РІШЕННЯ

Іменем України

30 грудня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/927/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Деснянського басейнового управління водних ресурсів

просп. Перемоги, 39-А, м. Чернігів, 14017

до відповідача: Приватного підприємства "Агрофірма "Кладьківка"

с. Кладьківка, Куликівський район, Чернігівська область, 16351

про стягнення 71258,07грн

без повідомлення (виклику) сторін

Деснянським басейновим управлінням водних ресурсів подано позов до Приватного підприємства "Агрофірма "Кладьківка" про стягнення 71258,07грн боргу, з якого 55024,32грн основної заборгованості, 1998,96грн 3% річних та 14234,79грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання платних послуг № 127 від 19.05.2021.

Ухвалою суду від 31.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі та здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення позивачу - 03.11.2022, а відповідачу - 05.11.2022 (№771, №763).

Відповідно до положень ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Граничним строком на подання відзиву на позов у даній справі є 21.11.2021. Проте відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзиву у встановлений судом строк не надав.

Згідно частини 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Відтак, розгляд даної справи здійснюється судом без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що передбачено ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Між Приватним підприємством "Агрофірма "Кладьківка" (Замовником) та Деснянським басейновим управлінням водних ресурсів (Виконавцем) 19.05.2021 було укладено договір про надання послуг № 127 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. та 1.2. Договору Виконавець зобов`язується надати Замовнику платні послуги, а Замовник зобов`язується їх прийняти та оплатити в порядку та на умовах, визначених цим Договором. За цим Договором Виконавець надає Замовнику послуги з регулювання водного режиму, згідно Переліку платних послуг, які надаються бюджетними установами, що належать до сфери управління Державного агентства водних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1101.

Згідно з п. 2.1 та 2.2. Договору вартість послуг за цим Договором визначається відповідно до затвердженої Калькуляції на надання платних послуг. Ціна Договору складає 55 024,32, в т.ч. ПДВ - 9170,72 грн.

Пунктом 2.3. Договору визначено, що оплата послуг здійсняється Замовником протягом 5 банківських днів з моменту підписання цього Договору на підставі наданого Виконавцем рахунка-фактури, шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Виконавця, за реквізитами, вказаними і Розділі 9 цього Договору.

Відповідно до п. 3.1, 3.2. та 3.3. Договору за результатами наданих послуг складається Акт здачі-прийняття наданих послуг, який підписується Виконавцем та Замовником та надаються відповідні документи, що містять результати проведеної роботи. Підписання Акту здачі-прийняття наданих послуг Виконавцем та Замовником є підтвердженням відсутності претензій з його боку до наданих Виконавцем послуг. Після підписання Акту здачі-прийняття наданих послуг Виконавцем та Замовником, послуги вважаються наданими і оскарженню чи переробці (повторному наданню) не підлягають.

Згідно з п. 4.1.1. Договору Виконавець несе відповідальність за якісне та своєчасне виконання робіт.

Замовник зобов`язаний вчасно та у повному обсязі оплатити та прийняти належним чином надані послуги, незалежно від отриманих результатів, якщо їх необ`єктивність не буде ним доведена (п. 4.2.2. Договору).

Згідно з п. 6.1. даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами, вказаними вище у Преамбулі, і діє до « 31» грудня 2021 р. або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених Договором.

На виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату № 303 від 28.07.2021 за послуги з регулювання водного режиму на загальну суму 55 024,32 грн.

17.12.2021 сторонами підписано та скріплено печатками Акт здачі-прийняття наданих послуг № 127, згідно з яким позивач надав відповідачу послуги з регулювання водного режиму на загальну суму 55 024,32 грн. Зауваження та претензії у Замовника і Виконавця по якості наданих послуг, ціні та обсягу наданих послуг відсутні.

Відповідач свої зобов`язання за Договором в частині своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг не виконав.

Позивач направив на адресу відповідача претензії № 167/1-6/ДС/25-22 від 16.02.2022 та № 508/1-6/ДС/25-22 від 15.08.2022 із вимогою про сплату 55 024,32 гри заборгованості за надані платні послуги.

Відповіді на претензії від відповідача не надходило, заборгованість сплачена не була.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг з регулювання водного режиму стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

За своєю юридичною природою, укладений між сторонами договір про надання платних послуг №127 від 19.05.2021 є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалами справи вбачається, що сторони у Договорі встановили розмір та строк оплати послуг.

Так, Ціна Договору складає 55 024,32, в т.ч. ПДВ - 9170,72 грн.

Оплата послуг здійсняється відповідачем протягом 5 банківських днів з моменту підписання Договору на підставі наданого позивачем рахунка-фактури.

У порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, своєчасно та у повному розмірі оплату наданих позивачем послуг з регулювання водного режиму не здійснив.

Заборгованість відповідача становить 55 024,32 грн.

З огляду на наведені обставини та представлені докази, суд доходить висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми основного боргу.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та річні не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Посилаючись на положення ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача за період з 05.08.2021 по 20.10.2022 3% річних в розмірі 1998,96 грн та інфляційні втрати в сумі 14 234,79 грн.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг з регулювання водного режиму, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення 3% річних в розмірі 1998,96 грн та інфляційні втрати в сумі 14 234,79 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Всупереч наведеним нормам, відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують неможливість здійснення ним своєчасної оплати наданих позивачем послуг з регулювання водного режиму, а тому дії відповідача щодо несвоєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг, є порушенням положень договору та норм чинного законодавства.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної оплати наданих позивачем послуг з регулювання водного режиму не виконав, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки спір виник у зв`язку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст.73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 233, 238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Агрофірма "Кладьківка" (с. Кладьківка, Куликівський район, Чернігівська область, 16351; ) на користь Деснянського басейнового управління водних ресурсів (просп. Перемоги, 39-А, м. Чернігів, 14017; ) 55 024,32 грн основної заборгованості, 1998,96 грн 3% річних, 14 234,79 грн інфляційних втрат та 2481,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор