РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.12.2022Справа № 910/7544/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопроммаркет";

до Акціонерного товариства "Українська залізниця";

про стягнення 1 583 943,46 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Рябий І. П.

Представники:

Від позивача: не з`явилися;

Від відповідача: Лаврова М.А., адвокат, довіреність № б/н від 15.08.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автопроммаркет" звернулось з позовом до Господарського суду міста Києва, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" борг за поставлений товар у розмірі 1 382 422,80 грн, інфляційні втрати у розмірі 20 0518,51 грн, відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1002,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № П/НХ-21427/НЮ від 31.05.2021, який укладено відповідно до процедури закупівлі UA-2021-04-16-003190-c.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопроммаркет" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду уточненої позовної заяви разом із доказами її надсилання на адресу відповідача.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопроммаркет" до суду надійшли письмові пояснення з уточненою позовною заявою, складених на виконання вимог ухвали суду від 18.08.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 відкрито провадження у справі №910/7544/22, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.10.2022.

До господарського суду 12.10.2022 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/7544/22 до судового розгляду по суті на 29.11.2022.

У судовому засіданні 29.11.2022 судом оголошено перерву до 20.12.2022.

Представник відповідача у судовому засіданні 20.12.2022 проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у своєму письмовому відзиві на позовну заяву.

Представник позивача у судове засідання 20.12.2022 не з`явився, однак 19.12.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопроммаркет" надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника позивача та не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

20.12.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.05.2022 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - відповідач, покупець, АТ "Українська залізниця") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автопроммаркет" (далі - позивач, постачальник, ТОВ "Автопроммаркет") укладено договір поставки №П/НХ-21427/НЮ (далі - договір), предметом якого є поставка постачальником покупцю запасних частин до автотранспортних засобів (товар) згідно з специфікацією №1 (додаток №1), рік виготовлення - 2021, найменування, кількість товару зазначені у специфікації №1 (додаток №1).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною вказаною у специфікації № 1 (додаток № 1).

Згідно з п. 3.4 договору, ціна цього договору становить 1 395 000,00 грн, в тому числі ПДВ: 232 500,00 грн.

Як вбачається з п. 4.1. договору, форма розрахунків: у безготівковій формі.

Сторони у п. 5.1.1. договору встановили, що постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP інкотермс-2010 (61080, м. Харків, вул. Південнопроектна, 2а, Виробничий підрозділ "Харківський головний матеріально-технічний склад" регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"). Товар поставляється транспортом постачальника за рахунок постачальника на склад покупця впродовж 7 календарних днів з дати відправлення письмової рознарядки на електронну адресу постачальника.

Відповідно до п. 5.1.2. договору, поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару.

Як встановлено п. 5.1.6. договору, датою поставки товару вважається день підписання покупцем або його уповноваженим представником акту прийому-передачі товару, який готується постачальником (зразок додається) та надається одночасно з товаром покупцю. Датування акту прийому-передачі постачальником забороняється.

Згідно з п. 10.1 договору, даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків - до повного виконання.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що він поставив відповідачу товар на суму 1 382 422,80 грн. Однак, відповідач у встановлений договором строк не оплатив товар, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 1 382 422,80 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 200 518,51 грн та відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 1 002,15 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначив, що відповідно до умов договору поставки №П/НХ-21427/НЮ від 31.05.2021 строк оплати у покупця настає з моменту реєстрації продавцем податкової накладної. Оскільки реєстрація податкової накладної позивачем не здійснена, то строк оплати поставленого товару не настав.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору №П/НХ-21427/НЮ від 31.05.2021, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У специфікації №1 до договору поставки №П/НХ-21427/НЮ від 31.05.2021 (додаток №1) сторони погодили найменування товару та його виробника, встановили кількість товару, що поставляється позивачем, та визначили загальну вартість товару.

Судом встановлено, що позивач, відповідно до умов договору, поставив відповідачу товар на суму 1 382 422,50 грн, що підтверджується видатковими накладними №40 від 27.07.2021, №41 від 27.07.2021, №44 від 27.07.2021, № 57 від 21.12.2021, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитками печаток позивача і відповідача.

Крім того, позивачем долучено до позовної заяви копії товарно-транспортних накладних № Р40 від 27.07.2021 та №Р44 від 27.07.2021.

Відповідачем у заявах по суті справи не заперечувався факт поставки позивачем товару на суму 1 382 422,50 грн за видатковими накладними №40 від 27.07.2021, №41 від 27.07.2021, №44 від 27.07.2021, № 57 від 21.12.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Водночас, відповідно до п. 4.2. договору, покупець оплачує постачальнику кожну прийняту партію товару після його поставки покупцю, при умові надання постачальником рахунку-фактури, документів якості поставлений товар, не менше 45 банківських днів з дати реєстрації постачальником податкової накладної на кожну партію товару.

Згідно з п. 4.4. договору, оплата за кожну партію поставленої продукції по даному договору проводиться покупцем при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Отже, керуючись принцом свободи договору, сторони погодили, що відповідач здійснює оплату товару на 45-й банківський день з дати реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач податкові накладні на поставлені партії товару не складені та не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, оскільки строк виконання відповідачем обов`язку оплатити товар пов`язаний з датою реєстрації позивачем податкової накладної, тоді як на дату розгляду справи у суді позивачем не надано суду належних та допустимих доказів реєстрації у встановленому законом порядку відповідних податкових накладних, складених позивачем за фактом поставки відповідачу товару на суму 1 382 422,80 грн за видатковими накладними №40 від 27.07.2021, №41 від 27.07.2021, №44 від 27.07.2021, № 57 від 21.12.2021, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем обов`язку оплати товару на суму 1 382 422,80 грн не настав.

Посилання позивача на неістотність умов договору щодо реєстрації податкової накладної, віднесення таких відносин до податкових не може ставитися у залежність від зобов`язань позивача, які визначені договором, який підписаний позивачем без зауважень та застережень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зважаючи на ті обставини, що строк виконання відповідачем обов`язку оплати товару станом на дату розгляду справи у суді є таким, що не настав, суд дійшов до висновку про відмову у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопроммаркет" в частині стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" суми основного боргу у розмірі 1 382 422,80 грн.

Також суд відмовляє у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Автопроммаркет" в частині стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" інфляційних втрат у розмірі 200 518,51 грн та відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 1 002,15 грн, оскільки вказані позовні вимоги є похідними та залежать від задоволення основної вимоги.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.12.2022.

Суддя О.В. Мандриченко