ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/671/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Шмойлова Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Кімак З.К. - довіреність №1668/10 від 12.07.2022;

від відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Примачек Юлії Леонідівни

про стягнення 51 786,38грн

КП "Житомиртеплокомуненерго" звернулося до суду з позовом про стягнення з ФОП Примачек Ю.Л. заборгованості в розмірі 51 786,38грн, з яких: 43 006,79грн основний борг, 1 145,40грн 3% річних, 7 634,19грн інфляційні нарахування.

Підставами позовних вимог зазначено несвоєчасне виконання зобов`язання в частині оплати вартості послуг з постачання теплової енергії в період з листопада 2020 року по квітень 2022 року за договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води №46 від 01.07.2010 з посиланням на ст. 525, 526, 625 ЦК України та ст.173, 174, 193 ГК України.

Ухвалою суду від 05.09.2022 постановлено позовну заяву залишити без руху; надати Комунальному підприємству "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в описовій частині даної ухвали.

22.09.2022 до суду від КП "Житомиртеплокомуненерго" надійшла заява №22.09.2022/2160/10 про усунення недоліків позовної заяви з доданими до неї документами.

Ухвалою від 03.10.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 08.12.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 19.12.2022 о 12:00.

Представник позивача в судовому засіданні 19.12.2022 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Зазначив, що місце реєстрації відповідача не змінилося. Пояснив, що стосовно розгляду справи за відсутності відповідача або його представника покладається на розсуд суду.

Відповідач у судове засідання не з`явилася. За інформацією з офіційного сайту "Укрпошта" - https://track.ukrposhta.ua/ tracking_UA.html - щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за номером 321 (штрихкодовий ідентифікатор), надіслане ФОП Примачек Ю.Л. разом з копією ухвали від 08.12.2022 за адресою: 10014, м. Житомир, провулок 3-й Чуднівський, 7, не вручене під час доставки (запис від 12.12.2022) (а.с. 118-119). Водночас, у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвали суду від 03.10.2022, відповідачу та роздруківка з офіційного сайту суду щодо розміщення оголошення про виклик ФОП Примачек Ю.Л. до суду 19.12.2022 о 12:00 (а.с. 88, 117).

Крім того, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце засідання суду у справі №906/671/22на 19.12.2022.

Згідно п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що неявка відповідача чи його представника не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи.

01.07.2010 між Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (виконавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Примачек Юлією Леонідівною (споживач, відповідач) укладено договір №46 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води (далі - Договір №46) (а.с. 6-9), за умовами п.1.1 якого позивач зобов`язався своєчасно надати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язався своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно п.2.1 Договору №46, тарифи з централізованого опалення, на дату складання договору, становлять 12,36грн за 1кв.м.

Пунктом 2.2 даного договору сторони погодили можливість зміни тарифів на послуги в порядку, визначеному чинним законодавством України. Також узгодили, що розмір щомісячної оплати коригується у відповідності до зміни тарифів.

Відповідно до п.2.3, 2.4 Договору №46 плата за надані послуги при наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила). При відсутності приладу обліку або його несправності, оплата послуг за даним договором проводиться по загальній приведеній площі, а на споживання гарячої води - за існуючими нормативами.

Згідно п.3.1 Договору №46 розрахунковим періодом є календарний місяць.

1) споживачі - госпрозрахункові підприємства, організації та бюджетні установи проводять попередню оплату до 20 числа поточного місяця у розмірі 50% від очікуваних нарахувань. Решту суми нарахувань споживач оплачує до 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

2) споживачі - бюджетні установи можуть проводити попередню оплату до 25 числа поточного місяця у розмірі 100% від очікуваного споживання наступного місяця.

Послуги оплачуються безготівково на розрахунковий рахунок виконавця (п.3.2. Договору №46).

Сторони домовились, що всі платежі за надані послуги, що вносяться споживачем на поточний рахунок виконавця, погашають заборгованість попереднього періоду, за її наявності, незалежно від призначення платежу, вказаного в платіжному документі (п.3.3 Договору №46).

Згідно п.3.6 Договору №46 не пізніше 8 числа місяця, наступного за розрахунковим, споживач повинен отримати рахунок на оплату теплової енергії, спожитої у розрахунковому місяці. Неотримання споживачем рахунку не звільняє останнього від обов`язку оплати по цьому договору.

У п.п.2 п.4.2 Договору №46 передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати за надані послуги у встановлений договором строк.

