ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2022 Справа № 917/915/22
про стягнення 27 101,74 грн
Суддя Солодюк О.В.
Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості по договору поставки №546596 від 20.12.2018 в сумі 27 101,74 грн, з них 19 129,02 основний борг, 3 245,25 грн пеня, 554,53 грн інфляційне збільшення, 347,14 грн 3% річних, 3 825,80 грн штраф та судових витрат, в т.ч. 6000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Ухвалою суду від 17.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем порушено умови договору поставки щодо оплати отриманого товару, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість перед позивачем, що і стало приводом подачі позову до суду.
Відповідач відзив на позов не надав. Ухвала від 17.08.2022, яка була направлена судом на адресу відповідача, зазначену у позові, і яка співпадає з адресою відповідача відповідно до ЄРПОУ, повернулася до суду з відміткою пошти на конверті, що адресат відсутній за вказаною адресою. Вказана ухвала була направлена судом на електронну пошту відповідача 19.08.2022, що підтверджується листом-підтвердженням (а.с.36).
Згідно ч.9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
28.10.2022 від представника позивача до суду надійшов лист з доказами понесених позивачем витрат на правову (професійну правничу) допомогу (вх. № 8037).
Заявою про уточнення щодо позовних вимог (вх. № 9228 від 29.11.2022) представник позивача повідомив суд про допущення у прохальній частині позовної заяви помилки, а саме, невірно зазначено розмір інфляційного збільшення - 554,53 грн замість - 3 330,47 грн. і відповідно, і ціну позову. Даною заявою представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості по договору поставки №546596 від 20.12.2018 в сумі 29 877,68 грн, з них 19 129,02 грн основний борг, 3 245,25 грн пеня, 3 330,47 грн інфляційне збільшення, 347,14 грн 3% річних, 3 825,80 грн штраф.
Заяву про уточнення щодо позовних вимог судом прийнято до розгляду.
Згідно ст. 240 ГПК України в судовому засіданні ухвалено рішення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «КПП Центр» (постачальник) (далі-позивач) та Приватним підприємством «Призма Груп» (покупець) (далі-відповідач) був укладений договір поставки № 546596 від 20.12.2018 (а.с.8-11).
Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 1.2 предметом договору є поставка запасних частин, аксесуарів до транспортних засобів та розхідних матеріалів, за погодженою кількістю, асортиментом та ціною, згідно виставленого рахунку-фактури постачальника.
Відповідно до п. 3.1.1 договору постачальник зобов`язувався передати товар покупцю відповідно до його замовлення у строк, в кількості та в асортименті, узгодженому сторонами.
На виконання умов договору позивач відповідачу здійснив поставку товару на загальну суму 19 129,02 грн по видатковим накладним: FTM 00418143/21 від 06.12.2021 на загальну суму 5 519 грн, FTM 00418155/21 від 06.12.2021 1 520,02 грн, FTM 00422677/21 від 09.12.2021 5 220,00 грн, FTM 00431193/21 від 15.12.2021 1 820,00 грн, FTM 00431837/21 від 16.12.2021 1 590,00 грн, FTM 00432018/21 від 16.12.2021 275,00 грн, FTM 00435231/21 від 17.12.2021 3 185,00 грн, підписаними та скріпленими печатками обох сторін (а.с.12-18).
Відповідно до п.3.3.1 умов договору покупець зобов`язувався прийняти товар та своєчасно його оплатити.
Відповідно до п. 5.5 договору оплата товару здійснюється покупцем на основі даного договору і видаткових накладних до нього шляхом безготівкового перерахунку коштів на рахунок постачальника. Покупець здійснює оплату протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару.
Відповідач свої зобов`язання по оплаті товару по зазначеним видатковим накладним не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 19 129,02 грн.
Позивач до відповідача звертався з претензією про сплату суми заборгованості в розмірі 22 953,73 грн, в т.ч. 19 129,02 грн основного боргу та 3 825,62 грн штрафу (а.с. 24-26), яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
Доказів погашення боргу відповідачем суду не надано.
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 19 129,02 грн основного боргу по договору поставки №546596 від 20.12.2018 обгрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Як передбачено частиною 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).
Згідно положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.
Частинами 1, 2, 4 ст. 217 ГК України передбачено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.
У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.
Згідно положень ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).
Відповідно до ст. ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Відповідно до п. 6.1 договору у випадку порушення строків оплати товару, встановлених умовами цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожний день прострочення до моменту закінчення такого прострочення, а у випадку, коли прострочення триває до моменту звернення постачальника до суду.
Позивач відповідачу нарахував пеню по спірному договору та вищезазначеним видатковим накладним в сумі 3 245, 25 грн. (з 21.12.2021 по 02.08.2022 по видатковій накладній FTM 00418143/21 від 06.12.2021 на суму 5 519 грн, з 21.12.2021 по 02.08.2022 по видатковій накладній FTM 00418155/21 від 06.12.2021 на суму 1 520,02 грн, з 23.12.2021р. по 02.08.2022 по видатковій накладній FTM 00422677/21 від 09.12.2021 на суму 5 220,00 грн, з 30.12.2021 по 02.08.2022 по видатковій накладній FTM 00431193/21 від 15.12.2021 на суму 1 820,00 грн, з 31.12.2021 по 02.08.2022 по видатковій накладній FTM 00431837/21 від 16.12.2021 на суму 1 590,00 грн, з 31.12.2021 по 02.08.2022 по видатковій накладній FTM 00432018/21 від 16.12.2021 на суму 275,00 грн, з 01.01.2022 по 02.08.2022 по видатковій накладній FTM 00435231/21 від 17.12.2021 на суму 3 185,00 грн).
Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 245,25 грн. пені за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3".
Розрахунок пені здійснено судом наступним чином.
За період з 21.12.2021 по 02.08.2022 по видатковим накладним FTM 00418143/21 від 06.12.2021 на суму 5 519 грн пеня становить 947,76 грн; FTM 00418155/21 від 06.12.2021 на суму 1 520,02 грн становить 261,03 грн.
За період з 24.12.2021 по 02.08.2022 по видатковій накладній FTM 00422677/21 від 09.12.2021 на суму 5 220,00 грн пеня становить 888,69 грн (товар отримано відповідачем 09.12.2021р., тому строк оплати товару відповідно до п. 5.5 договору - до 23.12.2021 включно).
За період з 30.12.2021 по 02.08.2022 по видатковій накладній FTM 00431193/21 від 15.12.2021 на суму 1 820,00 грн пеня становить 304,46 грн.
За період з 31.12.2021 по 02.08.2022 по видатковим накладним:
- FTM 00431837/21 від 16.12.2021 на суму 1 590,00 грн пеня становить 265,20 грн;
- FTM 00432018/21 від 16.12.2021 на суму 275,00 грн пеня становить 45,87 грн.
За період з 01.01.2022 по 02.08.2022 по видатковій накладній FTM 00435231/21 від 17.12.2021 на суму 3 185,00 грн пеня становить 529,67 грн.
Таким чином, сума пені становить 3 242,68 грн.
Вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 245,25 грн. пені підлягають частковому задоволенню в сумі 3 242,68 грн. В стягненні решти суми пені слід відмовити.
Відповідно до п. 6.3 договору у випадку прострочення оплати поставленого товару понад 30 календарних днів покупець окрім пені сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару.
За обґрунтованим розрахунком позивача, перевіреним судом, сума штрафу (20% від вартості неоплаченого товару - 19 129,02 грн) становить 3 825,80 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до вище зазначеної норми та по вказаним накладним, позивач відповідачу нарахував суму інфляційного збільшення на суму 3 330,47 грн та 3% річних 347,14 грн.
За обґрунтованим розрахунком позивача, перевіреним судом, сума інфляційних втрат (збільшення) становить 3 330,47 грн з січня 2022 по червень 2022, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Судом здійснено перевірку наданого позивачем разрахунку 3% річних за допомогою Юридичної пошукової інформаційно-аналітичної програми "Ліга:Еліт 9.1.3".
Розрахунок 3% річних здійснено судом наступним чином.
За період з 21.12.2021 по 02.08.2022 по видатковим накладним: FTM 00418143/21 від 06.12.2021 на суму 5 519 грн 3% річних - 102,06 грн; FTM 00418155/21 від 06.12.2021 на суму 1 520,02 грн - 28,11 грн.
За період з 24.12.2021 по 02.08.2022 по видатковій накладній FTM 00422677/21 від 09.12.2021 на суму 5 220,00 грн 3% річних - 95,25 грн, (товар отримано відповідачем 09.12.2021р., тому строк оплати товару відповідно до п. 5.5 договору до 23.12.2021 включно).
За період з 30.12.2021 по 02.08.2022 по видатковій накладній FTM 00431193/21 від 15.12.2021 на суму 1 820,00 грн 3% річних - 32,31 грн.
За період з 31.12.2021 по 02.08.2022 по видатковим накладним:
- FTM 00431837/21 від 16.12.2021 на суму 1 590,00 грн - 28,10 грн.
- FTM 00432018/21 від 16.12.2021 на суму 275,00 грн - 4,86 грн.
За період з 01.01.2022 по 02.08.2022 по видатковій накладній FTM 00435231/21 від 17.12.2021 на суму 3 185,00 грн становить 56,02 грн.
Таким чином, сума 3% річних становить 346,71 грн.
Вимоги позивача про стягнення з відповідача 347,14 грн. 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 346,71 грн. В стягненні решти суми 3% річних слід відмовити.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 29 877,68 грн. заборгованості за договором поставки № 546596 від 20.12.2018 підлягають частковому задоволенню в сумі 29 874,68 грн., як такі що обгрунтовані та підтверджені наявними доказами. В решті вимог слід відмовити.
Судовий збір згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В порядку ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 100,00 грн.
При вирішенні питання про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд керується наступним.
Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.
Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, повинні братися до уваги, зокрема: час, який міг витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні, наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «КПП Центр» (клієнт) та керуючим адвокатським бюро «Богданова», адвокатом Богдановим Олександром Васильовичем був укладений договір про надання правничої допомоги (професійної правничої) допомоги від 01.02.2022 (а. с. 29).
Відповідно до умов договору адвокат повинен надати правову допомогу клієнту щодо захисту інтересів останнього у судах України усіх інстанцій, у справі про стягнення з ПП «Призма Груп» заборгованості за договором поставки № 546596 від 20.12.2018, а саме, усного та письмового консультування; складання проектів необхідних процесуальних документів, скарг, претензій, позовних заяв, мирових угод, заперечень, клопотань тощо; надання послуг щодо захисту інтересів клієнта в усіх державних та недержавних органах, підприємствах, установах, організаціях шляхом ведення переговорів у перелічених установах, надіслання їм відповідних запитів та отримання відповідей на них; представлення інтересів клієнта в усіх судах передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», як позивача, відповідача, зацікавленої або третьої особи при розгляді всіх цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справ, з усіма правами та обов`язками наданими позивачу, відповідачу, зацікавленій або третій особі, визначеними відповідними процесуальними актами, а також в органах Державної виконавчої служби з усіма правами наданими стягувачу, боржнику чи третім, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження». При здійсненні повноважень наданих у цьому пункті адвокату, що діє від імені бюро, надається право підпису всіх відповідних документів. Строк надання послуг та повноваження, що надаються бюро, починається з моменту підписання даного договору.
До Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.02.2022 додано акт виконаних робіт від 14.10.2022 про надання правової (професійної правничої) допомоги ТОВ «КПП Центр» в справі про стягнення з ПП «Призма Груп» заборгованості за договором поставки №546596 від 20.12.2018 з розрахунком суми витрат на правову допомогу адвокатом клієнту у розмірі 6 100,00 грн., а також квитанцію до прибуткового касового ордеру № 133 від 14.10.2022.
У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.
Згідно розділу 2 Рекомендацій Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури щодо оподаткування адвокатських об`єднань та адвокатів, як самозайнятих осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність, затверджених рішенням Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури від 18 березня 2011 року №VІ/4-97 та норм діючого законодавства вбачається, що адвокатська діяльність не є господарською і, зокрема, підприємницькою у значенні ст. 3 Господарського кодексу України, а адвокат не є суб`єктом господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність.
Особи, що здійснюють незалежну професійну діяльність, у тому числі й адвокати, підпадають під визначення поняття самозайнятої особи.
У відповідності до пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Позивачем надано до матеріалів справи копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №681 від 29.03.2010р. - адвоката Богданова О.В.; ордер серія АВ № 1007898 від 01.02.2022р. (а. с. 27, 28).
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до п.п.4 ч. 1 ст. 1 ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Виходячи зі змісту положень ч. 3 ст. 27 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої сторонами домовленості.
Відповідно до статті 903 ЦК України плата за договором про надання послуг здійснюється замовником у розмірі, встановленому договором.
З наданих до справи вищезазначених документів вбачається, що адвокат Богданов О.В. надав позивачу професійну правничу допомогу - юридичні послуги з підготовки документів та подачі позовної заяви до господарського суду Полтавської області на суму 6100,00 грн. Гонорар за надані позивачу послуги в сумі 61 000 грн отримано адвокатом Богдановим О.В. за період з 28.09.2022 по 14.10.2022.
Враховуючи вищезазначене та те, що позовні вимоги задоволені частково, суд дійшов висновку, що з відповідача - Приватного підприємства "Призма Груп" на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП Центр" підлягають стягненню витрати, понесені позивачем на оплату послуг адвоката (правничу допомогу) в розмірі 6 099,39 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).
Керуючись ст.ст. 123, 129, 130, 191, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -
1. Позов задовольнити частково.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
3. В решті вимог відмовити.
Згідно з частинами 1, 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Солодюк О.В.