ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2022 р. Справа№ 910/12950/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання

від прокуратури: Чумаченко А.А. (в залі суду);

від позивачів: 1. не з`явився;

2. не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021, повний текст рішення складено 30.12.2021

у справі № 910/12950/21 (суддя Бондаренко-Легких Г.П.)

за позовом Виконуючого обов`язків заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

Фонду державного майна України;

Державного підприємства "Радгосп "Виноградна Долина"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ролінс"

про стягнення грошових коштів у розмірі 513 254,54 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Виконуючий обов`язки заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (позивач-1) та Державного підприємства "Радгосп "Виноградна Долина" (позивач-2) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЛІНС" (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 513 254,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Вознесенською окружною прокуратурою у ході здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000553, розпочатому за ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України, встановлені порушення економічних інтересів держави при розпорядженні державним майном з боку позивача-2, які залишились без належного захисту уповноваженого органу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у задоволенні позову Виконуючого обов`язків заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Фонду державного майна України; Державного підприємства "Радгосп "Виноградна Долина" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ролінс" про стягнення грошових коштів у розмірі 513 254,54 грн відмовлено повністю. Судові витрати по сплаті судового збору покладено на Вознесенську окружну прокуратуру.

Рішення мотивоване тим, що матеріали справи містять докази, які спростовують доводи прокурора щодо невиконання договору № 12 від 19.04.2019, його сторонами, при цьому, прокурор висловив припущення щодо неможливості виконання договору відповідачем у справі, які на його думку підтверджувались висновком аналітичного дослідження Головного управління ДПС у Миколаївській області ДПС України від 07.04.2021, яке зробило такі висновки через півтора роки після надання послуг, які споживалися в процесі виконання в 2019 році, що не може бути належним доказом не надання таких послуг, а відтак, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Державного підприємства "Радгосп "Виноградна долина".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Заступник керівника Миколаївської обласної прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить визнати поважними причини неподання доказів до суду першої інстанції, долучити додані до апеляційної скарги копії матеріалів кримінального провадження до матеріалів справи та врахувати їх при постановленні рішення. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі № 910/12950/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги виконувача обов`язків заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Державного підприємства "Радгосп "Виноградна долина" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ролінс" про стягнення грошових коштів у розмірі 513 254,54 грн задовольнити у повному обсязі. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ролінс" судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви, апеляційної скарги, на користь Прокуратури Миколаївської області.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права, а саме ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст.ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", порушенням норм процесуального права, а саме ст.ст. 53, 174, 177, 236, 237 ГПК України, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, що відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Скаржник вказує на те, що суд може визнати акт наданих послуг, як первинний документ бухгалтерського обліку лише в разі фактичного здійснення операції, тобто для правильного вирішення спору встановленню також підлягає факт реальності надання послуг із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реального надання послуг, однак, суд першої інстанції всупереч наведеним положенням законодавства та правовим позиціям Верховного Суду, під час розгляду справи не з`ясував всіх обставин, що мають значення для справи, не дослідив та не надав належної правової оцінки доказам, наданим прокурором на підтвердження відсутності факту надання послуг відповідачем, обмежившись посиланням на наявність підписаного сторонами акту наданих послуг № 15 від 07.10.2019, як доказу здійснення господарської операції.

Також скаржник вважає, що надані прокурором докази відсутності факту виконання ТОВ "Ролінс" робіт, обумовлених спірним договором, є більш вірогідними в розумінні ст. 79 ГПК України, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги. Окрім того, факт невиконання ТОВ "Ролінс" взятих на себе зобов`язань підтверджується показами працівників ДП "Радгосп "Виноградна долина", наданих в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких скаржник просить долучити до матеріалів справи в порядку ст.ст. 80, 258 ГПК України, враховуючи неможливість їх надання до суду першої інстанції внаслідок отримання дозволу процесуального керівника на використання копій матеріалів провадження лише 19.01.2022. крім того, згідно із висновком судово-економічної експертизи № 103 від 16.01.2021, проведеної в рамках зазначеного кримінального провадження, акти надання послуг та виконаних робіт ТОВ "Ролінс" не відображені за даними бухгалтерського обліку Державного підприємства "Виноградна долина". Більш того, експертом на підставі облікових листів трактористів машиністів ДП "Виноградна долина" встановлено, що роботи на полях державного підприємства виконувались силами підприємства, зокрема у травні-червні 2019р. трактористом ОСОБА_2 вносились добрива під посіви соняшника, а трактористами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проводився посів соняшника, що свідчить про те, що відповідач не мав фізичних, технічних чи технологічних можливостей, матеріальних та трудових ресурсів для здійснення відповідних операцій з надання послуг сівби соняшника з одночасним внесенням мінеральних добрив другому позивачу, що спростовує сам факт реальності здійснення ним відповідної господарської операції.

Щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді в особі Державного підприємства "Радгосп "Виноградна долина" з огляду на норми матеріального права, скаржник зазначає, що прокурором подано позовну заяву на захист порушених інтересів держави, що пов`язано зі стягненням з відповідача на користь Державного підприємства, власником та органом управління якого є Фонд державного майна України, коштів, перерахованих підприємством на виконання умов договору щодо надання послуг по посіву насіння соняшнику, з одночасним внесенням мінеральних добрив на площі 198,51 га. Відповідно, представництво інтересів держави в суді у спірних правовідносинах вочевидь відповідає вимогам ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"

Також скаржник зазначає, що з огляду на те, що "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів держави, їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом в інтересах держави. Якщо "інтереси держави" збігаються з інтересами державного підприємства, якому державні органи передали частину своїх функцій, тоді прокурор не може бути позбавлений права звернення до суду.

Скаржник вказує на те, що ДП "Радгосп "Виноградна долина" отримано від суб`єкта управління та власника - Фонду державного майна України повноваження щодо розпорядження майном державної власності, у тому числі і коштами. Разом із тим, невжиття Фондом державного майна України та Державним підприємством заходів щодо стягнення з відповідача отриманих грошових коштів підривають фінансово-економічний стан як підприємства, наділеного власником частиною своїх повноважень, так і держави в цілому, та не сприяють забезпеченню виконання нею основних функцій і завдань, тобто інтереси держави в цій частині збігаються з інтересами державного підприємства та мають бути захищені.

Сфера представництва прокурором інтересів держави не може звужуватись у спосіб тлумачення положень абзацу 1 ч. 3 ст. 23 Закону № 1697 як такий, що дозволяє його представництво тільки суб`єктів власних повноважень, оскільки частина державних інтересів, які залишаться поза сферою діяльності суб`єктів власних повноважень, залишаться поза межами їх можливого захисту прокурором, отже, у цьому випадку, визначаючи функцію представництва прокурором інтересів держави у випадках, якщо їх захист не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної виконавчої влади, орган місцевого самоврядування або інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу, законодавець окреслив можливе коло суб`єктів, в інтересах яких може звернутись прокурор, зазначив про субсидіарність такого звернення, однак, не виключив можливості звернення прокурора за захистом державного інтересу в разі відсутності такого органу чи наділення окремої державної (недержавної) установи повноваженнями державного органу щодо управління державним майном, розпорядження державними коштами.

