ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2022 р. Справа№ 910/16665/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

секретар

судового засідання Рибчич А.В.

за участю

представників: позивача - Сподін В.С.

відповідача - Панчишен А.Р.

третя особа-1 - не з`явились

третя особа-2 - Лєшков Г.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Труб-Інжбуд"

на рішення Господарського суду м. Києва від 14.09.2022 р. (повний текст складено 03.10.2022 р.)

у справі № 910/16665/21 (суддя - Ягічева Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Труб-Інжбуд"

до Міністерства юстиції України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1. Приватне підприємство "Селтік"

2. ОСОБА_1

про скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Труб-Інжбуд" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Міністерства юстиції України про скасування наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 3473/5 від 01.10.2021 р.

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що наказ відповідача від 01.10.2021 р. № 3473/5 прийнятий з порушеннями Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, та є таким, що порушує право власності позивача на нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. "Е") за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2021 р. у справі № 910/16665/21 було залучено до участі у справі Приватне підприємство "Селтік" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 р. у справі № 910/16665/21 було залучено ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.09.2022 р. у справі № 910/16665/21 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Труб-Інжбуд".

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Труб-Інжбуд" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що Приватне підприємство «Селтік» пропустило строк звернення з відповідною скаргою до відповідача, оскільки було обізнане про вчинення оскаржуваних реєстраційних дій в 2018 році, які були предметом оскарження в межах адміністративної справи № 826/9296/18.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 910/16665/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Труб-Інжбуд" на рішення Господарського суду м. Києва від 14.09.2022 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/16665/21.

До суду 10.11.2022 р. надійшли матеріали справи № 910/16665/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Труб-Інжбуд» та призначено справу № 910/16665/21 до розгляду на 20.12.2022 р.

У судовому засіданні 20.12.2022 р. представники сторін та третьої особи-2 надали усні пояснення по суті апеляційної скарги, представник третьої особи-1 не з`явився, хоча повідомлялися належним чином про час і місце розгляду скарги електронною поштою відповідно до ч. ч. 6, 7, 8 ст. 120 ГПК України та в порядку ч. 4 ст. 122 ГПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Крім цього, ухвалу Північного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження було вчасно офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua.

19.12.2022 р. через канцелярію суду від третьої особи-1 надійшло клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 20.12.2022 р., за відсутності представника Приватного підприємства "Селтік".

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання представника третьої особи-1 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається у відсутність представника третьої особи-1 та за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника сторін та третьої особи-2, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

01.08.2005 р. Приватне підприємство «Селтік» набуло право власності на нежитлові приміщення хімічного цеху (літ. Б) загальною площею 13491,30 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46.

30.09.2013 р. Відкритим акціонерним товариством «Універсальний банк розвитку та партнерства», на підставі кредитного договору № 11 про надання відновлювальної відкличної мультивалютної кредитної лінії, укладеного з Приватним підприємством «Селтік», було звернено стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки від 29.02.2008 р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2016 р. у справі № 826/26802/15 за позовом Приватного підприємства «Селтік» визнано протиправним та скасовано рішення № 6851995 про державну реєстрацію права власності на об`єкт, як предмет іпотеки, за Відкритим акціонерним товариством «Універсальний банк розвитку та партнерства».

24.04.2017 р. державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мамай Іриною Володимирівною прийнято рішення № 34911154 про скасування реєстраційних записів щодо державної реєстраці права власності на майно за Відкритим акціонерним товариством «Універсальний банк розвитку та партнерства».

Відтак чинним залишився реєстраційний запис щодо первинної державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт за Приватним підприємством «Селтік» № 834897 від 08.04.2013 р.

12.02.2018 р. державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу" Янчук Світланою Василівною було прийнято рішення № 39640001 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. "Е") за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, за Публічним акціонерним товариством «БГ Банк».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2016 р. у справі № 826/26802/15 було скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 6851995 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху, за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, загальною площею 13491,30 кв.м за ПАТ «Банк Перший» та всі послідуючі/пов`язані індексні номери про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

31.03.2018 р. на підставі вказаної постанови Окружного адміністративного суду м. Києва було скасовано реєстраційний запис № 24799392 від 12.02.2018 р. про право власності на об`єкт нерухомого майна - нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. "Е") за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, за Публічним акціонерним товариством «БГ Банк».

16.04.2018 р. державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Янчук Світланою Василівною було прийнято рішення № 40652282, яким скасовано право власності Приватного підприємства "Селтік" на об`єкт нерухомого майна - нежилого приміщення хімічного цеху (в літ. "Е") за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, на підставі заяви Приватного акціонерного товариства "БГ "Банк" від 16.04.2018 р. № 570.

Відповідно до статуту Приватного підприємства "Селтік" власником підприємства є ОСОБА_1 .

18.03.2021 р. ОСОБА_1 від імені юридичної особи звернулась до Міністерства юстиції України зі скаргою на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором, у якій, зокрема, просила провести перевірку правомірності рішення, прийнятого державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Янчук Світланою Василівною № 40652282 від 16.04.2018 р. про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежиле приміщення хімічного цеху, зазначеного під літерою "Е", загальною площею 13491,30 кв.м, за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, за Приватним підприємством "Селтік" та скасувати зазначене рішення.

На підставі висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 16.09.2021 р. було прийнято рішення, оформлене наказом від 01.10.2021 р. № 3473/5, яким скаргу Приватного підприємства "Селтік" від 18.03.2021 р. задоволено частково, скасовано рішення від 16.04.2018 р. № 40652282, прийняте державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Янчук Світланою Василівною.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що Приватним підприємством "Селтік", на думку позивача, було порушено строк звернення зі скаргою, встановлений ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також позивач вважає, що він є добросовісним набувачем нерухомого майна: нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. "Е") за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, яке було придбано на відкритому аукціоні, проведеним Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за відплатним договором у належного власника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Як передбачено ст. 6 вказаного Закону, організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

За ч. ч. 5, 6 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: 1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником; 2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується; 3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; 4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; 5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав; 6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги. За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги; б) скасування рішення про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; в-1) усунення порушень, допущених державним реєстратором, з визначенням строків для виконання наказу; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України; є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України. У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.

Згідно з ч. 8 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо: 1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті; 2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується; 3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін; 4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав; 5) є рішення цього органу з того самого питання; 6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника; 7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень; 8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги; 9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу; 10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Як передбачено п. 8 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 р., у разі коли під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до п. 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, Мін`юст чи відповідний територіальний орган здійснює колегіальний розгляд такої скарги на предмет наявності (відсутності) порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються.

Пунктами 13, 14 зазначеного Порядку визначено, що за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи: 1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту; 2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом. За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Вбачається, що вимоги позивача обгрунтовані тим, що Приватним підприємством "Селтік" було пропущено строк звернення зі скаргою, передбачений ч. 3 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Аналіз вказаної норми дозволяє дійти висновку, що для цілей обчислення строку оскарження рішень, дій чи бездіяльності поряд з об`єктивним критерієм (дата прийняття рішення) враховується також суб`єктивний критерій (коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав рішеннями, діями чи бездіяльністю).

Під можливістю довідатися про порушення права в цьому випадку необхідно розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні рішення, дії, чи бездіяльність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 р. у справі № 420/3933/20.

Так, у матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_1, як співвласниця Приватного підприємства "Селтік", була обізнана зі здійсненням реєстраційних дій 16.04.2018 р. державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Янчук Світланою Василівною, рішення № 40652282, або можливості дізнатися про такі обставини з 2018 року.

Також, з рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.09.2018 р. у справі № 826/9296/18 за позовом Приватного підприємства "Селтік" до Реєстратора Київської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Янчук Світлани Василівни; третя особа Публічне акціонерне товариство "БГ Банк"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Труб-Інжбуд"; Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішень від 12.02.2018 р. не вбачається обізнаність ОСОБА_1 про рішення № 40652282.

Відповідно до п. п. 3.3, 3.4 статуту Приватного підприємства "Селтік" підприємство не відповідає за зобов`язаннями власника, а власник не несе відповідає по зобов`язанням підприємства. Власник підприємства відповідає за зобов`язаннями підприємства в межах своїх вкладів до статутного фонду підприємства.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні докази про те, що ОСОБА_1 , як співвласницею Приватного підприємства "Селтік", було пропущено строк звернення зі скаргою, визначений ч. 3 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Під час розгляду матеріалів скарги Приватного підприємства "Селтік", поданої 18.04.2021 р. від імені юридичної особи ОСОБА_1, Центральна колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України (далі - колегія) керувалась тим, що оскаржуваним рішенням державним реєстратором Янчук С.В. було скасовано право власності скаржника на підставі заяви ПАТ "БГ "Банк" від 16.04.2018 р. № 570, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. щодо скасування рішення про державну реєстрацію та відновлення права власності "БГ "Банк".

Як передбачено ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема перевіряє документи на наявність підстав для відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідне рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це є підставою для відмови у державній реєстрації прав. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Отже, Центральна колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України дійшла висновку про те, що державний реєстратор Янчук С.В. прийняла оскаржуване рішення на підставі заяви, яка не давала змоги встановити підстави для скасування права власності скаржника на нежитлове приміщення.

Крім цього, за результатом допиту свідка у справі Деснянського районного суду м. Києва № 754/14552/18 (кримінальне провадження № 0001789 від 26.02.2018 р.) - Янчук Світлани Василівни у журналі судового засідання від 16.11.2018 р. зазначено, що на питання: "Чи працювали Ви коли-небудь державним реєстратором?" надано відповідь: "Ніколи не працювала державним реєстратором", на питання: "Чи отримували Ви в Акредитованому центрі сертифікації ключів електронний цифровий підпис?" надано відповідь: "Ні, не отримувала", на питання: "Чи маєте Ви доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно? Якщо так, то який саме?" надано відповідь: "Не маю", на питання: "Чи вчиняли Ви реєстраційні дії відносно об`єктів нерухомого майна відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" упродовж 2017-2018 років?" надано відповідь: "Ні, ніколи".

Отже рішення Міністерства юстиції України, оформлене наказом від 01.10.2021 р. № 3473/5 «Про скасування рішення від 16.04.2018 р. № 40652282», прийнято у відповідності до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та з дотриманням вимог Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про скасування наказу Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» № 3473/5 від 01.10.2021 р. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги позивача є, фактично, тотожними тим доводам, які були викладені ним у позовній заяві, а відтак, вже оцінені судом вище.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 14.09.2022 р. у справі № 910/16665/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Труб-Інжбуд" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Труб-Інжбуд" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 14.09.2022 р. у справі № 910/16665/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Труб-Інжбуд".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 09.01.2023 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран