ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2022 р. Справа № 911/2301/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Михайлішині В. В.

за участю представників учасників справи:

від прокурора: Бабко Ю. О. (посвідчення № 066413 від 13.12.2021 р.);

від позивача-1: Сажієнко І. О. (самопредставництво - наказ № 52 від 19.02.2020 р.);

від позивача-2: Сажієнко І. О. (самопредставництво - наказ № 49 від 09.03.2021 р.);

від позивача-3: не з`явились;

від відповідача-1: Волошина Ю. Г. (самопредставництво - розпорядження № 7-СО від 04.01.2022 р.);

від відповідача-2: не з`явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Військового прокурора Дарницького гарнізону, м. Київ

в інтересах держави в особі:

1) Міністерства оборони України, м. Київ;

2) Київського квартирно-експлуатаційного управління, м. Київ;

3) Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

до:

1) Бориспільської міської ради, м. Бориспіль;

2) Приватного акціонерного товариства „Пентопак", м. Бориспіль;

про скасування рішення і визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації земельної ділянки

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військовий прокурор Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, Військової частини НОМЕР_1 звернувся в Господарський суд Київської області із позовом до Бориспільської міської ради про скасування рішення № 2537-24-V від 08.11.2007 р. „Про передачу закритому акціонерному товариству „Пентопак" земельної ділянки 2, 3594 га в оренду під будівництво багатоповерхових житлових будинків у Соцмістечку в районі житлового будинку № 367 у м. Борисполі (землі житлової та громадської забудови) Бориспільської міської ради; визнання недійсним договору оренди землі від 27.02.2008 р., укладеного між Бориспільською міською радою та ЗАТ „Пентопак"; скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :07:002:0034.

Позовні вимоги обґрунтовані прокурором в інтересах позивачів тим, що рішення № 2537-24-V від 08.11.2007 р. „Про передачу закритому акціонерному товариству „Пентопак" земельної ділянки 2, 3594 га в оренду під будівництво багатоповерхових житлових будинків у Соцмістечку в районі житлового будинку № 367 у м. Борисполі (землі житлової та громадської забудови) Бориспільської міської ради було прийнято, а на його підставі договір оренди землі від 27.02.2008 р. між Бориспільською міською радою та ЗАТ „Пентопак" був укладений всупереч положенням Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України „Про оренду землі", Закону України „Про використання земель оборони", іншим нормативно-правовим актам - із порушенням підстав та процедури надання відповідачу-2 спірної земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.06.2015 р. (суддя Ейвазова А. Р.) порушено провадження у справі № 911/2301/15 за позовом Військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, Військової частини НОМЕР_1 до Бориспільської міської ради про скасування рішення та визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації земельної ділянки і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 26.06.2015 р.

26.06.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача-2 надійшли письмові пояснення б/н від 26.06.2015 р., що долучено судом до матеріалів справи.

26.06.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 10.08.2015 р. Також, даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості відповідача - ПРАТ „Пентопак".

10.08.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача-1 надійшов відзив б/н б/д на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити прокурору у задоволенні позову повністю.

10./08.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача-2 надійшов відзив № 522/013 від 10.08.2015 р. на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити прокурору у задоволенні позову повністю.

10.08.2015 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 21.08.2015 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.08.2015 р. позов залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 р. скасовано ухвалу господарського суду Київської області від 21.08.2015 р. у справі № 911/2301/15, а матеріали справи повернуто до господарського суду Київської області для розгляду по суті.

У відповідності до ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України справу № 911/2301/15 передано для розгляду судді Бацуці В. М.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.12.2015 р. прийнято до провадження судді Бацуци В. М. справу № 911/2301/15 за позовом Військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, Військової частини НОМЕР_1 до Бориспільської міської ради, ПРАТ „Пентопак" про скасування рішення та визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації земельної ділянки і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 20.01.2016 р.

20.01.2016 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача-3 надійшло письмове пояснення № 350/133/30/27пс від 19.01.2016 р., що долучені судом до матеріалів справи.

20.01.2016 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача-2 надійшло клопотання б/н від 20.01.2016 р. про зупинення провадження у справі № 911/2301/15, у якому він просив суд зупинити провадження у справі № 911/2301/15 до набрання законної сили рішенням суду по справі № 910/31767/15.

20.01.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 27.01.2016 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.01.2016 р. зупинено провадження у справі № 911/2301/15 до вирішення господарським судом міста Києва пов`язаної з нею справи № 910/31767/15 за позовом Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління до Київської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження і до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/31767/15 за позовом Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління до Київської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, прийнятим Господарським судом міста Києва за наслідками її розгляду.

13.10.2016 р. до канцелярії суду від відповідача-2 надійшло клопотання № 762/013 від 13.10.2016 р. про поновлення провадження у справі, у якому він повідомив суд, про те, що на даний час обставини, що зумовили зупинення провадження у справі усунуті, що рішенням господарського суду м. Києва від 09.02.2016 р. у справі № 910/31767/15 в задоволенні позовних вимог Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління до Київської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження відмовлено повністю, а постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 р. апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Господарського суду м. Києва від 09.02.2016 р. залишено без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 09.02.2016 р. залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.10.2016 р. поновлено провадження у справі № 911/2301/15 за позовом Військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, Військової частини НОМЕР_1 до Бориспільської міської ради, ПРАТ „Пентопак" про скасування рішення та визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації земельної ділянки і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 11.01.2017 р.

11.01.2017 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача-2 надійшло клопотання б/н від 10.01.2017 р. про зупинення провадження у справі № 911/2301/15, у якому він просив суд зупинити провадження у справі № 911/2301/15 до набрання законної сили рішенням суду по справі № 910/31767/15.

11.01.2017 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача-3 надійшло клопотання б/н від 11.01.2017 р. про зупинення провадження у справі № 911/2301/15, у якому він просив суд зупинити провадження у справі № 911/2301/15 до набрання законної сили рішенням суду по справі № 910/31767/15.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.01.2017 р. клопотання б/н від 10.01.2017 р. позивача-2 про зупинення провадження у справі та клопотання б/н від 11.01.2017 р. позивача-3 про зупинення провадження у справі задоволено та зупинено провадження у справі № 911/2301/15 до вирішення господарським судом міста Києва пов`язаної з нею справи № 910/31767/15 за позовом Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління до Київської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження і до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/31767/15 за позовом Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління до Київської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження, прийнятим Господарським судом міста Києва за наслідками її розгляду.

05.05.2020 р. до канцелярії суду від позивача-2 надійшло клопотання № 517/2232 від 30.04.2020 р. про поновлення провадження у справі № 911/2301/15, у якому він повідомив суд, про те, що на даний час обставини, що зумовили зупинення провадження у справі усунуті, що рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 р. позов задоволено повністю.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.05.2020 р. поновлено провадження у справі № 911/2301/15 за позовом Військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, Військової частини НОМЕР_1 до Бориспільської міської ради, ПРАТ „Пентопак" про скасування рішення та визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації земельної ділянки і призначено її розгляд у судовому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 27.05.2020 р.

27.05.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 10.06.2020 р.

10.06.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 01.07.2020 р.

22.06.2020 р. до канцелярії суду від відповідача-2 надійшло клопотання № 540/013 від 17.06.2020 р. про закриття провадження у справі, у якому він просив суд закрити провадження у справі за відсутністю предмету спору у зв?язку із тим, що 02.10.2017 р. між Бориспільською міською радою та ПРАТ „Пентопак" було підписано договір про розірвання договору оренди землі від 27.02.2008 р., укладеного між Бориспільською міською радою та ПРАТ „Пентопак", а спірну земельну ділянку повернуто Бориспільській міській раді.

01.07.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 29.07.2020 р.

23.07.2020 р. до канцелярії суду від позивача-2 надійшли додаткові письмові пояснення № 517/3927 від 21.07.2020 р. у справі № 911/2301/15 з урахуванням обставин, що слугували підставою для зупинення провадження у справі, що долучені судом до матеріалів справи.

29.07.2020 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача-3 надійшло клопотання № 350/13/47/509/ПС від 28.07.2020 р. про витребування у Бориспільської міської ради додаткових доказів.

29.07.2020 р. у судовому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання відповідача-2 про закриття провадження у справі судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю, оскільки факти підписання 02.10.2017 р. між Бориспільською міською радою та ПРАТ „Пентопак" договору про розірвання спірного договору оренди землі від 27.02.2008 р., укладеного між Бориспільською міською радою та ПРАТ „Пентопак", та повернення спірної земельної ділянки Бориспільській міській раді не є підставою для закриття провадження у справі за позовними вимогами прокурора в інтересах позивачів до відповідачів про скасування рішення № 2537-24-V від 08.11.2007 р. „Про передачу закритому акціонерному товариству „Пентопак" земельної ділянки 2, 3594 га в оренду під будівництво багатоповерхових житлових будинків у Соцмістечку в районі житлового будинку № 367 у м. Борисполі (землі житлової та громадської забудови) Бориспільської міської ради, визнання недійсним договору оренди землі від 27.02.2008 р., укладеного між Бориспільською міською радою та ЗАТ „Пентопак", скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :07:002:0034 на підставі п. 2) ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України - у зв?язку із відсутністю предмету у такому спорі.

Крім того, у судовому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання позивача-3 про витребування доказів судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю.

29.07.2020 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 09.09.2020 р.

09.09.2020 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача-3 надійшли додаткові письмові пояснення № 350/133/47/592/ПС, що долучені судом до матеріалів справи.

09.09.2020 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивачів-1, 2 надійшло клопотання б/н від 09.09.2020 р. про зупинення провадження у справі, у якому він просив суд зупинити провадження у справі № 911/2301/15 до набрання законної сили рішенням суду по справі № 910/31767/15.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.05.2020 р. зупинено провадження у справі № 911/2301/15 до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 р. у справі № 910/31767/15 за позовом Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління до Київської обласної державної адміністрації за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Кабінету Міністрів України та за участю Військової прокуратури Дарницького гарнізону України про визнання незаконним та скасування розпорядження; зобов?язано учасників справи повідомити суд про набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 р. у справі № 910/31767/15 за позовом Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління до Київської обласної державної адміністрації за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Кабінету Міністрів України та за участю Військової прокуратури Дарницького гарнізону України про визнання незаконним та скасування розпорядження та надати суду відповідні судові процесуальні документи.

25.05.2022 р. до канцелярії суду від прокурора надійшло клопотання № 462вих-22 від 24.05.2022 р. про поновлення провадження у справі № 911/2301/15, у якому він повідомив суд, про те, що на даний час обставини, що зумовили зупинення провадження у справі усунуті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.06.2022 р. поновлено провадження у справі № 911/2301/15 за позовом Військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Київського квартирно-експлуатаційного управління, Військової частини НОМЕР_1 до Бориспільської міської ради, ПРАТ „Пентопак" про скасування рішення та визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації земельної ділянки і призначено її розгляд у судовому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 22.06.2022 р.

10.06.2022 р. до канцелярії суду від позивача-2 надійшли письмові пояснення № 517/1507 від 01.06.2022 р. у справі № 911/2301/15 з урахуванням обставин, що слугували підставою для зупинення справи, що долучено судом до матеріалів справи.

22.06.2022 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача-1 надійшли пояснення № 11.1-12-27-2144/2022 від 20.06.2022 р. з урахуванням прийнятих рішення у справі № 910/31767/15, що долучено судом до матеріалів справи.

22.06.2022 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від прокурора надійшла заява № 617вих-22 від 21.06.2022 р. про уточнення позовних вимог, у якій він просить суд доповнити позовну вимогу, викладену в п. 5 прохальної частини позовної заяви та викласти її у наступній редакції: „Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :07:002:0034 із одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).".

22.06.2022 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 06.07.2022 р.

04.07.2022 р. до канцелярії суду від позивача-2 надійшли письмові пояснення № 517/1984 від 01.07.2022 р. з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та письмові заперечення № 517/1983 від 01.07.2022 р. з урахуванням обставин, що викладені Бориспільською міською радою у поясненнях від 20.06.2022 р., що долучено судом до матеріалів справи.

06.07.2022 р. до канцелярії суду від позивача-3 надійшли письмові пояснення № 350/133/47/385ПС від 05.07.2022 р. у зв?язку із поновленням провадження у справі, що долучено судом до матеріалів справи.

06.07.2022 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача-1 надійшли заперечення б/н б/д на заяву про уточнення позовних вимог, що долучено судом до матеріалів справи.

