ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/53/22
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Колоколова С.І.,

секретар судового засідання Бебик А.М.,

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Божук Б.С., у порядку самопредставництва; Ягич М.М., за ордером;

від відповідача: Лупу С.С., за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного закладу Спеціалізований (спеціальний) санаторій Приморський Міністерства охорони здоров`я України

на ухвалу Господарського суду Одеської області

від 18 жовтня 2022 року (повний текст складено 20.10.2022)

у справі №916/53/22

за позовом: Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Приморський» Міністерства охорони здоров`я України

до відповідача: Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про: витребування земельних ділянок із незаконного володіння та скасування державної реєстрації, -

суддя суду першої інстанції: Петров В.С.,

час та місце винесення ухвали: 18.10.2022, м. Одеса, проспект Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 22.12.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Державний заклад «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Приморський» Міністерства охорони здоров`я України (позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (відповідач), якою просить:

- витребувати із незаконного володіння Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь Державного закладу Спеціалізований (спеціальний) санаторій Приморський Міністерства охорони здоров`я України земельних ділянок: із кадастровим номером :01:001:0327, площею 31,36 га; із кадастровим номером :01:001:0326, площею 6,2890 га; із кадастровим номером :01:001:0328, площею 51,5502 га; із кадастровим номером :04:001:0874, площею 6,3337 га; із кадастровим номером :04:001:0871, площею 0,3369 га; із кадастровим номером :01:001:0330, площею 0,7242 га; із кадастровим номером :04:001:0870, площею 1,6499 га; із кадастровим номером :04:001:0872, площею 3,0457 га; із кадастровим номером :04:001:0875, площею 5,2914 га;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації за № 46011191 від 29.12.2021 право комунальної власності на земельну ділянку, площею 3,0457 га, із кадастровим номером :04:001:0872 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040), з одночасним припиненням права на комунальну власність на вказану земельну ділянку за Сергіївською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації за № 46010948 від 29.12.2021 право комунальної власності на земельну ділянку, площею 0,7242 га, із кадастровим номером :01:001:0330 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040), з одночасним припиненням права на комунальну власність на вказану земельну ділянку за Сергіївською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації за № 46011262 від 29.12.2021 право комунальної власності на земельну ділянку, площею 1,6499 та, із кадастровим номером :04:001:0870 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040), з одночасним припиненням права на комунальну власність на вказану земельну ділянку за Сергіївською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації за № 46048222 від 30.12.2021 право комунальної власності на земельну ділянку, площею 6,3337 га, із кадастровим номером :04:001:0874 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040), з одночасним припиненням права на комунальну власність на вказану земельну ділянку за Сергіївською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації за № 46011087 від 29.12.2021 право комунальної власності на земельну ділянку, площею 0,3369 га, із кадастровим номером :04:001:0871 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040), з одночасним припиненням права на комунальну власність на вказану земельну ділянку за Сергіївською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації за № 46048174 від 30.12.2021 право комунальної власності на земельну ділянку, площею 5,2914, із кадастровим номером :04:001:0875 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040), з одночасним припиненням права на комунальну власність на вказану земельну ділянку за Сергіївською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації за № 45724676 від 15.12.2021 право комунальної власності на земельну ділянку, площею 6,2890 га, із кадастровим номером :01:001:0326 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040), з одночасним припиненням права на комунальну власність на вказану земельну ділянку за Сергіївською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації за № 45678325 від 14.12.2021 право комунальної власності на земельну ділянку, площею 31,36 га, з кадастровим номером :01:001:0327 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040), з одночасним припиненням права на комунальну власність на вказану земельну ділянку за Сергіївською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації за № 45724635 від 15.12.2021 право комунальної власності на земельну ділянку, площею 51,5502 га, із кадастровим номером :01:001:0328 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040), з одночасним припиненням права на комунальну власність на вказану земельну ділянку за Сергіївською селищною радою Білгород-Дністровського району Одеської області.

Позовні вимоги Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) санаторій «Приморський» Міністерства охорони здоров`я України обґрунтовано тим, що Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області без законних на те підстав набула право власності на земельні ділянки: із кадастровим номером :01:001:0327, площею 31,36 га; із кадастровим номером :01:001:0326, площею 6,2890 га; із кадастровим номером :01:001:0328, площею 51,5502 га; із кадастровим номером :04:001:0874, площею 6,3337 га; із кадастровим номером :04:001:0871, площею 0,3369 га; із кадастровим номером :01:001:0330, площею 0,7242 га; із кадастровим номером :04:001:0870, площею 1,6499 га; із кадастровим номером :04:001:0872, площею 3,0457 га; із кадастровим номером :04:001:0875, площею 5,2914 га, в результаті чого такі земельні ділянки вибули із володіння позивача як законного власника землі, без його згоди.

В процесі розгляду справи Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернулась до суду першої інстанції із заявою про призначення судової про призначення земельно-технічної експертизи.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання відповідач посилається на те, що позивачем позовні вимоги заявлено про витребування із чужого незаконного володіння земельні ділянки загальною площею 106,581 га, які, на думку позивача, перебувають у нього у постійному користуванні на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ОД №004275 від 12.03.2000. Проте, у вказаному Державному акті зазначено про передання у постійне користування 150,6279 га, хоча згідно з планом зовнішніх меж землекористування площа земельної ділянки, яка передана позивачу у постійне користування, становить 32,230 га. Таким чином, Сергіївська селищна рада вважає, що за ствердженнями відповідача, неможливо встановити чи знаходяться земельні ділянки, які витребує позивач з чужого незаконного володіння, за конфігурацією та площею в межах земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ОД 004275 від 12.03.2000.

Позивачем було подано заперечення проти зупинення провадження у справі та призначення експертного дослідження та зазначено суду, відповідачу відомо, що відповідно до технічної документації зі складання акту в постійне користування закладу було передано ділянку, яка складалася з 28 ділянок, які разом становили 150,6279 га, тоді як предметом спору у даному судовому провадженні є лише 9 ділянок з них. Більше того, з посиланням на лист землевпорядної організації ПП «Гео-Кадастр» від 12.08.2022 №12-08/1, позивач зазначає, що відповідачу добре відомо, що площа та конфігурація окремих ділянок була змінена в результаті неправомірних дій самого відповідача.

Позивач зазначив, що земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0326, :01:001:0327, :01:001:0328, :01:001:0330, :04:001:0870, :04:001:0871, :04:001:0872, :04:001:0874, :04:001:0875 при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) могли поміняти конфігурацію та площу, але знаходяться в межах 150,6279 гектарів, визначених Державним актом на право постійного користування землею І-ОД №004275 від 12.03.2000. Оскільки при виготовленні державного акту І-ОД №004275 від 12.03.2000, вимірювання проводились теодолітними ходами та мірною стрічкою та проводився аналітичний спосіб обчислення площ ділянок місцевості. Параметри земельних ділянок (конфігурація, площа) можуть змінюватися у зв`язку зі зміною методики вимірювання та інших факторів, що не суперечить чинним нормативним актам.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 у справі №916/53/22 (суддя Петров В.С.) призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено спеціалістам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та зупинено провадження у даній справі зупинено до проведення судової експертизи.

На вирішення експертів поставлені наступні питання:

1) чи знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0327, площею 31,36га за конфігурацією та площею в межах земельної ділянки, переданої у постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ОД 004275 від 12.03.2000;

2) чи знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0326, площею 6,2890 га за конфігурацією та площею в межах земельної ділянки, переданої у постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ОД 004275 від 12.03.2000;

3) чи знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0328, площею 51,5502 га за конфігурацією та площею в межах земельної ділянки, переданої у постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ОД 004275 від 12.03.2000;

4) чи знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0874, площею 6, 3337 га за конфігурацією та площею в межах земельної ділянки, переданої у постійне користування на підставі Державного акту па право постійного корисіування землею І-ОД 004275 від 12.03.2000;

5) чи знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0871, площею 0,3369 та за конфігурацією та площею в межах земельної ділянки, переданої у постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ОД 004275 від 12.03.2000;

