ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2022 р. Справа №6/7/921/39/13

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: МАРКА Р.І.

СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.

представники сторін не з`явилися.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аско», м.Тернопіль

на додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2022 (повний текст 22.09.2022, суддя Шумський І.П.)

про стягнення судових витрат

у справі № 6/7/921/39/13

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аско", м.Тернопіль

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "-Автотехсервіс-", м.Тернопіль

про визнання недійсним договору про спільну

діяльність

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

Ухвалою суду від 25.08.2022 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Аско" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.04.2013 у справі №6/7/921/39/13, залишено в силі це рішення.

Додатковою ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2022 задоволено заяву представника ТОВ «-Автотехсервіс-» про ухвалення додаткового рішення; стягнуто з ТОВ «АСКО» 15000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Позивач не погодився із вищевказаною додатковою ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить таку скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви представника ТОВ "-Автотехсервіс-" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає наступні обставини:

- в порушення вимог ст. ст. 80, 126 ГПК України на адресу ТОВ «Аско» заява представника ТОВ «-Автотехсервіс-» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з копіями доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, в порядку визначеному ч.7 ст. 42 ГПК України не надходила;

- офіційна електронна адреса у ТОВ «Аско», яка була б вказаною у Електронному кабінеті ЄСІТС чи в одному з державних реєстрів відсутня;

- суд першої інстанції безпідставно врахував надіслані ТОВ «-Автотехсервіс-» докази здійснених ним витрат на професійну правову допомогу.

Інших клопотань, заяв в порядку ст.207 ГПК України сторонами заявлено не було.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи,належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи зазначене, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення викладені у відзиві на неї, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи та оцінка суду.

Статтями 123, 124 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів відповідача ТОВ «-Автотехсервіс-» здійснювалося адвокатом Авдєєнко В.В. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВО № 1035269 від 14.06.2022, посвідчення адвоката №422 виданого Радою адвокатів Тернопільської області від 05.05.2006 та договору від 14.06.2022.

Умовами договору про надання правничої допомоги у господарській справі від 14.06.2022, що підписаний між ТОВ «-Автотехсервіс-» та адвокатом Авдєєнком В.В. визначено, що виконавець зобов`язується надати замовнику правничу допомогу, а саме: ознайомитись із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду по справі № 6/7/921/39/13, підготувати та подати відзив, здійснювати представництво інтересів замовника в Господарському суді Тернопільської області у вказаній справі в кількості до 2,5 робочих годин.

Пунктом 3.1 даного договору передбачено, що вартість послуг становить 15000 грн, що підлягають оплаті на першу вимогу виконавця після прийняття судом рішення по суті спору.

Відповідно до рахунку № 2 від 25.08.2022 вартість наданих послуг з ознайомлення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами становить 4000 грн, на підготовку відзиву 6000 грн та на участь у судових засіданнях 5000 грн.

Згідно звіту адвоката по справі № 6/7/921/39/13 на підставі договору від 14.06.2022, укладеного між адвокатом Авдєєнком В.В. та ТОВ «-Автотехсервіс-», останнім виконано наступні роботи та надано послуги в сумі 15 000 грн, а саме: ознайомлення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами 2 години*2000 грн/годину роботи = 4000 грн, підготовка відзиву 3 години роботи*2000 грн/годину роботи=6000 грн, участь у судових засіданнях 2,5 години*2000грн/годину роботи = 5000 грн.

З акту від 25.08.2022 складеного та підписаного між адвокатом Авдєєнком В.В. та ТОВ «-Автотехсервіс-» встановлено, що виконавцем на підставі договору від 14.06.2022 виконані роботи та надані наступні послуги: ознайомлення із заявою ТОВ «Аско» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду по справі № 6/7/921/39/13, підготовлено та подано до Господарського суду Тернопільської області відзив та забезпечено здійснення представництва інтересів замовника в Господарському суді Тернопільської області у вказаній справі в кількості 2,5 робочі години. Вартість виконаних робіт, наданих послуг становить 15 000 грн згідно звіту адвоката від 25.08.2022.

Матеріалами справи також встановлено, що представником ТОВ «-Автотехсервіс-» у відзиві на заяву про перегляд рішення за нововиявленими заявлено попередній розрахунок судових витрат у сумі 15 000 грн.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положенням частини п`ятої статті 129 ГПК України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Із наведених вище положень ч.4 ст.126 ГПК України та ч.5 ст.129 ГПК України вбачаються такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

При цьому, згідно усталеної практики Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Водночас, у разі недотримання вимог ч.4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч.5 ст.126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст. 129 ГПК України: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині п`ятій зазначеної статті цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Подібні правові висновки викладені у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, додатковій ухвалі Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 910/10865/20.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів звертає увагу на те, що господарським судом вирішуючи питання про розподіл судових витрат не в повній мірі надано належну оцінку доводам представника ТОВ «Аско» викладених у клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зокрема, господарським судом не надано оцінки тому, що представництво інтересів ТОВ «-Автотехсервіс-» адвокатом Авдєєнко В.В. здійснювалося в судах усіх інстанцій по даній справі, а також і у справі №7/86-1298 визнання нечинним рішення у якій стало підставою для звернення із заявою про перегляд рішення у цій справі за нововиявленими обставинами. З огляду на що, як вважає позивач, адвокату відомі були суть спору у зазначених справах, він ознайомлений із матеріалами, що містяться у них та зі змістом ухвалених рішень, а відтак підстав додатково вивчати матеріали справи у представника не було.

Надавши правову оцінку доводам позивача та оцінивши подані ним докази, колегія суддів приходить до висновку про їх доведеність та зазначає, що представник ТОВ «-Автотехсервіс-» адвокат Авдєєнко В.В. був обізнаним про позицію позивача та нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, отже, підготовка відзиву на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Таким чином, виходячи з критерію розумності розміру та конкретних обставин справи, а також з урахуванням заяви ТОВ «Аско» про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами колегія суддів приходить до висновку, що лише судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн належить покласти на ТОВ «Аско», які можуть вважатись розумними та обґрунтованими у даній справі. В задоволенні заяви відповідача про покладення решти судових витрат на позивача необхідно відмовити.

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Враховуючи встановлені обставини справи, межі апеляційного перегляду, доводи скаржника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що додаткова ухвала Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2022 у справі №6/7/921/39/13 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 5000 грн витрат на правову допомогу, а в задоволенні решти заяви належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 74, 129, 244, 269, 270 - 271, 275, 277, 281 - 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу задоволити частково.

2.Додаткову ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2022 у справі №6/7/921/39/13 скасувати.

3.Прийняти нове рішення, яким заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «-Автотехсервіс-» адвоката Авдєєнка В.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 6/7/921/39/13 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аско» (вул. Микулинецька, 40, м.Тернопіль, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «-Автотехсервіс-» (вул. За Рудкою, 33, м.Тернопіль, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

5. В задоволенні решти заяви відмовити.

6. Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

7. Справу №6/7/921/39/13 повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 20.12.2022.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Р.І. МАРКО

О.С. СКРИПЧУК