений договором, відповідач не повернув позивачу безвідсоткову фінансову допомогу в повному обсязі. Здійснивши часткове повернення на суму 560 000,00 грн. Доказів повернення решти суми фінансової допомоги у розмірі 1 750 000,00 грн відповідач не надав та матеріали справи не містять.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на те, що відповідач умови договору не виконав, суму безвідсоткової фінансової допомоги в строк, передбачений договором, позивачу в повному обсязі не повернув, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 1 750 000,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Приписами ст.76,77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділекс Транспорт".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділекс Україна" (02002, м.Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 1А, оф. 295, ідентифікаційний код 40286354) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділекс Транспорт" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 1А, оф. 295, ідентифікаційний номер 35362511) заборгованість в сумі 1 750 000 (один мільйон сімсот п`ятдесят тисяч) грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 26 250 (двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят) грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 30.01.2023.

Суддя М.Є. Літвінова