ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" грудня 2022 р. Справа № 924/886/22

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., розглянувши матеріали

за заявою фізичної особи ОСОБА_1 , м. Шепетівка Хмельницька область

про неплатоспроможність фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

30.11.2022 на адресу суду надійшла заява фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано на розгляд судді Мусі М.Є.

Ухвалою від 06.12.2022р. заяву залишено без руху, надано заявнику строк в 10 днів для усунення недоліків, зокрема надання доказів здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень. Копію ухвали надіслано заявнику на електронну адресу вказану у позовній заяві ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідно до довідки про доставку електронного листа документ (ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 06.12.2022р.) доставлено до електронної скриньки ОСОБА_1 08.12.2022р.

На день постановлення ухвали ОСОБА_1 недоліки заяви про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Кодексу України з процедур банкрутства не усунуто.

Поряд із цим судом звертається увага, що згідно абз. 3 ч. 2 ст. 30 КУзПБ розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 грудня 2021 року становить 2481,00 грн.

Як вбачається із матеріалів заяви ОСОБА_1 звернулась до суду 30.11.2022р., розмір винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, що підлягає авансуванню боржником на депозитний рахунок суду, становить 37215грн. 00коп. (2481,00 х 5 х 3).

У поданій заяві заявник, посилаючись на позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 19.11.2020 у справі № 910/726/20 просить розглянути клопотання щодо прийняття договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого як альтернативу сплати грошової винагороди на виконання вимог ст. 116 КУзПБ.

Згідно з ч. 1 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 ст. 30 КУзПБ передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Також положеннями ч. 2 ст. 34 та ч. 3 ст. 116 КУзПБ встановлено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність.

Отже, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особою з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому чинним законодавством України не передбачено.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ст. 129 Конституції України, здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, суд, розглянувши подані заявником документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, зауважує наступне.

Пунктами 3.1 та 3.3 договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 16.09.2022р., укладеного між арбітражним керуючим Белінською Наталією Олександрівною та ОСОБА_1, передбачено, що оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 19500грн. за весь строк виконання повноважень сторони 1, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією. Сторона 2 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 1950грн. щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

Проаналізувавши вищезазначений договір, суд вважає, що він не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, оскільки договір визначає умови оплати послуг керуючого реструктуризацією, у сумі меншій, ніж визначено чинним законодавством, а також з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією, проте відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, у справі про неплатоспроможність відповідні рішення приймають саме збори кредиторів. Крім того, заявником не надано доказів наявності майна для погашення грошової винагороди у розмірі, який підлягає авансуванню боржником у випадку відстрочення чи розстрочення сплати авансового платежу.

При цьому, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 43 Конституції України.

Суд звертає увагу, що, виходячи з юридичної природи винагороди арбітражного керуючого, звільнення (розстрочка, відстрочка) заявника від авансування такої винагороди на етапі подання заяви вплине на баланс інтересів боржника та арбітражного керуючого, позбавивши останнього права на своєчасне отримання у повному розмірі винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Отже, обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою ч. 3 ст. 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 910/2629/20, від 23.11.2020 у справі № 922/1734/20, від 19.11.2020 у справі №927/203/20, від 17.02.2021 у справі № 927/166/20).

Крім того, у постанові №910/726/20 від 19.11.2020р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказує виключно про право суду розглянути таку угоду та можливість її задоволення лише після дослідження сукупності всіх наданих доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Окрім того, суд звертає увагу, що 19.07.2022р., 26.08.2022р. та 20.09.2022р. на адресу суду вже надходили аналогічні заяви від ОСОБА_1 02.08.2022, 26.09.2022 та 03.10.2022р. судом було постановлено ухвали про повернення заяви заявникові з огляду на недотримання обов`язкової умови для звернення фізичної особи з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме пункту 12 ч. 3 ст. 116 КУзПБ: до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Керуючись ч. 4 ст. 174, ст.ст. 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність від 30.11.2022р. вважати неподаною та повернути заявникові.

Додаток: заява про відкриття провадження у справі від 30.11.2022р. та додані до неї документи загалом на 147 арк.

Ухвала набрала законної сили 27.12.2022р. та може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст. ст. 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 1 примірник до матеріалів справи;

направлено на електронну адресу заявника (ІНФОРМАЦІЯ_1)