ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"21" грудня 2022 р. м. Київ Справа №911/3417/21
Суддя: Грабець С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська енергопостачальна компанія "Укренерго" про ухвалення додаткового рішення у справі №911/3417/21
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська енергопостачальна компанія "Укренерго"
до Бориспільської міської ради
про визнання недійсним рішення,
за участю представника:
позивача: не з`явився;
відповідача: Лосінця Д.Ф. розпорядження №202 ОС від 10.08.2022 року,
рішенням Господарського суду Київської області від 16.11.2022 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська енергопостачальна компанія "Укренерго" (далі позивач) до Бориспільської міської ради (далі відповідач) про визнання недійсним рішення задоволений повністю.

22 листопада 2021 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача разом із позовною заявою надійшло клопотання про вирішення питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

22 листопада 2022 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 22.11.2022 року заяву прийнято та призначено її розгляд на 30 листопада 2022 року.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення вищевказаної заяви представника позивача заперечувала, оскільки, на думку представника відповідача, розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспівмірним стосовно складності виконаної роботи, її обсягу та витраченим на неї часом. Крім цього, послалась, на те, що у договорі №36 про надання правничої допомоги від 28.05.2021 року сторони не погодили ціну договору, тому вимога представника позивача є необґрунтованою.

Представник позивача у судове засідання не з`явився.

30 листопада 2022 року підготовче засідання відкладено на 21 грудня 2022 року, про що постановлена ухвала суду.

У судовому засіданні представник відповідача просив у задоволенні заяви представника позивача відмовити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну допомогу відбувається в наступній послідовності:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну допомогу, що підлягають розподілу (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України);

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір, - обґрунтованим (рішення в справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що 28 травня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська енергопостачальна компанія "Укренерго" (далі клієнт) та адвокатським об`єднанням "ЛМК" (далі адвокатське об`єднання) був укладений договір №36 про надання правової допомоги (далі договір), відповідно до умов якого клієнт доручив, а адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 6.1 договору, обсяг, вартість та якість наданої правничої допомоги, в тому числі підготовленої до виконання, визначається за фактом її надання та підтверджується: (а) здійсненням, захистом, представництвом адвокатським об`єднанням під час досудового розслідування та (або) судового провадження, вчинення процесуальних дій в кримінальному або іншому судовому чи несудовому провадженні та іншими обставинами, що підтверджують виконання доручення клієнта (б) або погодженням/підписанням звітного документу клієнтом (акту приймання передачі наданих послуг).

Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У якості доказів надання юридичних послуг та понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. адвокатом Романюком І.М. до матеріалів справи долучені: копія договору №36 про надання правничої допомоги від 28.05.2021 року з додатком; копія ордеру, серії АІ №1224889, від 21.11.2022 року; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, серії КС №9834/10, від 18.02.2021 року; копія акту №12 щодо наданих послуг до договору №36 від 28.05.2021 року про надання правничої допомоги від 16.11.2022 року, на суму 20 000,00 грн.; копія платіжного доручення №202 від 16.11.2022 року, на суму 20 000,00 грн.

Як вбачається з акту №12 щодо наданих послуг до договору №36 про надання правничої допомоги від 28.05.2021, адвокатським об`єднанням позивачу були надані наступні юридичні послуги:

- 1. Найменування виду правничої допомоги: підготовка та подача позовної заяви; кількість часу: 4 год.; вартість години (грн.): 3 500,00 грн.; загальна вартість (грн.): 14 000,00 грн.;

- 2. Найменування виду правничої допомоги: участь у судовому засіданні в Господарському суді Київської області по справі №911/3417/21 (три судові засідання); кількість часу: 3 год.; вартість години (грн.): 2 000,00 грн.; загальна вартість (грн.): 6 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 року).

Принцип рівності сторін у процесі, - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів" від 27.10.1993 року).

Згідно з ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливо виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, не дотримано вимог стосовно співмірності із складністю виконаної роботи, її обсягом та часом, витраченим на їх виконання.

У засіданнях представник відповідача послалась на те, що сума, яку просив стягнути позивач, є неспівмірною із складністю справи. Крім цього, послалась, на те, що у договорі №36 про надання правничої допомоги від 28.05.2021 року сторонами не була погоджена ціна договору, як істотна умова договору, тому просила у задоволенні заяви відмовити.

Доводи представника відповідача спростовуються долученим до матеріалів справи актом №36 від 28.05.2021 року про надання правничої допомоги від 16.11.2022 року, підписаним сторонами, з якого вбачається, що позивачем були оплачені адвокатські послуги в сумі 20 000,00 грн.

Так, суд дійшов висновку проте, що розмір заявлених позивачем витрат є розумним та виправданим, враховуючи обставини цієї справи, її складність, обсяг наданої адвокатом правової допомоги, а представником позивача подані докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 59 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 1, ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", п. 12 ч. 3 ст. 2, ч. 4 ст. 11, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13, ст. 16, ст. 123, ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 126, ч. 5, ч. 8 ст. 129, ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити повністю заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська енергопостачальна компанія "Укренерго" про ухвалення додаткового рішення.

Стягнути з Бориспільської міської ради (08301, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський шлях, 72, ідентифікаційний код 04054903) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська енергопостачальна компанія "Укренерго" (03115, місто Київ, проспект Перемоги, 118, офіс 521, ідентифікаційний код 43489681) 20 000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 26.12.2022 року.

Суддя С. Грабець