ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/834/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

прокурор: Тарасюк В.С., посвідчення №058855 від 21.12.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в

особі Андрушівської міської ради Житомирської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азор-ЛТД"

про стягнення 13 680,01 грн.

Керівник Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Андрушівської міської ради звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азор-ЛТД" про стягнення 13 680,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не сплатою ТОВ "Азор-ЛТД" орендної плати за земельну ділянку загальною площею 2,1883 га, кадастровий номер :01:027:0149 за період з 11.08.2021 по 18.07.2022.

Ухвалою суду від 11.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №906/834/22 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу №96/834/22 до судового розгляду по суті на 29.12.2022.

Прокурор у судовому засіданні 29.12.2022 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

19.12.2022 на електронну адресу суду від Андрушівської міської ради Житомирської області надійшло клопотання, відповідно до якого представник міської ради повідомив про підтримання позовних вимог та просить задоволити їх в повному обсязі, а також розгляд справи здійснювати без участі уповноваженого представника.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Суд відзначає, що судова кореспонденція у справі №906/834/22 направлялась відповідачу на юридичну адресу, зазначену у позовній заяві, та станом на 29.12.2022 повернулася до суду з відмітками відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 7 ст.120 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 та від 27.11.2019 у справі №913/879/17).

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення (постанова Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №923/1432/15).

Водночас суд зазначає, що за змістом ст.ст.2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Отже відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у справі № 906/834/22 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Окрім того, інформація щодо слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному веб-сайті Господарського суду Житомирської області в мережі Інтернет, що також не позбавляє відповідача об`єктивної можливості дізнатися про слухання справи за його участю.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Таким чином, суд вжив усі залежні від нього заходи для належного та своєчасного повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду справи. При цьому явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка відповідача та неподання ним відзиву на позовну заяву не перешкоджають розгляду справи за наявними матеріалами, внаслідок чого суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними у ній документами, згідно з приписами ч.2 ст.178 та ст.202 ГПК України.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.12.2013 між Андрушівською міською радою (позивач/орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Андрушівський завод органічних рідин" (відповідач/орендар) укладено договір оренди землі (діл.№4), відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення тридцять третьої сесії шостого скликання Андрушівської міської ради від 30 жовтня 2013 року з метою несільськогосподарського використання - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємства промисловості, яка знаходиться Житомирська область. м. Андрушівка, вул. Садова, 3, кадастровий номер :01:027:0149 (надалі за текстом - договір).

Відповідно до п.2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,1883 га, у тому числі: промислова забудова 2,1883 га.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна (бурячна (35), будинок побутовий залізнодорожний), а також інші об`єкти інфраструктури: залізничні колії (п.3 договору).

Земельна ділянка передається в оренду разом з об`єктами нерухомості, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Андрушівський завод органічних рідин" на праві власності (п.4 договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 442424,80 грн. (п.5 договору).

Відповідно до п.8 договір укладено на 49 (сорок дев`ять) років. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: у грошовій формі 3 відсотків нормативної грошової оцінки землі, що складає 13272,74 грн. у рік за орендовану земельну ділянку, безготівковим перерахунком на рахунок міської ради.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п.10 договору).

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати на рахунок міської ради не пізніше 05 числа наступного за звітним місяцем з моменту підписання договору (п.11 договору).

Відповідно до п.44 цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно з актом приймання-передачі від 26.02.2014 відповідач прийняв вказану земельну ділянку в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємства промисловості.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, договір оренди земельної ділянки б/н від 16.12.2013 зареєстрований 25.02.2014 в реєстраційній службі Андрушівського РУЮ (а.с.46-47).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкти нерухомості, що розташовані по вул. Садовій, 3 в м. Андрушівка Житомирської області (зокрема, бурячна (35), будинок побутовий залізнодорожний) з 11.08.2021, на підставі укладеного договору купівлі-продажу від 11.08.2021, перебувають у власності ТОВ "АЗОР - ЛТД" (а.с.36-42).

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості по орендній платі за договором оренди земельної ділянки (діл.№4) від 16.12.2013 керівник Бердичівської окружної прокуратури звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах держави в особі Андрушівської міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОР-ЛТД" заборгованості по орендній платі за період з 11.08.2021 по 18.07.2022 на загальну суму 13680,01грн.