06.07.2022 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 20.07.2022 р.

Заява № 617вих-22 від 21.06.2022 р. прокурора про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду і прийняття судом вказаної заяви не суперечить положенням ч. 6 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, оскільки така заява за своєю суттю не є заявою про зміну предмету позову, а є уточненням вже пред?явленої позовної вимоги, яке направлене на повний і ефективний захист прав позивачів.

20.07.2022 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 03.08.2022 р.

03.08.2022 р. у судовому засіданні прокурор надав усні пояснення щодо позовних вимог, заявлених в інтересах позивачів, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві, з урахуванням його заяви про уточнення позовних вимог.

Представник позивачів-1, 2 у судовому засіданні надав усні пояснення щодо позовних вимог, заявлених в їх інтересах прокурором, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві, урахуванням заяви прокурора про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились, хоча про судове засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомили.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Представника Президента України від 12.10.1993 р. № 412 „Про наслідки інвентаризації земель оборони та інших відомств на території області", крім іншого, затверджено матеріали інвентаризації земель міноборони станом на 01.09.1993 р.; припинено право користування землями по Міністерству оборони України загальною площею 5 766, 00 га у зв?язку із тим, що використовує не для своїх потреб та не за цільовим призначенням, у тому числі, на земельну ділянку площею 34 га, на якій розміщувалось житлове містечко військових в місті Борисполі Київської області, яке було передано на баланс Бориспільської міської ради згідно з актом приймання-передачі від 26.07.1985 р.

Згідно із Зведеними показниками інвентаризації земель Міністерства оборони України на території Київської області, затвердженими Розпорядженням Представника Президента України від 12.10.1993 р. № 412 „Про наслідки інвентаризації земель оборони та інших відомств на території області" за військовою частиною НОМЕР_2 (в подальшому НОМЕР_1) обліковувались земельні ділянки у Бориспільському районі Київської області загальною площею 125, 1 га, до яких також входила земельна ділянка площею 34 га, на якій розміщувалось житлове містечко військових в місті Борисполі Київської області.

Згідно з постановою спільного засідання колегій Державного комітету України по Земельних ресурсах та Міністерства оборони України затверджено зведені показники інвентаризації земель Міністерства оборони України по Республіці Крим та областях загальною площею 666, 0 тис. гектарів; затверджено перелік земельних ділянок Міністерства оборони України по Республіці Крим та областях, які за наслідками інвентаризації підлягають в народне господарство, тощо; погоджено з пропозицією Міністерства оборони України про залишення у тимчасовому користуванні строком до 3 років земельних ділянок згідно з переліком, до якого також увійшла земельна ділянка площею 34 га, на якій розміщувалось житлове містечко військових в місті Борисполі Київської області.

Рішенням Бориспільської міської ради Київської області 5 скликання № 1599-19-V від 05.07.2007 р. „Про затвердження матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 3594 га в оренду закритому акціонерному товариству „ПентоПак" під будівництво багатоповерхових житлових будинків у соцмістечку в районі житлового будинку № 367 в місті Борисполі Київської області" вирішено погодити закритому акціонерному товариству „ПентоПак" місце розташування земельної ділянки під будівництво багатоповерхових житлових будинків у соцмістечку в районі житлового будинку № 367 в місті Борисполі Київської області; надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2, 3594 га в оренду закритому акціонерному товариству „ПентоПак" під будівництво багатоповерхових житлових будинків у соцмістечку в районі житлового будинку № 367 в місті Борисполі Київської області, тощо.

Рішенням Бориспільської міської ради Київської області 5 скликання № 2537-24-V від 08.11.2007 р. „Про передачу закритому акціонерному товариству „ПентоПак" земельної ділянки площею 2, 3594 га в оренду під будівництво багатоповерхових житлових будинків у соцмістечку в районі житлового будинку № 367 в місті Борисполі Київської області (землі житлової та громадської забудови)" вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення ЗАТ „ПентоПак" земельної ділянки площею 2, 3594 га в оренду під будівництво багатоповерхових житлових будинків у соцмістечку в районі житлового будинку № 367 в місті Борисполі Київської області; передати ЗАТ „ПентоПак" земельну ділянку площею 2, 3594 га в оренду на 5 років під будівництво багатоповерхових житлових будинків у соцмістечку в районі житлового будинку № 367 в місті Борисполі Київської області, тощо.

27.02.2008 р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку під будівництво багатоповерхових житлових будинків у соцмістечку в районі житлового будинку № 367 в місті Борисполі Київської області, кадастровий номер земельної ділянки: :07:002:0034, загальною площею 2, 3594 га. Договір укладено строком на 5 років. Підставою розроблення технічної документації із землеустрою є рішення Бориспільської міської ради 5 скликання Київської області, від 08 листопада 2007 року № 2537-24-V. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами і державної реєстрації у відповідності зі ст. 202 Земельного кодексу України, та з вимогами Закону України „Про оренду землі".

Вказаний договір оренди земельної ділянки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В. О. та зареєстровано в реєстрі за № 583.

24.03.2008 р. даний договір було зареєстровано у Бориспільському міському відділенні Київської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру, про що вчинено запис № 23.

13.05.2013 р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено додатковий договір до договору оренди землі від 27.02.2008 р., згідно з умовами якого, крім іншого, сторони вирішили продовжити дію договору оренди землі від 27.02.2008 р., нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В. О. та зареєстровано в реєстрі за № 583, терміном на один рік до 24.03.2014 р.

Вказаний додатковий договір до договору оренди земельної ділянки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В. О. та зареєстровано в реєстрі за № 441.

12.08.2013 р. Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області було зареєстровано за Бориспільською міською радою право комунальної власності на земельну ділянку (реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 05), кадастровий номер земельної ділянки: :07:002:0034, загальною площею 2, 3594 га, для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис № 2188259 від 12.08.2013 р., що підтверджується витягом № 8248795 від 21.08.2013 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявним у матеріалах справи.

27.12.2013 р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено додатковий договір до договору оренди землі від 27.02.2008 р., згідно з умовами якого, крім іншого, сторони вирішили продовжити дію договору оренди землі від 27.02.2008 р., нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В. О. та зареєстровано в реєстрі за № 583, терміном на сім років із правом суборенди.

Вказаний додатковий договір до договору оренди земельної ділянки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В. О. та зареєстровано в реєстрі за № 1365.

