ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.12.2022 Справа № 914/768/22

м. Львів

За позовом: Керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави в особі

позивача: Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Атріум Естейт», м. Київ

про стягнення пайового внеску

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Атріум Естейт», м. Київ

до відповідача: Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

про визнання недійсним договору

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

Секретар с/з Маркіян-Павло ЛАБАЗ

Представників сторін:

від прокуратури: Панькевич Р.В. прокурор,

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Безвенюк В.В. адвокат.

Суть спору: в провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/768/22 за позовом Керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави в особі позивача Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атріум Естейт» про стягнення пайового внеску в розмірі 8383661,43 грн та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атріум Естейт» до Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання недійсним договору.

Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду, зокрема ухвалою суду від 05.12.2022 підготовче засідання призначено на 26.12.2022.

В підготовче засідання 26.12.2022 з`явилися прокурор та представник відповідача. Позивач явки уповноваженого представника не забезпечив, на електронну пошту суду 26.12.2022 надійшло клопотання позивача (вх.№26642/22). Позивач вказує про зайнятість представника в іншому судовому процесі, окрім того зазначено, що представником скеровано запити для надання інформації з метою написання відзиву на зустрічний позов, однак запитуваної інформації ще не отримано, у зв`язку з чим позивач просить про відкладення розгляду справи.

В підготовчому засіданні 26.12.2022 прокурор та представник відповідача надали пояснення щодо клопотання ТОВ «Атріум Естейт» про залишення позовної заяви без розгляду (вх.№19721/22).

Обґрунтовуючи свою заяву відповідач за первісним позовом вказує, що позовна заява керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області підписана особою, яка не має права її підписувати, а відтак повинна бути залишена без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГГІК України.

Зокрема ТОВ «Атріум Естейт» зазначає, що згідно з умовами укладеного між Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради та відповідачем Договору, останній зобов`язувався сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Львова в сумі 9383661,43 грн.: 1000000,00 грн. по 20 грудня 2020 року, а 8383661,43 грн. по 21 грудня 2021 року (але не пізніше дати прийняття об`єкта в експлуатацію). При цьому відповідач вказує, що як вбачається із матеріалів справи та підтверджено органом прокуратури у тексті позовної заяви, 26.01.2022 Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради на юридичну адресу відповідача надіслано Претензію за вихідним №2301-вих-7443, у якій позивач вимагав сплатити наявну заборгованість у розмірі 9383661,43 грн., в іншому випадку така заборгованість буде стягуватись у судовому порядку. Як наслідок, Департамент економічного розвитку Львівської міської ради звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атріум Естейт» із вимогою про стягнення пайового внеску в розмірі 1209399,28 грн. за цим же Договором про пайову участь №104 від 03.05.2019.

Станом па дату подання позовної заяви по справі № 914/768/22 у провадженні Господарського суду м. Києва вже перебувала справа №910/18093/21, тобто стягнення заборгованості уже відбувалось.

Враховуючи у сукупності наведені вище обставини, а саме: наявність досудового врегулювання спору, позовного провадження по першому платежу за Договором, а також можливістю звернення Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради із позовом по стягнення 8 383 661, 43 грн. заборгованості по 21 грудня 2024 року включно, ТОВ «Атріум Естейт» зазначає, що такі дії позивача не можуть трактуватись як неналежний спосіб захисту законних прав та/або охоронюваних інтересів держави.

Прокурор щодо вказаного клопотання заперечує, зазначає, що позов заявлений прокурором в інтересах держави в особі Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, оскільки останнім не вжито ефективних та достатніх заходів по захисту майнових прав та інтересів територіальної громади в частині наповнення місцевого бюджету за рахунок коштів пайової участі.

Вказані обставини свідчать про нездійснення Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради захисту інтересів держави, що має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - бездіяльності, та, відповідно, підтверджує наявність підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду.

Прокурор зазначає, що з грудня 2021року Департаментом економічного розвитку, знаючи про невиконання договору щодо несплати відповідних сум пайового внеску, не вжито заходів для стягнення такої заборгованості в судовому порядку. Невжиття Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради заходів протягом тривалого часу свідчить про бездіяльність цього органу та є правовою підставою для звернення Франківською окружною прокуратурою міста Львова до суду з даним позовом.

На думку прокурора позов заявлено в межах повноважень та з дотриманням вимог законодавства відтак підстав для залишення позову без розгляду немає.

Розглянувши заяву про залишення позовної заяви без розгляду (вх.№19721/22 від 23.09.2022 року), заслухавши представників сторін, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно з абз. 1-2 ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частини третьої ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Аналогічна правова позиція про застосування вказаних норм права викладена в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.09.2018 по справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 у справі №927/246/18, від 22.10.2019 у справі №914/648/17, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17).

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Суд звертає увагу, що упродовж тривалого часу до моменту звернення з позовом до суду, прокурором досліджувалось питання вчинення позивачем дій, спрямованих на захист прав та інтересів позивача, та здійснювалось листування стосовно відповідного питання.

Варто вказати, що Департамент економічного розвитку Львівської міської ради, як сторона договору був проінформований про порушення його прав з часу ненадходження коштів згідно умов Договору а саме з 20.12.2021,

Проте, позивач обмежився лиш надісланням претензій на адресу відповідача, але не вжив достатніх та ефективних заходів до захисту свого порушеного права, зокрема не пред`явив позов до суду.

З наведених нормативних положень та правових висновків Верховного Суду, а також з урахуванням встановлених обставин справи, вбачається, що позивач обізнаний про порушення, що свідчать про свідоме нездійснення останніми дій по захисту своїх прав та інтересів, які відповідно до обґрунтувань позовної заяви порушуються відповідачем.

Враховуючи наведене, в даному випадку, суд прийшов до висновку, що прокурор дотримався визначеного Законом порядку, правомірно захищає інтереси держави в суді в межах наданих йому повноважень, участь прокурора у цій справі, є законною, не порушує справедливого балансу та зумовлена захистом державного інтересу.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає про відсутність підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, відтак заява відповідача задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних прав всіх учасників справи, рівності сторін перед законом і судом, змагальності, дотримання принципів диспозитивності та пропорційності, закріплених положеннями статей 7, 8, 13, 14, 15 ГПК України, суд вважає за необхідне клопотання позивача задовольнити та відкласти підготовче засідання.

Керуючись ст. ст. 2, 46, 177, 182, 183, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Атріум Естейт» (вх.№19721/22 від 23.09.2022 року) про залишення позовної заяви без розгляду.

2. Підготовче засідання відкласти на 23.01.2023 року о 12:15 год.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Львівської області за адресою: вул. Личаківська, 128, зал судових засідань №6 (ІІ-й поверх).

3. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України.

Суддя Щигельська О.І.