Виконавець має право, зокрема, вимагати від споживача оплати вартості наданих послуг згідно встановлених тарифів та в строки, обумовлені цим договором (п.п.1 п.4.3 Договору №46).

Відповідно до п.9.1 Договору №46 цей договір укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією зі сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Строк позовної давності за даним договором становить п`ять років.

Згідно даних позивача, в порушення умов Договору №46, відповідач не оплатив отримані послуги з теплопостачання, внаслідок чого виникла заборгованість за використану теплову енергію за період з листопада 2020 року по червень 2022 року, яка станом на 01.08.2022 складає 43 006,79грн.

За вказаних обставин, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання. Крім того, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивач на підставі ч.2 ст.625 ЦК України заявив до стягнення з відповідача 1 145,40грн 3% річних і 7 634,19грн інфляційних нарахувань.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасником справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами ч.1, 2 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання, в тому числі підприємці, повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води №46 від 01.07.2010.

Приписами статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунком нарахувань і оплати по ФОП Примачек Ю.Л. згідно договору №46 від 01.07.2010 (а.с.10) та рахунками, з яких вбачається, що в період з листопада 2020 року по червень 2021 року, позивачем відповідачу були надані послуги з постачання теплової енергії на загальну на суму 63 262,04грн (а.с. 13-29).

При цьому, обґрунтованість зміни тарифів у вказаний період, у визначеному п.2.2 Договору №46 порядку, підтверджено наданими до справи рішеннями Виконавчого комітету Житомирської міської ради №1439 від 02.12.2020 (а.с. 71-72), № 1568 від 30.12.2020 (а.с. 34-35), №1175 від 08.10.2021 (а.с. 36-42), №1288 від 04.11.2021 (а.с. 43).

Також, судом враховано наявність рішення Житомирської міської ради №283 від 23.09.2021 "Про врегулювання питання застосування скоригованих тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води", яким позивача було зобов`язано здійснити перерахунок вартості теплової енергії усім групам споживачів (а.с. 75-76).

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідачем у спірний період лише частково сплачено за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії, а саме - у загальному розмірі 20 255,25грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень №60428670 від 17.01.2022 (на суму 6 424,40грн), №2869694SB від 22.02.2022 (на суму 11 051,16грн), №@2PL969532_6D05Z/554 від 13.06.2022 (на суму 2 750,00грн) (а.с. 68-70).

Враховуючи викладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок нарахувань і оплати по ФОП Примачек Ю.Л. згідно Договору №46 від 01.07.2010 (а.с. 10), суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення 43 006,79грн (63 262,04грн - 20 255,25грн) вартості неоплаченої теплової енергії підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 1 145,40грн 3% річних (за період січень 2021 року - липень 2022 року) та 7 634,19грн інфляційних втрат (за період січень 2021 року - липень 2022 року) (з врахуванням уточненого розрахунку цих нарахувань (а.с. 105-106)), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши проведені позивачем нарахування заявленої до стягнення з відповідача суми 3% річних та інфляційних втрат (за період січень 2021 року - липень 2022 року) (з врахуванням уточненого розрахунку цих нарахувань (а.с. 105-106), господарський суд встановив, що вказані нарахування проведено арифметично вірно та у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 940,27грн 3% річних і 6 668,13грн інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, враховуючи, що позивачем не було подано заяви про зменшення розміру позовних вимог щодо стягнення 3% річних й інфляційних нарахувань, суд дійшов висновку про відмову в позові в частині вимог про стягнення 205,13грн 3% річних (1 145,40грн - 940,27грн) та 996,06грн інфляційних втрат (7 634,19грн - 6 668,13грн).

Згідно ч. 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, натомість позивач обґрунтував свої позовні вимоги належними та достатніми доказами.

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову частково, а саме - в частині вимог про стягнення 43 006,79грн основного боргу, 940,27грн 3% річних, 6 668,13грн інфляційних втрат. У частині вимог щодо стягнення 205,13грн 3% річних та 996,06грн інфляційних нарахувань суд відмовляє в позові.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.9 ст.129 ГПК України).

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що судовий збір необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Примачек Юлії Леонідівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, вул. Київська, буд. 48; ідентифікаційний код 35343771):

- 43 006,79грн основного боргу;

- 940,27грн 3% річних;

- 6 668,13грн інфляційних втрат;

- 2 481,00грн судового збору.

3. У частині вимог щодо стягнення 205,13грн 3% річних та 996,06грн інфляційних нарахувань відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.12.22

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу на електронну пошту:

3 - відповідачу (рек.)