На думку скаржника, твердження про неможливість представництва прокурором інтересів держави в особі уповноваженого державного підприємства не відповідають також критеріям індивідуального підходу ЄСПЛ щодо можливості участі прокурора у захисті інтересів держави, які співпадають з інтересами державної організації (державного підприємства, наділеного певною компетенцією державним органом), та ставлять під сумнів правильність застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, перший відповідач просив апеляційну скаргу Миколаївської обласної прокуратури задовольнити повністю, рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі № 910/12950/21 скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог в.о. заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та Державного підприємства "Радгосп "Виноградна долина" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ролінс" про стягнення 513 254, 54 грн, вказав на те, що на виконання умов договору № 12 ДП "Радгосп "Виноградна долина" здійснено оплату коштів в сумі 513 254,54 грн на користь ТОВ "Ролінс", що підтверджується платіжним дорученням № 2423 від 07.10.2019 та випискою по рахунках АТ "Приват Банк", в яких містяться дані щодо вказаного вище договору, проте, передбачені вказаним вище договором роботи ТОВ "Ролінс" виконані не були.

Фонд погоджується із доводами, які були викладені у позовній заяві та апеляційній скарзі та вважає їх обґрунтованими, а також такими, що підлягають задоволенню та відповідають фактичним обставинам справи.

Також у відзиві вказується на те, що Фонд є органом управління ДП "Радгосп "Виноградна долина" з 20.12.2019, однак, станом на момент укладення договору № 12 від 07.06.2019, Фонд не був суб`єктом управління ДП "Радгосп "Виноградна долина", та був позбавлений можливості на звернення до суду з позовом про стягнення коштів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/12950/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Коротун О.М., Сулім В.В.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/12950/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2022 апеляційну скаргу Заступника керівника Миколаївська обласної прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі № 910/12950/21 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду докази надсилання апеляційної скарги позивачу - Виконуючому обов`язки заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури.

24.02.2022 Указом Президента України введено воєнний стан в Україні.

Від Миколаївської обласної прокуратури до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків до якої додано докази надсилання апеляційної скарги позивачу - Виконуючому обов`язки заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі № 910/12950/21. Призначено справу № 910/12950/21 до розгляду у судовому засіданні 09.06.2022.

На підставі ст. 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2022 оголошено перерву у розгляді справи №910/2950/21 за апеляційною скаргою Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 до 11.08.2022.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2022, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченко Б.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2022, для розгляду справи №910/12950/21 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді Зубець Л.П., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2022 прийнято справу № 910/2950/21 за апеляційною скаргою Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді Зубець Л.П., Сулім В.В.

Представники Фонду державного майна України, Державного підприємства "Радгосп "Виноградна Долина", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ролінс" у судове засідання 11.08.2022 не з`явились.

На підставі ст.ст. 202, 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2022 відкладено розгляд за апеляційною скаргою Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 на 28.09.2022.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022, у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2022, для розгляду справи № 910/12950/21 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022 прийнято справу до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Враховуючи обставини справи, введення воєнного стану, зміну складу колегії суддів, нез`явлення учасників справи та з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022 оголошено перерву у розгляді справи № 910/12950/21 за апеляційною скаргою Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі № 910/12950/21 до 16.11.2022, а ухвалою від 16.11.2022 відкладено розгляд справи на 14.12.2022.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, введення воєнного стану в Україні, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/12950/21 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представники першого та другого позивача та відповідача у судове засідання 14.12.2022 не з`явились, про місце та час судового засідання повідомлені належним чином.

Представник прокуратури у судовому засіданні 14.12.2022 просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі № 910/12950/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги виконувача обов`язків заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Державного підприємства "Радгосп "Виноградна долина" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ролінс" про стягнення грошових коштів у розмірі 513 254,54 грн задовольнити у повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

07.10.2019 між позивачем - 2, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, був підписаний акт надання послуг № 15 про те, що на підставі договору про надання послуг № 12 від 19.04.2019 виконавцем були виконані роботи (надані послуги) зі сівби соняшника з одночасним внесенням мінеральних добрив згідно договору № 12 від 19.04.2019 на 198, 51 га, загальною вартістю робіт (послу) 513 254, 54 грн, в т. ч. ПДВ 85 542, 42 грн. В акті № 15 від 07.10.2019 зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має. Вказаний акт підписаний представниками замовника та виконавця та скріплений їх печатками.

В той же день (07.10.2019) виконавець сплатив на користь замовника 513 254,54 грн, з призначенням платежу: оплата за сівбу з одночасним внесенням мін. добрив, згідно рах. № 4 від 07.10.2019, процедура держзакупівлі не перед., що підтверджується платіжним дорученням № 243 від 07.10.2019, копія якого наявну у матеріалах справи.

Відповідні операції були відображені відповідачем і у податковій накладній від 07.10.2019.

Плановою виїзною ревізією фінансово-господарської діяльності ДП "Радгосп "Виноградна долина" за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 встановлено, що у підприємства по розрахункам з ТОВ "Ролінс" рахується дебіторська заборгованість у сумі 8 080 255, 13 грн, яка є незмінною з березня 2020 року (акт від 16.04.2021 №15-14-11/11). Вказана заборгованість виникла внаслідок господарських відносин, що склались між ДП "Радгосп "Виноградна долина" та ТОВ "Ролінс" в 2019 році. В акті від 16.04.2021 №15-14-11/11 зроблено висновок, що ДП "Радгосп "Виноградна долина" фактично здійснено оплату на користь відповідача, в тому числі за договором № 12 від 19.04.2019 у розмірі 513 254, 54 грн, без документального підтвердження надання послуг, що завдало шкоди державному підприємству.

ДП "Радгосп "Виноградна долина" звертався до відповідача, з посиланням на висновки планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності, викладеним в акті від 16.04.2021 №15-14-11/11, з листом від 24.12.2020 вих. № 112, в якому просив відповідача повернути безпідставно набуті кошти на рахунок підприємства. Відповідний лист був повернутий на адресу підприємства, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Так, предметом позову у даній справі є вимоги прокурора в інтересах позивачів - 1, 2 про стягнення з відповідача 513 254,54 грн на користь позивача - 2, сплачені за договором № 12 від 19.04.2019, який не був виконаний відповідачем.

Так, згідно з доводами прокурора у спірних правовідносинах встановлені факти неналежного здійснення захисту інтересів держави як уповноваженим державою органом управління, так і безпосередньо державним підприємством. Роботи за договором № 12 від 19.04.2019 фактично виконані відповідачем не були, і кошти сплачені за договором повернуті відповідачем позивачу - 2 також не були, що призвело до погіршення майнового стану державного підприємства - позивача - 2. На переконання прокурора, кошти сплачені позивачем - 2 у розмірі 513 254, 54 грн на користь відповідача за договором № 12 від 19.04.2019, який прокурор визначає як договір підряду, підлягають поверненню позивачу - 2, адже роботи обумовлені договором виконані відповідачем не були.

Фонд погоджується з доводами, які викладені у позовній заяві та вважає їх обґрунтованими, а також такими, що підлягають задоволенню та відповідають фактичним обставинам.

Висновком аналітичного дослідження Головного управління ДПС у Миколаївській області від 07.04.2021 фінансово - господарської діяльності ДП "Радгоп "Виноградна Долина" підтверджено, що за договором № 12 від 19.04.2019 роботи виконані ТОВ "Ролінс" не були, та що в діях зазначених осіб наявні ознаки ймовірних порушень, пов`язаних з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму або зброї масового знищення та інших порушень.

Також Фонд зазначає, що на момент укладання договору № 12 від 19.04.2019 між позивачем - 2 та відповідачем Фонд не був суб`єктом управління позивача - 2, Фонд є органом управління позивача з 20.12.2019, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.11.2019 № 1101-р "Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств, установ та організацій до сфери управління Фонду державного майна України".

Позивач - 2 своїми процесуальними правами щодо подання пояснень, доводів та/або заперечень не скористався.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності та/або відсутності у відповідача обов`язку щодо повернення коштів, отриманих ним від позивача - 2 на підставі договору № 12 від 19.04.2019 у розмірі 513 254,54 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника прокуратури, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, натомість наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Переглядаючи рішення місцевого господарського суду, колегія суддів зазначає, що первинним питанням в межах спірних правовідносин, яке підлягає дослідженню та перевірці, є саме наявність або відсутність у прокурора права на звернення до суду із відповідною позовною заявою.

Так, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, заявлені прокуратурою вимоги подано до суду в інтересах держави в особі Державного підприємства "Радгосп "Виноградна долина" та Фонду державного майна України.

У пунктах 8.1.- 8.14. постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 зазначено таке:

"Відповідно до частини третьої статті 3 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною третьою статті 41 ГПК України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, в пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, пункт 26 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. пункт 35 постанови від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18). Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (див. пункт 27 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон), який набрав чинності 15.07.2015. Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 Закону Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Абзац третій частини третьої цієї статті передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Беручи до уваги викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на положення частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У контексті цього засадничого положення відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Цим висновком Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку щодо застосування частини третьої статті 23 Закону в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 363/4656/16-ц, який зводиться до необхідності визначення організаційно-правової форми суб`єкта, в особі якого звертається прокурор, з метою підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді в особі державного підприємства.

Позов у цій справі Прокурор подав в інтересах держави в особі Уряду, Міндовкілля та ДП з посиланням на їх бездіяльність щодо захисту інтересів держави, які полягають в забезпеченні реалізації принципів регулювання земельних та природоохоронних відносин.

Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для представництва Прокурором інтересів держави в особі ДП та вважає правильними висновки судів попередніх інстанції про необхідність залишення позову, поданого Прокурором в інтересах держави в особі ДП, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України. Ураховуючи наведене, доводи Скаржника, викладені в підпунктах 4.1 та 4.2 цієї постанови, Велика Палата відхиляє як неналежні з огляду на викладені вище висновки".

З матеріалів справи вбачається та вже було зазначено вище, що позов у цій справі прокурор подав в інтересах держави в особі, зокрема, Державного підприємства "Радгосп "Виноградна долина", з посиланням на його бездіяльність щодо захисту економічних інтересів держави.

Апеляційний суд звертає увагу, що ДП "Радгосп "Виноградна долина" за своїм правовим статусом є державним підприємством, тобто, не є суб`єктом владних повноважень - органом державної влади, що, в свою чергу, з урахуванням наведених вище приписів законодавства та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, унеможливлює звернення прокурора із позовом в інтересах держави в його особі.

Отже, в межах спірних правовідносин, прокурор подав позов в інтересах держави в особі державного підприємства, яке не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції яких віднесено відповідні повноваження, що прямо заборонено ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Вищевикладене свідчить про те, що прокурор не мав права підписувати позовну заяву в інтересах держави в особі названого державного підприємства, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення такого позову без розгляду.

Ураховуючи положення чинного законодавства та правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що позов прокурора в інтересах держави в особі ДП "Радгосп "Виноградна долина" підлягає залишенню без розгляду через відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі державного підприємства.

Щодо звернення із позовною заявою в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фонд державного майна України").

Згідно ст. 4 Закону України "Про Фонд державного майна України" до основних завдань Фонду державного майна України належать, зокрема, захист майнових прав державних підприємств, а також державних пакетів акцій (часток), що належать до сфери управління Фонду державного майна України на території України.

В п.п. 4.1, 4.7, 4.8 Статуту Державного підприємства "Радгосп "Виноградна долина" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підприємство є юридичною особою та володіє закріпленим за ним на праві господарського відання майном. Права та обов`язки юридичної особи підприємство набуває з дня його державної реєстрації згідно з чинним законодавством. Підприємство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах належного йому майна згідно чинного законодавства. Держава та Уповноважений орган управління не відповідають за зобов`язаннями підприємства, а підприємство не відповідає за зобов`язаннями держави та Уповноваженого органу управління, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору в межах даної справи є стягнення заборгованості з контрагента Державного підприємства "Радгосп "Виноградна долина" за договірними зобов`язаннями.