6) чи знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0330, площею 0,7242 га за конфігурацією та площею в межах земельної ділянки, переданої у постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ОД 004275 від 12.03.2000;

7) чи знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0870, площею 1,6499 га за конфігурацією та площею в межах земельної ділянки, переданої у постійне користування на підставі Державного акту па право постійного користування землею І-ОД 004275 від 12.03.2000;

8) чи знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0872, площею 3,0457 га за конфігурацією та площею в межах земельної ділянки, переданої у постійне користування на підставі Державною акту на право постійного користування землею І-ОД 004775 від 12.03.2000;

9) чи знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0875, площею 5,2914 га за конфігурацією та площею в межах земельної ділянки, переданої у постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ОД 004275 від 12.03.2000.

У вказаній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що виходячи з предмету позову, серед обставин, які мають бути встановлені для правильного та всебічного розгляду справи, є необхідність встановлення фактичного перебування вказаних у позовній заяві земельних ділянок за площею і конфігурацією відносно земельної ділянки, що перебуває у позивача на праві постійного користування відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від 12.03.2000 І-ОД 004275.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Державний заклад Спеціалізований (спеціальний) санаторій Приморський Міністерства охорони здоров`я України звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 у справі №916/53/22 про призначення земельно-технічної експертизи та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- наявними у матеріалах справи Витягами з Державного земельного кадастру №НВ-021 від 07.12.2021, №НВ-021 від 03.12.2021, №НВ- 021 від 03.12.2021, №НВ-021 від 29.12.2021, №НВ- 021 від 29.12.2021, №НВ-021 від 28.12.2021, №НВ-021 від 28.12.2021, №НВ-021 від 28.12.2021, №НВ-021 від 28.12.2021 та Технічною документацією із землеустрою підтверджується невідповідність записів, що містяться в Державному реєстрі прав та відомостей, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії;

- чинність Державного акту на право постійного користування землею І-ОД №004275 від 12.03.2000 та Технічної документації щодо спірних земельних ділянок відповідачем не оскаржені;

- відповідно до Технічної документації зі складання акту в постійне користування закладу було передано ділянку, яка складалася з 28 ділянок, які разом становили 150,6279 га, тоді як предметом спору у даному судовому провадженні є лише 9 ділянок з них;

- спірні земельні ділянки при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) могли поміняти конфігурацію та площу, але знаходяться в межах 150,6279 гектарів, визначених Державним актом на право постійного користування землею І-ОД №004275 від 12.03.2000;

- параметри земельних ділянок (конфігурація, площа) можуть змінюватися у зв`язку зі зміною методики вимірювання та інших факторів, що не суперечить чинним нормативним актам.

Детальніше доводи Державного закладу Спеціалізований (спеціальний) санаторій Приморський Міністерства охорони здоров`я України викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного закладу Спеціалізований (спеціальний) санаторій Приморський Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 у справі №916/53/22; справу призначено до розгляду на 22.12.2022 о 10:30 год.

06.12.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач не погоджується з доводами останньої та просить суд залишити її без задоволення, а ухвалу місцевого господарського від 18.10.2022 у справі №916/53/22 про призначення земельно-технічної експертизи - без змін.

В судовому засіданні 22.12.2022 представники Державного закладу Спеціалізований (спеціальний) санаторій Приморський Міністерства охорони здоров`я України підтримували доводи апеляційної скарги та наполягали на скасувані ухвали Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 у справі №916/53/22. Представник Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду без змін.

У судовому засіданні 22.12.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника учасників процесу, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За положеннями ст. 1 Закону України «Про судові експертизи» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» №4 від 23.02.2012, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, призначення експертизи у справі є способом забезпечення доказів у справі, що здійснюється судом за заявою учасника справи.

Таким чином, судова експертиза призначається судом з метою забезпечення доказів у справі та у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно з вимогами Закону України «Про судову експертизу», пункту 1.8 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5, експертизи та дослідження проводяться фахівцями, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності; підставою для проведення експертиз відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом).

Відповідно до ч.1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, для такого з`ясування необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а у матеріалах справи відсутні відповідні експертні висновки, які могли би встановити або оцінити фактичні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи та під час розгляду останньої, у сторін виникли розбіжності щодо питання про можливість визначення знаходження спірних земельних ділянок за їх конфігурацією та площею в межах земельної ділянки, переданої позивачу у постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ОД 004275 від 12.03.2000.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у визначенні правомірності набуття відповідачем права комунальної власності на спірні земельні ділянки, останній посилається на інші документи, ніж вказує позивач, зазначаючи про своє право постійного користування цією спірною землею.

Приймаючи до уваги суперечливий характер обставин, що мають значення для справи, враховуючи предмет доказування у даній справі, з огляду на відсутність у матеріалах справи будь-якого експертного висновку, що підтверджує або спростовує позиції сторін у даній справі, а також, з огляду на наявну у матеріалах справи заяву про призначення судової земельно-технічної експертизи, апеляційна колегія вважає, що у суду першої інстанції були всі підстави, призначити відповідну експертизу у даній справі, з метою встановлення того чи знаходяться земельні ділянки, які витребовує позивач з чужого незаконного володіння, за конфігурацією та площею в межах земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні на підставі Державного акту на право постійного користування землею I-ОД №004275 від 12.03.2000.

Судова колегія враховує, що кожна з спірних земельних ділянок може знаходитись в межах земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ОД №004275 від 12.03.2000 повністю, частково в межах/частково поза межами, або повністю поза межами.

При цьому, доводи апелянта жодним чином цього твердження не спростовують, а навпаки, підтверджують таку можливість.

Отже, від встановлення вищевказаних обставин залежить можливість встановлення судом наявності/відсутності порушеного права апелянта. Разом з цим, для встановлення відповідних обставин безумовно необхідні спеціальні знання.

При цьому, безпідставним є посилання апелянта на технічну документацію та лист ПП «Гео-Кадастр» №12-08/1 від 12.08.2022, які за твердженням позивача, підтверджують обставини знаходження спірних земельних ділянок в межах 150,6279 гектарів, визначених Державним актом на право постійного користування землею І-ОД №004275 від 12.03.2000, оскільки вказані документи складені на замовлення безпосередньо апелянта та не є висновками судових експертів, які попереджаються про кримінальну відповідальність.

Також, апеляційна колегія критично ставиться до твердження апелянта про те, що спірні земельні ділянки могли поміняти конфігурацію та площу, адже питання, поставлені на розгляд судової експертизи, не стосуються зміни конфігурації або площі спірних земельних ділянок та не направлені на встановлення відповідних обставин.

Так, на розгляд судової експертизи не ставились питання чи змінювали спірні земельні ділянки свою площу або конфігурацію. Судом першої інстанції чітко сформульовано питання на розгляд судової експертизи, які не є двозначними та відповідь на які надасть суду першої інстанції, в якого відсутні спеціальні знання, можливість встановити, чи знаходяться спірні земельні ділянки за своєю площею та конфігурацією в межах земельної ділянки, переданої у постійне користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ОД 004275 від 12.03.2000.

Призначення господарським судом судової експертизи у справі та, відповідно, її проведення експертною установою зумовлюють неможливість проведення подальших процесуальних дій, тому Господарський суд Одеської області обґрунтовано скористався наданим йому п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України правом та зупинив провадження у справі до одержання результатів цієї експертизи.

Отже, призначення судом судової експертизи не суперечить чинному законодавству та сприятиме вирішенню питання, необхідного у даній справі для дослідження обставин, що входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань, а тому, доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав призначення судової експертизи відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

За таких обставин, ухвала місцевого господарського суду прийнята з дотриманням норм процесуального права, а передбачені законом підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Державного закладу Спеціалізований (спеціальний) санаторій Приморський Міністерства охорони здоров`я України на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 у справі №916/53/22 слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 у справі №916/53/22 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст складено 27.12.2022 року

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Колоколов С.І.