24.04.2014 р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено додатковий договір до договору оренди землі від 27.02.2008 р., згідно з умовами якого, крім іншого, сторони дійшли згоди викласти пункт 4 договору у наступній редакції: „Договір укладено на строк до 27 грудня 2020 року.".

Вказаний додатковий договір до договору оренди земельної ділянки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В. О. та зареєстровано в реєстрі за № 432.

02.10.2017 р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено договір про розірвання договору оренди землі від 27.02.2008 р., згідно з умовами якого сторони вирішили розірвати договір оренди землі від 27.02.2008 р., нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В. О. та зареєстрований в реєстрі за № 583, а земельну ділянку повернути Бориспільській міській раді Київської області.

Вказаний договір про розірвання договору оренди земельної ділянки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Віценко В. О. та зареєстровано в реєстрі за № 687.

Як вбачається із матеріалів справи, у грудні 2015 р. Міністерство оборони України та Київське квартирно-експлуатаційне управління звернулись в Господарський суд міста Києва із позовом до Київської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження № 412 від 12.10.1993 р. „Про наслідки інвентаризації земель оборони та інших відомств на території області" Київської обласної державної адміністрації в частині припинення права користування землями, які використовуються не для своїх потреб та не за цільовим призначенням міністерствами, відомствами, а саме по Міністерству оборони України - 5 765, 0 га.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 р. у справі № 910/31767/15 за позовом Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління до Київської обласної державної адміністрації за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Кабінету Міністрів України та за участю Військової прокуратури Дарницького гарнізону України про визнання незаконним та скасування розпорядження позов задоволено повністю та вирішено визнати недійсним Розпорядження виконуючого обов?язки глави Київської обласної державної адміністрації представника Президента України від 12.10.1993 р. № 412 „Про наслідки інвентаризації земель оборони та інших відомств на території області" в частині припинення права користування землями по Міністерству оборони України загальною площею 4 885, 33 га; стягнути з Київської обласної державної адміністрації на користь Київського квартирно-експлуатаційного управління 1 218, 00 грн судового збору за подання позовної заяви; 1 515, 80 грн судового збору за подання апеляційної скарги і 1 653, 60 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Станом на момент розгляду даної справи рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 р. у справі № 910/31767/15 набрало законної сили.

При цьому, Господарський суд міста Києва вирішуючи спір у справі № 910/31767/15 у своєму рішенні від 23.11.2018 р. встановив та зазначив, крім іншого, наступне.

Пунктом 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 р. № 406/2011, Міноборони України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 1 Закону України „Про управління об`єктами державної власності" управління об`єктами державної власності - це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до пункту 1 Положення з обліку озброєння, техніки, майна та інших матеріальних засобів у Збройних силах СРСР, затвердженого наказом Міністерства оборони СРСР від 18.10.1979 р. № 260 (далі - Положення № 260; дане Положення втратило чинність у зв`язку із набранням чинності Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 24.12.2010 № 690), передбачено, що всі види озброєння, бойової та іншої техніки, ракети, боєприпаси, паливо, пальне, продовольство, речове, інженерне, хімічне та інше майно, матеріали та спеціальні рідини різного призначення, казармено-житловий фонд і комунальні споруди, а також земельні ділянки (далі - матеріальні цінності), які використовуються Збройними силами СРСР у мирний і воєнний час, є державною власністю.

Приписами пункту 6 Положення № 260 організація і ведення обліку матеріальних засобів здійснюється з дотриманням вимог відповідних наказів Міністра оборони СРСР з забезпечення збереження державної і військової таємниці.

Згідно з пунктом 51 Положення № 260 облік будівель, споруд і земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби ведеться в установленому для них обсязі.

Постановою Верховної Ради Української РСР від 18.12.1990 р. № 563-XII „Про земельну реформу" доручено місцевим Радам народних депутатів, Раді Міністрів Української РСР до 15.03.1991 р. провести інвентаризацію земель усіх категорій, визначивши ділянки, що використовуються не за цільовим призначенням, нераціонально або способами, які призводять до зниження родючості ґрунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки, а також зобов`язано місцеві Ради народних депутатів на підставі матеріалів інвентаризації земель та відповідно до статті 27 Земельного кодексу Української РСР вирішити питання про припинення права користування ділянками, що використовуються не за цільовим призначенням, з порушенням встановлених вимог, а також нераціонально, і передачу їх до складу земель запасу для наступного надання у першочерговому порядку громадянам для організації селянських (фермерських) господарств, ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва.

Разом з тим, пунктом 1 Положення про місцеву державну адміністрацію, затвердженого Указом Президента України від 14.04.1992 р. № 252, передбачено, що відповідно до Закону України „Про Представника Президента України" державна виконавча влада в областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах міст Києва і Севастополя здійснюється місцевими державними адміністраціями - обласними, Київською та Севастопольською міськими, районними, районними в містах Києві та Севастополі.

Так, на виконання вказаної постанови та доручення Кабінету Міністрів України від 22.01.1993 р. № 829/4 у Київській області проведено інвентаризацію земель оборони.

Враховуючи результати проведеної інвентаризації, Розпорядженням (Розпорядження виконуючого обов?язки глави Київської обласної державної адміністрації представника Президента України від 12.10.1993 р. № 412 „Про наслідки інвентаризації земель оборони та інших відомств на території області") припинено право користування Міноборони України землями площею 5 765 га, які використовуються не для своїх потреб та не за цільовим призначенням.

При цьому, відповідно до статті 6 Закону України „Про Представника Президента України" Представник Президента України на відповідній території, зокрема: забезпечує реалізацію законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, інших актів законодавчої і виконавчої влади; організує розробку проектів бюджету, програм економічного і соціального розвитку відповідної території, місцевих екологічних програм, подає їх на затвердження відповідної Ради, забезпечує виконання бюджету і цих програм, за рішенням Ради у встановлений нею строк звітує перед Радою про їх виконання, а також з інших питань, пов`язаних із здійсненням місцевою державною адміністрацією повноважень, переданих їй Радою; забезпечує підготовку на розгляд відповідної Ради необхідних матеріалів з питань регулювання земельних відносин, управління комунальною власністю, з інших питань економічного і соціального розвитку території та виконання прийнятих Радою рішень.

Згідно з частинами четвертою і сьомою статті 19 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. № 561-ХІІ (в редакції, чинній на момент винесення Розпорядження) обласні Ради народних депутатів надають земельні ділянки: із земель усіх категорій за межами населених пунктів для будівництва шляхів, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів та інших лінійних споруд; в усіх інших випадках, крім передбачених частинами першою, другою, третьою і п`ятою цієї статті.

Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок.

Так, в Управлінні обліковувались земельні ділянки оборонного відомства загальною площею 4 885, 33 га, а саме:

- земельна ділянка площею 965, 9 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі постанови Ради Міністрів УРСР від 03.06.1949 р. № 1351-066;

- земельна ділянка площею 40 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі рішення міського виконавчого комітету від 25.05.1948 р. № 6-е (розташована в межах Дроздівської селищної ради, в/м 52, на даний час використовується для потреб оборони та закріплена за військовою частиною НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ));

- земельна ділянка площею 105, 7 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі постанови Ради Міністрів УРСР від 03.06.1949 р. № 1351-066;

- земельна ділянка площею 215, 8 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі постанови Ради Міністрів УРСР від 03.06.1949 р. № 1351-066;

- земельна ділянка площею 84, 5 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі рішення Київського обласного виконавчого комітету депутатів трудящих від 10.11.1947 р. № 2191-с;

- земельна ділянка площею 34 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі рішення Київського обласного виконавчого комітету депутатів трудящих від 10.11.1947 р. № 2191-С „Про відновлення права користування ВПС КВО (Військово-повітряні Сили Київського воєнного округу) земельною ділянкою площею 1 135 га, відведеної до Вітчизняної війни під аеродром „Бориспіль" та авіамістечко" із земель основного масиву військового аеродрому (розташована межах Бориспільського району Київської області, на даний час використовується для потреб оборони та закріплена за військовою частиною НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 );

- земельна ділянка площею 0, 8 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі рішення Ради Міністрів УРСР від 03.12.1984 р. № 644;

- земельна ділянка площею 2, 1 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі рішення Ради Міністрів УРСР № 644 від 03.12.1984 р. (розташована межах Броварського району Київської області, на даний час використовується для потреб оборони та закріплена за військовою частиною НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ));

- земельна ділянка площею 34 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі рішення Київської обласної ради від 28.08.1947 р. № 1624 та постанови Ради Міністрів УРСР від 06.02.1958 р. № 54;

- земельна ділянка площею 2 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі рішення Київської обласної ради від 28.08.1947 р. № 1624 та постанови Ради Міністрів УРСР від 06.02.1958 р. № 54;

- земельна ділянка площею 76, 3 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства із землекористувань Макарівського та Києво-Святошинського районів Київської області на підставі розпоряджень Ради Міністрів СРСР від 11.09.1967 № 1015-РС та від 23.10.1968 р. № 1051-РС і попередніх розпоряджень (на даний час використовується для потреб оборони);

- земельна ділянка площею 2 314, 4 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі Державного акта серії Б № 027573 від 1978 року (розташована в межах Фастівського району, с. Триліси, на даний час використовується для потреб оборони та закріплена за військовою частиною НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 );

- земельна ділянка площею 156 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі постанови Ради Міністрів УРСР від 03.06.1949 р. № 1351-066;

- земельна ділянка площею 4, 33 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі рішення Міського виконавчого комітету від 25.08.1948 р. № 6-с;

- земельна ділянка площею 0, 35 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі рішення Міського виконавчого комітету від 25.08.1948 р. № 6-с;

- земельна ділянка площею 2 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі Державного акта від 24.05.1988 р. серії Б № 027065 (розташована в межах Броварського району в/м 201, на даний час використовується для потреб оборони та закріплена за військовою частиною НОМЕР_9 , НОМЕР_10 );

- земельна ділянка площею 3, 25 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28.07.1969 р. № 772 РТ (розташована в межах Броварського району, в/м 161, на даний час використовується для потреб оборони);

- земельна ділянка площею 7 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі Постанови Ради Міністрів УРСР від 17.11.1997 р. № 001395;

- земельна ділянка площею 8, 1 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 07.02.1953 р. № 2903-рс (розташована в межах Києво-Святошинського району, с. Гореничі, на даний час використовується для потреб оборони);

- земельна ділянка площею 769, 1 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства із землекористувань Макарівського та Києво-Святошинського районів Київської області на підставі розпоряджень Ради Міністрів СРСР від 11.09.1967 р. № 1015-РС та від 23.10.1968 р. № 1051-РС і попередніх розпоряджень (на даний час використовується для потреб оборони);

- земельна ділянка площею 57, 1 га відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі рішення Ради Міністрів УРСР від 03.12.1984 р. № 644.

Таким чином, спірні земельні ділянки за цільовим призначенням відносяться до земель оборони, а за формою власності - до державної.

Згідно з інвентаризацією земель оборони та інших відомств на території області від 08.10.1993 р. № 1-498, проведеною Управлінням земельних ресурсів Київської обласної державної адміністрації Державного комітету України по земельним ресурсам, останнім встановлено, що:

- станом на 01.01.1993 р. в користуванні військових частин, підрозділів і установ рахується 15 034, 7 га земель (сільськогосподарських угідь - 4 226, 3 га, лісових площ - 4 733, 4 га, інших земель - 6 075 га);

- в ході інвентаризації земель встановлено, що за цільовим призначенням використовується - 9 226, 2 га (сільгоспугідь - 1 227, 9 га, лісових площ - 2 557, 6 га, інших земель - 5 440, 7 га); не використовується для потреб оборони 5 808, 5 га (сільгоспугідь - 2 998, 2 га, лісових площ - 2 175, 8 га, інших земель - 634, 3 га);

- комісії внесли пропозиції припинити право користування землею на площі 5 765 га і повернути їх в народне господарство, зарахувавши до земель запасу з подальшим їх перерозподілом.

На підставі вказаної інвентаризації Розпорядженням припинено право користування Міноборони України землями площею 5 765 га.

Разом з тим, відповідно до пункту 8 частини першої статті 27 Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. № 561-ХІІ (в редакції, чинній на момент винесення Розпорядження) право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і протягом двох років - для несільськогосподарських потреб.

Так, ч. 1 ст. 31 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття Розпорядження) передбачено, що вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття Розпорядження) за межами населених пунктів, крім випадків надання земель для будівництва лінійних об`єктів (частина п`ята статті 31), вилучення ріллі, земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями, для несільськогосподарських потреб, земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, заказників (крім мисливських), курортів, а також лісів першої групи та лісів з особливим режимом лісокористування (лісопарки, лісопаркові частини зелених зон, протиерозійні ліси) для цілей, не пов`язаних із веденням лісового господарства, допускається, як виняток, за рішенням Верховної Ради України.

Поряд з тим, Управлінням земельних ресурсів Київської обласної державної адміністрації Державного комітету України по земельним ресурсам при проведенні інвентаризації земельних ділянок, які перебували у користуванні Міноборони України, не було взято до уваги положення пункту 8 частини першої статті 27 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття Розпорядження), та не встановлено, що Міноборони України не використовувало земельні ділянки, право на використання яких припинено Розпорядженням, протягом одного року (земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва), і протягом двох років (земельної ділянки, наданої для несільськогосподарських потреб).

Крім того, у разі встановлення вказаним управлінням невикористання Міноборони України земельних ділянок протягом зазначених строків, прийняти рішення щодо припинення права користування спірними земельними ділянками мала право виключно Верховна Рада України за згодою із землекористувачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що враховуючи, що на момент прийняття Розпорядження Представником Президента України було перевищено межі своїх повноважень, визначених Законом України „Про Представника Президента України", тому Розпорядження від 12.10.1993 р. № 412 „Про наслідки інвентаризації земель оборони та інших відомств на території області" в частині припинення права користування землями по Міністерству оборони України загальною площею 4 885, 33 га є незаконним і підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 4, 5, 7 ст. 75 цього ж кодексу обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

7. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що вищевказані обставини були встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 р. у справі № 910/31767/15 за позовом Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління до Київської обласної державної адміністрації за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Кабінету Міністрів України та за участю Військової прокуратури Дарницького гарнізону України про визнання незаконним та скасування розпорядження.

Отже, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини є неспростованими, доведеними і не підлягають доказуванню на підставі ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Як було зазначено вище, прокурор в інтересах позивачів у своїй позовній заяві, крім іншого, просить суд, крім інших вимог, скасувати рішення № 2537-24-V від 08.11.2007 р. „Про передачу закритому акціонерному товариству „Пентопак" земельної ділянки 2, 3594 га в оренду під будівництво багатоповерхових житлових будинків у Соцмістечку в районі житлового будинку № 367 у м. Борисполі (землі житлової та громадської забудови) Бориспільської міської ради та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :07:002:0034 із одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

З приводу вказаних позовних вимог прокурора в інтересах позивачів суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. 27 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття Розпорядження виконуючого обов?язки глави Київської обласної державної адміністрації представника Президента України від 12.10.1993 р. № 412 „Про наслідки інвентаризації земель оборони та інших відомств на території області" - Розпорядження) право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі:

1) добровільної відмови від земельної ділянки;

2) закінчення строку, на який було надано земельну ділянку;

3) припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства;

4) систематичного невнесення земельного податку в строки, встановлені законодавством України, а також орендної плати в строки, визначені договором оренди;

5) нераціонального використання земельної ділянки;

6) використання земельної ділянки способами, що призводять до зниження родючості грунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки;

7) використання землі не за цільовим призначенням;

8) невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і протягом двох років - для несільськогосподарських потреб;

9) вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Пункт 5 частини першої цієї статті не поширюється на право користування землею громадян, які ведуть селянське (фермерське) господарство, протягом трьох років з часу надання земельної ділянки.

Право користування землею може бути також припинено у випадках, зазначених у статті 114 цього Кодексу.

Право користування орендованою землею припиняється також при розірванні договору оренди землі.

Припинення права користування землею у випадках, передбачених пунктами 1 - 8 частини першої та частиною третьою цієї статті, провадиться у межах населених пунктів відповідною Радою народних депутатів, за межами населених пунктів - сільською, селищною, районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів, а у випадку, передбаченому пунктом 9 частини першої цієї статті, - за рішенням Ради народних депутатів, що має право вилучати земельні ділянки.

Припинення права користування землею у випадках, передбачених пунктами 5 - 9 частини першої цієї статті, в разі незгоди землекористувача провадиться у судовому порядку.

Право тимчасового користування землею припиняється шляхом розірвання договору.

Відповідно до ст. 31 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент прийняття Розпорядження) вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів.

Вилучення земель провадиться за рішенням сільської, селищної Ради народних депутатів:

із земель сіл і селищ для усіх потреб, за винятком випадків, передбачених статтею 33 цього Кодексу;

за межами сіл і селищ у разі передачі їх у власність або надання у користування для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, традиційних народних промислів, крім випадків, передбачених частинами четвертою і п`ятою цієї статті та статтею 33 цього Кодексу.

Вилучення земель (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) у межах міста для усіх потреб провадиться за рішенням міської Ради народних депутатів, за винятком випадків, передбачених статтею 33 цього Кодексу.

Вилучення земель на території району за межами населених пунктів для надання їх у тимчасове користування для сільськогосподарського використання в порядку, передбаченому статтями 77 і 79 цього Кодексу, а також для передачі у власність або надання у користування для ведення селянського (фермерського) господарства провадиться за рішенням районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів.

Вилучення земель на території області за межами населених пунктів провадиться за рішенням обласної Ради народних депутатів у разі їх надання:

для будівництва шляхів, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів та інших лінійних споруд, крім випадків, передбачених статтею 33 цього Кодексу;

для будівництва промислових підприємств, інших несільськогосподарських потреб, а також в усіх інших випадках, крім передбачених частинами другою і четвертою цієї статті та статтями 32 і 33 цього Кодексу.

У разі відмови власника землі або землекористувача дати згоду на вилучення (викуп) земельної ділянки або у разі відмови місцевої Ради народних депутатів у її вилученні ці питання можуть бути вирішені у судовому порядку. При задоволенні позову рішення суду, арбітражного суду є підставою для відведення ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, що посвідчує право власності або право користування землею.

Викуп земельних ділянок, що перебувають у колективній або приватній власності, для державних і громадських потреб провадиться Радами народних депутатів за рахунок їх бюджетів.

Статтею 32 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент прийняття Розпорядження) передбачено, що за межами населених пунктів, крім випадків надання земель для будівництва лінійних об`єктів (частина п`ята статті 31), вилучення ріллі, земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями, для несільськогосподарських потреб, земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, заказників (крім мисливських), курортів, а також лісів першої групи та лісів з особливим режимом лісокористування (лісопарки, лісопаркові частини зелених зон, протиерозійні ліси) для цілей, не пов`язаних із веденням лісового господарства, допускається, як виняток, за рішенням Верховної Ради України.

Вилучення ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями, у межах міст для усіх потреб допускається за рішенням Верховної Ради України.

Статтею 70 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент прийняття Розпорядження) передбачено, що землями для потреб оборони визнаються землі, надані для розміщення та постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств і організацій Збройних Сил України, інших військових формувань та внутрішніх військ.

Порядок надання земель для потреб оборони визначається законодавством України.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

2. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

3. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

4. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Статтею 21 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для:

а) визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам;

б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок;

в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною;

г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Згідно з ст. 77 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

2. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності.

3. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування.

4. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Частинами 1, 2 ст. 83 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

2. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Частинами 1, 2 ст. 84 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

2. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відповідно до закону.

3. До земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать:

а) землі атомної енергетики та космічної системи;

б) землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення;

в) землі під об`єктами природно-заповідного фонду та історико-культурними об`єктами, що мають національне та загальнодержавне значення;

г) землі під водними об`єктами загальнодержавного значення;

ґ) земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук;

д) земельні ділянки зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

е) земельні ділянки, які закріплені за державними професійно-технічними навчальними закладами;

є) земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності;

ж) земельні ділянки, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об`єкти незавершеного будівництва та законсервовані об`єкти.

Згідно з ст. 92 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

2. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації.

Згідно з ст. 93 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

2. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

3. Оренда земельної ділянки може бути короткостроковою - не більше 5 років та довгостроковою - не більше 50 років.

4. Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

5. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

6. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 116 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

5. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 141 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною 13 ст. 79-1 цього ж кодексу передбачено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі:

поділу або об`єднання земельних ділянок;

скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації;

якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Як вбачається із матеріалів справи, спірна земельна ділянка під будівництво багатоповерхових житлових будинків у соцмістечку в районі житлового будинку № 367 в місті Борисполі Київської області, кадастровий номер земельної ділянки: :07:002:0034, загальною площею 2, 3594 га, щодо якої відповідачем-1 - Бориспільською міською радою було прийнято оспорюване рішення в інтересах відповідача-2 - ПРАТ „Пентопак", станом на момент його прийняття була і є частиною земельної ділянки державної власності (землі оборони) загальною площею 125, 1 га, а саме в межах земельної ділянки площею 34 га, на якій розміщувалось житлове містечко військових в місті Борисполі Київської області, що в свою чергу була відведена в користування для державних потреб оборонного відомства на підставі рішення Київського обласного виконавчого комітету депутатів трудящих від 10.11.1947 р. № 2191-С „Про відновлення права користування ВПС КВО (Військово-повітряні Сили Київського воєнного округу) земельною ділянкою площею 1 135 га, відведеної до Вітчизняної війни під аеродром „Бориспіль" та авіамістечко", перебувала у користуванні військової частини НОМЕР_2 (в подальшому НОМЕР_1 ) та перебуває на обліку у позивача - Київського квартирно-експлуатаційного управління, що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 р. у справі № 910/31767/15 за позовом Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління до Київської обласної державної адміністрації за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Кабінету Міністрів України та за участю Військової прокуратури Дарницького гарнізону України про визнання незаконним та скасування розпорядження, графічними матеріалами місцезнаходження та площі земельних ділянок, Зведеними показниками інвентаризації земель Міністерства оборони України на території Київської області, затвердженими Розпорядженням Представника Президента України від 12.10.1993 р. № 412 „Про наслідки інвентаризації земель оборони та інших відомств на території області", та іншими документами, наявними у матеріалах справи.

Таким чином, у процесі розгляду справи судом встановлено, що за відповідачем-1 - Бориспільською міською радою було зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку (реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 05), кадастровий номер земельної ділянки: :07:002:0034, загальною площею 2, 3594 га, для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку, і оспорюване рішення було прийнято відповідачем-1 - Бориспільською міською радою в інтересах відповідача-2 - ПРАТ „Пентопак" щодо земельної ділянки під будівництво багатоповерхових житлових будинків у соцмістечку в районі житлового будинку № 367 в місті Борисполі Київської області, кадастровий номер земельної ділянки: :07:002:0034, загальною площею 2, 3594 га, із порушенням положень Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України „Про державний земельний кадастр" та інших нормативно-правових актів України - за відсутності будь-яких правових підстав - без припинення права постійного користування вказаною землею Міністерства оборони України і інших позивачів та вилучення вказаної земельної ділянки із постійного користування Міністерства оборони України і інших позивачів у встановленому законодавством порядку.

Заперечення відповідачів щодо того, що спірна земельна ділянка під будівництво багатоповерхових житлових будинків у соцмістечку в районі житлового будинку № 367 в місті Борисполі Київської області, кадастровий номер земельної ділянки: :07:002:0034, загальною площею 2, 3594 га, є комунальною власністю територіальної громади міста Бориспіль, так як у відповідності до розпорядженням Представника Президента України від 12.10.1993 р. № 412 „Про наслідки інвентаризації земель оборони та інших відомств на території області", крім іншого, було припинено право користування землями по Міністерству оборони України загальною площею 5 766, 00 га у зв?язку із тим, що використовує не для своїх потреб та не за цільовим призначенням, у тому числі, на земельну ділянку площею 34 га, на якій розміщувалось житлове містечко військових в місті Борисполі Київської області, спростовуються рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2018 р. у справі № 910/31767/15 за позовом Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління до Київської обласної державної адміністрації за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Кабінету Міністрів України та за участю Військової прокуратури Дарницького гарнізону України про визнання незаконним та скасування розпорядження та є необґрунтованими з вищевказаних підстав.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, рішення № 2537-24-V від 08.11.2007 р. „Про передачу закритому акціонерному товариству „Пентопак" земельної ділянки 2, 3594 га в оренду під будівництво багатоповерхових житлових будинків у Соцмістечку в районі житлового будинку № 367 у м. Борисполі (землі житлової та громадської забудови) було прийнято Бориспільською міською радою, а державна реєстрація за Бориспільською міською радою права комунальної власності на земельну ділянку (реєстраційний номер об?єкту нерухомого майна 05), кадастровий номер земельної ділянки: :07:002:0034, загальною площею 2, 3594 га, для будівництва і обслуговування багатоквартирного будинку, була проведена із порушенням положень із порушенням положень Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України „Про державний земельний кадастр" та інших нормативно-правових актів України - без припинення права постійного користування вказаною землею позивачів чи вилучення спірної земельної ділянки із постійного користування у встановленому законодавством порядку, а тому позовні вимоги прокурора, заявлені в інтересах позивачів, до відповідачів про скасування рішення та скасування державної реєстрації земельної ділянки, є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах позивачів, просить суд визнати недійсним договір оренди землі від 27.02.2008 р., укладений між Бориспільською міською радою та ЗАТ „Пентопак".

Що стосується вказаної позовної вимоги прокурора в інтересах позивачів суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. 1 Закону України „Про оренду землі" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 14 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Статтею 15 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є:

об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки);

строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату;

умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду;

умови збереження стану об`єкта оренди;

умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;

умови повернення земельної ділянки орендодавцеві;

існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки;

визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини;

відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов`язань сторін, порядок страхування об`єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об`єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

Невід`ємною частиною договору оренди землі є:

план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду;

кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

акт приймання-передачі об`єкта оренди;

проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом.

У разі якщо договором оренди землі передбачається здійснити заходи, спрямовані на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Статтею 17 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Статтею 18 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно з ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 203 цього ж кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Пунктами 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" передбачено, що цивільні відносини щодо недійсності правочинів регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), Земельним кодексом України, Сімейним кодексом України, Законом України від 12 травня 1991 року № 1023-XII „Про захист прав споживачів" (в редакції Закону від 1 грудня 2005 року № 3161-IV), Законом України від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV „Про оренду землі" (в редакції Закону від 2 жовтня 2003 року № 1211-IV) та іншими актами законодавства.

При розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Пунктом 2.24. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" передбачено, що для правильного вирішення спору про визнання недійсним договору оренди суттєве значення має з`ясування правового режиму спірної земельної ділянки та дотримання сторонами порядку передачі її в оренду згідно з вимогами статей 84, 118, 123, 124 ЗК України з урахуванням необхідності у певних випадках дотримання порядку її вилучення. З огляду на це судам потрібно встановлювати наявність у відповідної ради повноважень для вирішення питання щодо затвердження проекту відведення і передачі спірної земельної ділянки в оренду, а отже й дійсність укладеного договору, що оспорюється.

З огляду на це судам необхідно враховувати, що оскільки договір оренди укладається на виконання рішення органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, то без скасування таких рішень у встановленому законом порядку відсутні правові підстави для визнання відповідних договорів недійсними з підстав відсутності повноважень у відповідної місцевої ради чи органу виконавчої влади на затвердження проекту відведення та передачі спірної земельної ділянки в оренду.

Відповідно до п. 2.26. цієї ж Постанови у частині першій статті 15 Закону України „Про оренду землі" встановлено перелік істотних умов договору оренди землі, відсутність однієї з яких згідно з частиною другою цієї статті є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним.

Водночас згідно з частиною четвертою статті 15 Закону України „Про оренду землі" невід`ємними частинами договору оренди землі є: 1) план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; 2) кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; 3) акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); 4) акт приймання-передачі об`єкта оренди; 5) проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

У вирішенні спорів про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки суди мають з`ясовувати наявність на момент укладення оспорюваного договору оренди рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, оскільки його відсутність суперечить вимогам пункту 5 частини четвертої статті 15 Закону України „Про оренду землі" та пункту 3 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 677.

Також, розглядаючи справи у спорах про визнання недійсними договорів оренди, суди повинні з`ясовувати питання чинності рішень (розпоряджень), на підставі яких було укладено такі договори.

Згідно п. 2.29. цієї ж Постанови звернути увагу господарських судів на те, що договір оренди земельної ділянки може бути припинений лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути вже здійснене за ним користування ділянкою. Одночасно з визнанням договору недійсним господарський суд повинен зазначити в рішенні, що цей договір припиняється лише на майбутнє.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, спірний договір оренди землі від 27.02.2008 р. був укладений між Бориспільською міською радою та ЗАТ „Пентопак" на виконання рішення № 2537-24-V від 08.11.2007 р. „Про передачу закритому акціонерному товариству „Пентопак" земельної ділянки 2, 3594 га в оренду під будівництво багатоповерхових житлових будинків у Соцмістечку в районі житлового будинку № 367 у м. Борисполі (землі житлової та громадської забудови) Бориспільської міської ради, що у встановленому чинним законодавством України порядку визнано судом недійсним, а тому позовна вимога прокурора в інтересах позивачів до відповідачів про визнання його недійсним, є законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення Бориспільської міської ради (08300, вул. Київський шлях, 72, м. Бориспіль, Київська область; ідентифікаційний код 04054903) від 08.11.2007 р. № 2537-24-V „Про передачу закритому акціонерному товариству „Пентопак" земельної ділянки 2, 3594 га в оренду під будівництво багатоповерхових житлових будинків у Соцмістечку в районі житлового будинку № 367 у м. Борисполі (землі житлової та громадської забудови).

3. Визнати недійсним договір оренди землі від 27.02.2008 р., укладений між Бориспільською міською радою (08300, вул. Київський шлях, 72, м. Бориспіль, Київська область; ідентифікаційний код 04054903) та Закритим акціонерним товариством „Пентопак" (08300, вул. Броварська, 5, м. Бориспіль, Київська область; ідентифікаційний код 20620489), зареєстрований у Бориспільському міському відділенні Київської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру від 24.03.2008 р. за № 23.

4. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :07:002:0034 із одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

5. Стягнути з Бориспільської міської ради (08300, вул. Київський шлях, 72, м. Бориспіль, Київська область; ідентифікаційний код 04054903) в доход Державного бюджету України судові витрати 3 045 (три тисячі сорок п?ять) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

6. Стягнути з Приватного акціонерного товариства „Пентопак" (08300, вул. Броварська, 5, м. Бориспіль, Київська область; ідентифікаційний код 20620489) в доход Державного бюджету України судові витрати 609 (шістсот дев?ять) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

11 січня 2023 р.