Звертаючись з позовом у даній справі в порядку представництва інтересів держави керівник Бердичівської окружної прокуратури вказав, що невиконання відповідачем умов договору оренди землі від 16.12.2013 зумовлює недоотримання коштів місцевим бюджетом і є порушенням економічних інтересів держави в цілому та конкретної територіальної громади. Посилався на приписи ст.131-1 Конституції України, ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру", ст. 53 ГПК України та Рішення КСУ від 08.04.1999 у справі №1-1/99 вказав, що Андрушівська міська рада повідомила прокуратуру на його звернення про те, що не має можливості самостійно звернутись до суду про стягнення заборгованості, що розцінено як бездіяльність органу місцевого самоврядування та є достатнім аргументом для підтвердження наявності підстав представництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 визначено, що під представництвом прокуратурою інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючі визначені Конституцією України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави з урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, у зв`язку із чим прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство підставу позову та зазначає, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, Бердичівською окружною прокуратурою направлено Андрушівській міській раді повідомлення від 20.07.2022 №50-90-1938вих.22 в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" стосовно необхідності вжиття заходів до усунення порушень вимог земельного законодавства, а саме звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності площею 2,1883 га за кадастровим номером :01:027:0149 (а.с.51-53).

Згідно з листом Андрушівської міської ради від 09.08.2022 №05-04/1471 орендодавець не має можливості здійснювати заходи позовного характеру до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗОР-ЛТД" про стягнення заборгованості у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору (а.с.54).

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №912/2385/18 від 26.05.2022 викладено висновок про те, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

Таким чином, прокуратурою виконано передбачені чинним законодавством вимоги та належним чином обґрунтовано підстави для представництва інтересів держави в господарському суді.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, надавши правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст.2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно ст.1 Закону України "Про оренду землі", ст.93 Земельного кодексу України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 93 і статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Законодавець розмежовує поняття "земельний податок" та "орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності" залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Водночас згідно зі статтями 122-124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату.

Водночас Земельний кодекс України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Відповідно до статті 120 цього Кодексу (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин у відповідача станом на 11.08.2021р) визначено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Судом встановлено, що нерухоме майно комплекс будівель, об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 105892,6 кв.м. належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Азор-ЛТД" () з дати державної реєстрації - 11.08.2021, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №304714805 від 12.07.2022 (а.с.41-42).

Враховуючи приписи ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України та ст.7 Закону України "Про оренду землі", з 11.08.2021 Договір оренди від 16.12.2013 у відповідній частині припинився щодо відчужувача нерухомого майна (попереднього орендаря) та продовжив дію на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який набув не лише право оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, але й обов`язок сплачувати оренду плату за її використання (Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.20. у справі №200/606/18).

Згідно ч.1 ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ч.2 ст.21 Закону України "Про оренду землі").

У даному випадку, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди земельної землі (діл.№3) від 16.12.2013.

Виходячи з погоджених між сторонами у пункті 11 договору оренди землі від 06.12.2013 умов, розмір орендної плати за один рік, яка підлягає сплаті, становить 13272,74грн, що підлягає сплаті у строки - до не пізніше 05 числа, наступного за звітним місяцем користування земельною ділянкою.

За період з 11.08.2021 по 18.07.2022 відповідачу нараховано орендну плату за землю в загальній сумі 13680,01грн (а.с.33), строк сплати якої настав.

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

В порушення вищевказаних приписів та умов договору, ТОВ "АЗОР-ЛТД» обов`язку щодо здійснення орендних платежів за користування земельною ділянкою за період з 11.08.2021 по 18.07.2022 не виконало, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 13680,01грн.

Станом на час розгляду справи відповідач доказів сплати орендних платежів у сумі 13680,01грн не надав, вимоги прокуратури не спростував.

Враховуючи викладене, вимоги прокурора про стягнення з відповідача 13680,01грн заборгованості зі сплати орендних платежів є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст.79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. З відповідача на користь Андрушівської міської ради підлягає стягненню 13680,01грн заборгованості зі сплати орендної плати.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азор-ЛТД" (04071, м. Київ, вул. Введенська, 25а, ) на користь Андрушівської міської ради Житомирської області (13401, Житомирська область, Бердичівський район, м. Андрушівка, площа Т.Г.Шевченка, 1, ) - 13 680,01 грн заборгованості з орендної плати.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азор-ЛТД" (04071, м. Київ, вул. Введенська, 25а, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 11, , розрахунковий рахунок UА 0011049 в ДКСУ м. Києва, МФО 820172, ) 2 481,00грн судового збору за розгляд позовної заяви.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.01.23

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам - рек.

4 - 5 - Бердичівська окружна прокуратура та Житомирська окружна прокуратура - рек.