Вищевикладене, в свою чергу, свідчить про те, що цей спір жодним чином не пов`язаний з владними повноваженнями чи функціями Фонду державного майна України, пов`язаними з захистом інтересів держави.

Окрім того, колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу, що відповідно до п. 1.1 Статуту Державного підприємства "Радгосп "Виноградна долина", чинного на момент виникнення спірних правовідносин, останнє засновано на основі державної власності, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України і є підзвітним йому.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність господарських правовідносин саме між двома господарюючими суб`єктами - Державне підприємство "Радгосп "Виноградна долина" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Ролінс".

Враховуючи обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що прокурором при поданні позовної заяви не обґрунтовано, яким чином цей спір пов`язаний з владними повноваженнями чи функціями Фонду державного майна України, пов`язаними з захистом інтересів держави.

Водночас тлумачення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Так, у запиті Вознесенської окружної прокуратури до Фонду державного майна України від 08.06.2021 № 53-1722вих-21, з метою встановлення наявності підстав для вжиття органами прокуратури заходів представницького характеру на захист інтересів держави в межах повноважень, запропоновано, зокрема, надати інформацію про вжиті Фондом заходи, спрямовані на стягнення з ТОВ "Ролінс" грошових коштів в сумі 2 000 000,00 грн та відновлення порушених інтересів держави і у разі не вжиття вказаних вище заходів, навести конкретні причини.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що Фонд державного майна України у листі від 24.06.2021 № 10-47-14325 щодо вжитих заходів повідомив, що у листі від 04.12.2020 за № 10-47-24864, адресованому Головному управлінню Національної поліції України в Миколаївській області, оскільки Державним підприємством "Радгосп "Виноградна долина" не вжито заходів із проведення претензійно-позовної роботи, зокрема, з ТОВ "Ролінс", просив розглянути питання визнання Державного підприємства "Радгосп "Виноградна долина" потерпілим в рамках кримінального провадження № 0000553.

Також у вказаному вище листі міститься прохання звернутись до суду з позовом в інтересах держави в особі Державного підприємства "Виноградна долина".

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що прокурором при поданні позовної заяви, не доведено бездіяльності Фонду державного майна України та не обґрунтовано наявність підстав для звернення до суду в інтересах держави в особі Фонду державного майна України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує на тому, що зі змісту листа Фонду державного майна України від 24.06.2021 № 10-47-14325 (а.с. 60-61 т. І) не вбачається прохання звернутись до суду в інтересах держави саме в особі Фонду державного майна України та не повідомлено про відсутність намірів Фонду державного майна України звернутись до суду із відповідною позовною заявою.

За приписами пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18.

З огляду на зазначене та встановлені судом обставини щодо обґрунтованості позовних вимог, Північний апеляційний господарський суд не погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наявність правових підстав для залишення без розгляду позовної заяви як в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, так і Державного підприємства "Виноградна долина", в силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки встановлені судом в даній постанові обставини є самостійною та достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та залишення заяви прокурора без розгляду, апеляційний господарський суд не вважає за необхідне здійснювати правову оцінку інших обставин справи та доводів скаржника по суті спірних правовідносин, оскільки це не впливає на результат розгляду даної справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно ч. 1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведені висновки щодо застосування норм процесуального права, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2022 у справі № 910/12950/21 - скасувати із залишенням позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 4 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі № 910/12950/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 у справі № 910/12950/21 скасувати повністю.

3. Позовну заяву Виконуючого обов`язків заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Фонду державного майна України та Державного підприємства "Радгосп "Виноградна Долина" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ролінс" про стягнення грошових коштів у розмірі 513 254,54 грн залишити без розгляду.

4. Справу № 910/12950/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Текст постанови підписано 17.01.2022, у зв`язку із перебуванням судді Суліма В.В. у відпустці.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім