ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 Справа № 18/257(917/560/22)

Суддя Іванко Л.А., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, ідент. код 03338030

до Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос", 36034, м. Полтава, вул.Половка, буд. 88/1, ідент. код 00143136

про стягнення 17 541, 70 грн.

в межах справи № 18/257

про банкрутство Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос", 36034, м. Полтава, вул.Половка, буд. 88/1, ідент. код 00143136

встановив:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" про стягнення 17541,7 грн заборгованості за спожиту теплову енергію в період з 01.02.2020 по 30.09.2021; 431,45 грн - 3% річних та 1002,28 грн - інфляційних втрат.

Також позивач заявив до відшкодування 2481,00 грн витрат на сплату судового збору.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач не належним чином здійснює оплату вартості отриманої теплової енергії.

Одночасно з позовною заявою позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 04.07.2022 позовну заяву ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 18/257(917/560/22) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах справи № 18/257 про банкрутство ПАТ БК "Букрос". Сторонам - встановлено строки для подання заяв по суті справи; відповідачу - встановлено строк для подання до суду (за бажанням) клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

07.10.2022 на адресу суду надійшло клопотання відповідача (вх.№ 7283) про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач заперечує позовні вимоги та стверджує, що нарахування з боку позивача є неправомірним.

Ухвалою від 11.10.2022 суд відмовив у задоволенні клопотання ПАТ Бурова Компанія "Букрос" про перехід до розгляду справи № 18/257(917/560/22) за правилами загального позовного провадження.

Суд зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України, пояснення та міркування щодо предмета спору викладаються виключно у заявах по суті справи.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Згідно зі ст.113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Згідно ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 167 Господарського процесуального кодексу України заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасниками справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

В ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 04.07.2022 судом було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення даної ухвали.

У зв`язку із відсутністю коштів на придбання поштових марок Господарський суд Полтавської області з 15.06.2022 тимчасово припинив відправку поштової кореспонденції у паперовому вигляді, що підтверджується актом від 04.07.2022, складеним відповідальними працівниками Господарського суду Полтавської області.

У зв`язку з цим, копія ухвали суду не була направлена учасникам справи в паперовому вигляді у строки встановлені ст. 242 ГПК України.

12.07.2022 копія ухвали суду від 04.07.2022 була направлена на відому електронну адресу відповідача.

Копія ухвали від 04.07.2022 була отримана керуючим санацією Тищенко О.І. 04.10.2022, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

В зв`язку з необхідністю подання сторонами доказів та пояснень щодо спірних правовідносин, для забезпечення процесуальних прав сторін та з метою об`єктивного дослідження обставин справи, прийняття рішення суд відклав на розумний строк.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив:

Між обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (позивачем) та ВАТ Бурова компанія "Букрос" (споживач, відповідач) укладено договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 32/141 від 09.12.2003 (далі Договір).

Згідно п.1 Договору позивач як "Теплопостачальна організація" бере на себе постачання тепловою енергією у вигляді гарячої води з метою забезпечення гарячого водопостачання приміщень споживача до межі розподілу будівель вул.Красіна, 63, кв.205.

Відповідно п.10 Договору оплата за гаряче водопостачання, що проводить споживач, стягується на основі тарифів згідно з Прейскурантом К-15-02, затвердженим 21.03.2000 розпорядженням голови облдержадміністрації за № 121, яке зареєстровано в Полтавському обласному управлінні юстиції за № 32/463, вводиться в дію з 01.04.2000.

У випадку зміни тарифів "ТО" повідомляє про це Споживачу і розрахунок провоиться з дня затвердження нових тарифів, якщо в 7-денний термін від Споживача не надійшло заперечень з питання змін умов договору.

Даний договір заключений на період з 01.12.2003 по 01.12.2008 і вважається продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення його строку не надійде заяви від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд (п.17 Договору).

З метою внесення змін до п.1 Договору шляхом укладання додаткової угоди від 04.02.2013 року щодо постачання теплової енергії з метою опалення квартири №2 по вул. Сапіго, 6 в м. Полтаві, ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернулось до відповідача з відповідною пропозицією. При цьому позивач виходив з того, що відповідно до довідки від 10.01.2013 року, виданої Комунальним підприємством "ЖЕО № 2" Полтавської міської ради, квартира № 2 по вул.Сапіго,6 в м. Полтаві житловою площею 23,5 к.м. зареєстрована як службова квартира відповідача.

В зв`язку з тим, що сторони не досягли згоди щодо внесення змін до договору на відпуск теплової енергії № 32/141 від 09.12.2003 року, викладених в проекті додаткової угоди від 04.02.2013 року та запропонованих до укладення згідно пропозиції №26-04/344 від 06.02.2013 року, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.07.2013 у справі № 917/820/13 позовні вимоги задоволено.

Ухвалено внести зміни у договір на відпуск теплової енергії № 32/141 від 09.12.2003 року, викладених в проекті додаткової угоди від 04.02.2013 року та запропонованих до укладення згідно пропозиції №26-04/344 від 06.02.2013 року.

Отже, за Додатковою угодою від 04.02.2013, п.п.1, 21, 24 Договору викладено в наступній редакції:

П.1 Виконавець бере на себе постачання теплової енергії у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення та гарячого водопостачання приміщень Споживача за адресами вул. Красіна 63, кв. №193, 195, 205 та вул. Сапіго 6, кв. №2.

П. 21 Борг за адресою вул. Красіна 63, кв.№193, 195, 205 станом на 01.02.2013 року складає 17947,19грн.

П. 24 Споживач визнає борг за адресою вул. Сапіго 6, кв. 2 станом на 01.02.2013 року в розмірі 16360,81 грн. та зобов`язується сплатити.

Останні умови вищевказаного договору, не зачеплені даною додатковою угодою, залишаються незмінними, і сторони підтверджують по них свої зобов`язання.

Додаткова угода складена у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної зі сторін і вступає в силу з 04.02.2013 року.

Позивач у позові вказує, що згідно розрахунку заборгованості, нарахування проведено за період з 01.02.2020 по 30.09.2021 за теплову енергію, на опалення та постачання гарячої води у вказану квартиру відповідача.

Нарахування по вказаній квартирі проводяться відповідно до показів загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії, який встановлено в будинку та допущено до експлуатації з 10.05.2017 по 16.11.2020. Після проведення державної повірки прилад обліку прийнятий на абонентський облік з 09.09.2020 по 12.06.2024.

Так, відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Власники (співвласники) приміщень у будівлі, в якій окремі приміщення є самостійними об`єктами нерухомого майна, у разі приєднання такого будинку (будівлі) до зовнішніх інженерних мереж або обладнання такого будинку (будівлі) системою автономного теплопостачання, автономного гарячого водопостачання, автономного водопостачання зобов`язані забезпечити оснащення належних їм приміщень вузлами розподільного обліку відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води, крім випадків, передбачених частинами п`ятою - сьомою цієї статті.

Власник (співвласники) будівлі, в якій окремі приміщення не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, у разі приєднання такої будівлі до зовнішніх інженерних мереж або обладнання такого будинку (будівлі) системою автономного теплопостачання, автономного гарячого водопостачання, автономного водопостачання зобов`язаний забезпечити оснащення таких приміщень вузлами розподільного обліку відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води, крім випадків, передбачених частинами п`ятою - сьомою цієї статті.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 10 вказаного Закону, У будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному законом.

Отже, посилаючись на вищезазначені нормативні акти позивач зазначає, що зняття показань вузла обліку, встановленого на будівлі № 6 (житловий будинок) по вул. Сапіго здійснюється дистанційно (через модем показання передаються теплопостачальній організації), без залучення та присутності представника теплопостачальної організації/виконавця та споживачів, що передбачено Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Так, згідно абз. 1 ч. 2 ст. 11 Закону, У разі якщо зняття показань вузлів обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, за допомогою систем дистанційного зняття показань, таке зняття може здійснюватися без присутності споживача або його представника.

Відповідно до п. 11 Договору всі розрахунки по договору проводяться плановими платежами за платіжним дорученнями платника у розмірі 1/3 обсягів місячного споживання теплової енергії.

- за першу декаду розрахункового періоду - до 25 числа місяця попереднього розрахункового періоду;

- за другу декаду розрахункового періоду - до 10 числа розрахункового періоду;

- кінцевий розрахунок проводиться до 30 числа звітного місяця з урахуванням суми проміжних платежів.

Позивач вказує, що протягом періоду з 01.02.2020 по 30.09.2021 діяли наступні тарифи, встановлені постановою НКРЕКП № 1796 від 10.12.2018 в розмірі 1596,93 грн. за 1 Гкал та 89,54 грн за 1 куб.м, якою з 01.01.2019 введено в дію тарифи на послугу централізованого постачання гарячої води та на теплову енергію.

Так, враховуючи умови Договору та норми чинного законодавства, позивачем за період з 01.02.2020 по 30.09.2021 року нараховано відповідачу за теплову енергію на опалення та централізоване гаряче водопостачання 16 107,97 грн.

За даними позивача, рахунки разом з актами приймання-передачі теплової енергії за кожен місяць спірного періоду направлялися поштою, простими листами на адресу відповідача, доказом чого, позивач посилається на реєстри згрупованих поштових відправлень з відмітками відділень поштового зв`язку.

Відповідачем не виконано свого обов`язку щодо оплати вартості отриманої теплової енергії на опалення та централізоване гаряче водопостачання, в зв"язку з чим, за період з 01.02.2020 року по 30.09.2021 року утворилася заборгованість в розмірі 16 107,97 грн.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлене законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно зі ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту) воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечите безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відповідно до чинного законодавства позивач є теплогенеруючою, теплопостачальною та теплотранспортуючою організацією в розумінні ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» (далі - Закон) як суб`єкт господарювання діяльності, який має у власності або у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Відповідно до абзацу 4 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 25 цього Закону також визначено, що теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі- продажу теплової енергії зі споживачами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Відповідачем не спростовано надання вказаних послуг позивачем. Заперечень стосовно періоду нарахування, суми боргу відповідач суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію в період з 01.02.2020 року по 30.09.2021 року в сумі 16107,97 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач на підставі вказаних положень нарахував відповідачу 431,45 грн 3% річних за період лютий 2020 - вересень 2021 та 1002,28 грн - інфляційних за період лютий 2020 - липень 2021.

Після проведення перевірки розрахунку суд встановив, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати, що складаються з судового збору, понесені ним у цій справі.

Суд встановив, що при подачі позову позивач сплатив 2481,00 грн судового збору за платіжним дорученням від 13.06.2022 № . Факт надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 14.06.2022

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути Публічного акціонерного товариства Бурова компанія "Букрос" (36034, м. Полтава, вул.Половка, буд. 88/1, ідент. код 00143136) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, буд. 2а, м. Полтава, 36008; ідентифікаційний код 03338030) 16107,97 грн. основного боргу, 431,45 грн - 3% річних, 1002,28 грн інфляційних втрат, 2481,00 грн - відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Іванко Л.А.