ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"21" грудня 2022 р. м. Ужгород Справа №5008/1461/2011

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

при секретарі судового засідання Іваниш Д.П.,

розглянувши заяву представника Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу Закарпатської митниці, м. Ужгород Закарпатської області про заміну правонаступником стягувача у справі №5008/1461/2011 за позовом Чопської митниці, м. Чоп Закарпатської області до відповідача 1 Фізичної особи-підприємця Сенчук Людмили Микитівни, м. Берегово Закарпатської області, до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю НВТ Динаміка, м. Київ про зобов`язання надати інформацію та стягнення 102 790,48 грн, з участю представників сторін: від заявника не з`явився, від позивача (стягувача) не з`явився, від відповідачів (боржників) не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 16.12.2011 у справі №5008/1461/2011 (суддя Івашкович І.В.) позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю НВТ Динаміка (м. Київ, Дарницький район, вул. Харківське шосе, 63, кв. 25, і.к. 30505782) на користь Чопської митниці (Закарпатська область, м. Чоп, пл. Європейська, 7, і.к. 01861253) 102 790,48 грн. відшкодування збитків та 1263,90 грн. відшкодування судових витрат. В задоволенні позову до відповідача 1 Фізичної особи-підприємця Сенчук Людмили Микитівни ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) відмовлено.

На примусове виконання рішення від 16.12.2011 у справі №5008/1461/2011 Господарським судом Закарпатської області видано відповідний наказ від 03.01.2012.

Представник Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу Закарпатської митниці, м. Ужгород Закарпатської області через канцелярію суду подала заяву №7.7-08-10/10/24/5107 від 06.09.2022 (вх. №02.3.1-02/4567/22 від 06.09.2022) про заміну правонаступником сторони стягувача у виконавчому провадженні у справі №5008/1461/2011, що за своїм змістом обґрунтована покликанням на неодноразові реорганізації територіальних органів Держмитслужби, одним із яких і виступав позивач у справі Чопська митниця. Так, заявник вказує, що наказ Господарського суду Закарпатської області від 03.01.2012 у справі №5008/1461/2011 був пред`явлений Чопською митницею до Дарницького районного управління юстиції у місті Києві для вчинення органом ДВС дій, спрямованих на його примусове виконання, та в подальшому декілька разів направлявся на виконання в органи ДВС, позаяк повертався стягувачу без виконання.

Як стверджує заявник, станом на сьогоднішній день наказ перебуває на виконанні у Дарницькому районному відділі ДВС у м. Києві, щодо нього відкрито виконавче провадження та тривають виконавчі дії із примусового виконання судового рішення. Водночас на поточну дату виникли підстави, що вказують на необхідність заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні із Чопської митниці на Закарпатську митницю, що і стало підставою звернення Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу Закарпатської митниці із відповідною заявою до господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2022 заяву розподілено для розгляду судді Пригарі Л.І.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.09.2022 заяву про заміну стягувача правонаступником у справі №5008/1461/2011 призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.10.2022.

Ухвалами суду від 18.10.2022 та 22.11.2022 розгляд заяви відкладався з підстав, наведених в ухвалах суду.

Заявник у судове засідання по розгляду заяви, призначене на 21.12.2022, не з`явився. Водночас у матеріалах справи містяться клопотання представника Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу Закарпатської митниці б/н від 18.10.2022 (вх. №02.3.1-02/5504/22 від 18.10.2022) та б/н від 22.11.2022 (вх. №02.3.1-02/6377/22 від 22.11.2022), за змістом яких останній просить розглянути заяву про заміну правонаступником стягувача в даній справі без його участі.

Боржники (відповідачі) явку уповноважених представників у судове засідання по розгляду заяви не забезпечили, причин неявки суду не повідомили. Будь-яких письмових пояснень чи заперечень щодо заяви про заміну стягувача правонаступником суду не подали.

Проаналізувавши доводи, наведені заявником в обґрунтування підстав для процесуального правонаступництва, суд вважає за доцільне відзначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України Про виконавче провадження, який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Заміна сторони у зобов`язанні можлива не інакше, як на підставах та в порядку, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

За змістом положень ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На підставі ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України „Про виконавче провадження" (із наступними змінами і доповненнями) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі, якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Отже підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто, процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження" (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 у справі №2-3627/09 (провадження №61-16520сво18).

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Судом встановлено, що на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №229 Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства доходів і зборів згідно з додатком 1. Реорганізовано шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальні органи Державної податкової служби та Державної митної служби згідно з додатком 2. Визначено територіальні органи Міністерства доходів і зборів правонаступниками територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови.

Так, у відповідності до додатку №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №229 була утворена Чопська митниця Міндоходів, до якої шляхом реорганізації приєднано Чопську митницю згідно з додатком № 2 до Постанови.

Надалі, Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №311 Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 1. Реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2.

Відповідно до додатку №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №311 була утворена Закарпатська митниця Державної фіскальної служби (ДФС), до якої шляхом реорганізації приєднано Чопську митницю Міндоходів згідно з додатком № 2 до Постанови.

Постановою Кабінету Міністрів України Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України від 18.12.2018 №1200 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 №846) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності (п. 2 Постанови).

В подальшому, Постановою Кабінету Міністрів України Про утворення територіальних органів Державної митної служби від 02.10.2019 №858 як юридичні особи публічного права утворені територіальні органи Державної митної служби за переліком. Водночас згідно з додатками 1, 2 до цієї Постанови утворено Закарпатську митницю Держмитслужби. Закарпатську митницю ДФС реорганізовано шляхом приєднання до Закарпатської митниці Держмитслужби.

Відповідно до пункту 3 Постанови №858, територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1217-р Питання Державної митної служби погоджено пропозицію Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 08.12.2019 Державною митною службою покладених на неї Постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2019 №227 Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України, функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Отже Закарпатська митниця Держмитслужби (код ЄДРЮОФОПтаГФ 43337207) із 08.12.2019 почала свою діяльність як орган виконавчої влади та є правонаступником у сфері виконуваних функцій Закарпатської митниці ДФС.

30.09.2020 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №895 Деякі питання територіальних органів Державної митної служби, пунктом 1 якої передбачено спосіб реорганізації територіальних органів Державної митної служби, зокрема, Закарпатської митниці Держмитслужби, шляхом приєднання до Державної митної служби (створення єдиної юридичної особи).

Відповідно до пункту 2 вказаної постанови, територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Наказом Державної митної служби України від 19.10.2020 №460 Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів утворено Закарпатську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Згідно з наказом Державної митної служби України від 30.06.2021 №472 Про початок здійснення митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України покладених на них функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи, митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України з 00 год. 00 хв. 01.07.2021 розпочато здійснення функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.

Водночас згідно з Положенням про Закарпатську митницю, затвердженого наказом Держмитслужби від 29.10.2020 №489, Закарпатська митниця здійснює державну митну справу в Закарпатській області тобто в зоні діяльності реорганізованої Закарпатської митниці Держмитслужби.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про відокремлені підрозділи юридичної особи, а саме щодо Закарпатської митниці ().

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Згідно із частиною 4 статті 87 Цивільного кодексу України, юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Частиною 1 статті 104 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Виходячи з викладеного, Закарпатська митниця як відокремлений підрозділ Державної митної служби України є правонаступником усіх прав і обов`язків, зокрема, Закарпатської митниці Держмитслужби, та як наслідок, до неї перейшли всі права та обов`язки Закарпатської митниці Держмитслужби.

Матеріали поданої заяви про заміну стягувача правонаступником містять копію Положення про Закарпатську митницю, затвердженого наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 №489, із якого вбачається, що Закарпатська митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності безпосередньо здійснює митну справу, забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи, а також реалізацію делегованих повноважень Державної митної служби України як її відокремлений підрозділ. Митниця утворюється як територіальний орган Держмитслужби без статусу юридичної особи, має окремий баланс, майно, печатку та бланк із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та банках.

Відповідно до чинного законодавства, юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому, слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу.

Беручи до уваги вищевикладені обставини та надані заявником документальні докази на їх підтвердження, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу Закарпатської митниці, м. Ужгород Закарпатської області про заміну стягувача правонаступником у справі №5008/1461/2011.

Таким чином, суд згідно з положеннями ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, проводить заміну стягувача у справі №5008/1461/2011 Чопської митниці на його правонаступника Державну митну службу України в особі її відокремленого підрозділу Закарпатської митниці.

На підставі викладеного, керуючись ст. 52, 234, 334 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Державної митної служби України в особі її відокремленого підрозділу Закарпатської митниці, м. Ужгород Закарпатської області про заміну стягувача правонаступником у справі №5008/1461/2011 задоволити.

2. Замінити стягувача у справі №5008/1461/2011 Чопську митницю на його правонаступника Державну митну службу України в особі її відокремленого підрозділу Закарпатської митниці, вул. Собранецька, будинок 20, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 43985560).

3. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду, постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

4. Копію ухвали надіслати учасникам спору та Державній митній службу України в особі її відокремленого підрозділу Закарпатської митниці.

5. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

У зв`язку з перебуванням судді Пригари Л.І. у відпустці з 26.12.2022 по 13.01.2023 ухвалу складено та підписано 17.01.2023.

Суддя Пригара Л.І.