ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

30 грудня 2022 року м. ХарківСправа № 922/2533/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

розглянувши клопотання (вхідний № 17321 від 28 грудня 2022 року) Первинної профспілкової організації Державного біотехнологічного університету про забезпечення позову по справі

за позовом Первинної профспілкової організації Державного біотехнологічного університету, м. Харків
до Державного біотехнологічного університету, м. Харків
про стягнення 633944,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Первинна профспілкова організація Державного біотехнологічного університету, м. Харків звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Державний біотехнологічний університет, м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача 633944,71 грн основного боргу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 грудня 2022 року позовну заяву Первинна профспілкова організація Державного біотехнологічного університету, м. Харків до Державний біотехнологічний університет, м. Харків про 633944,71 грн залишено без руху; надано позивачу строк 7 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви; інформації щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та належним чином здійснити оформлення додатків до позовної заяви, шляхом зазначення на копії письмових документів всіх необхідних відміток, а саме: "Згідно з оригіналом" (без лапок), назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Разом з позовом позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони відчуження у будь-який спосіб всього нерухомого майна, що міститься на балансі Державного біотехнологічного університету до винесення судом рішення по справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 грудня 2022 року клопотання Первинної профспілкової організації Державного біотехнологічного університету про забезпечення позову повернуто заявнику.

28 грудня 2022 року Первинна профспілкова організація Державного біотехнологічного університету усунено недоліки.

28 грудня 2022 року через канцелярію суду, Первинною профспілковою організацією Державного біотехнологічного університету подано клопотання (вхідний № 17321) про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони припинення відчуження права користування, вилучення, передачу у будь-який спосіб земель (земельних ділянок) сільськогосподарського, лісогосподарського призначення та водного фонду, що обліковуються на балансі Державного біотехнологічного університету (), до винесення судом рішення по справі.

В клопотанні зазначено, що використання земель сільськогосподарського, лісогосподарського призначення та водного фонду є джерелом наповнення спеціального фонду бюджету Державного біотехнологічного університету, з якого, в свою чергу, забезпечується наповнення фонду оплати праці працівників Державного біотехнологічного університету.

Обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову, заявник зазначає, що між Державним біотехнологічним університетом та Первинною профспілковою організацією Державного біотехнологічного університету було укладено колективний договір. Згідно пункту 6.3 Протоколу установчих зборів первинної профспілкової організації Державного біотехнологічного університету від 01 вересня 2021 року представником, який має право вчиняти дії від імені Первинної профспілкової організації Державного біотехнологічного університету без довіреності визначено голову Первинної профспілкової організації Державного біотехнологічного університету. Згідно частини 3 статті 42 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" за наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно і безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на розрахунковий рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором. Роботодавець не має права затримувати перерахування зазначених коштів. Пунктом 7.13 колективного договору встановлено, що Адміністрація університету зобов`язується відповідно до статті 44 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" відраховувати кошти профспілковій організації на культурно-масову, спортивну і оздоровчу роботу в розмірі не менше 0,3 % фонду оплати праці згідно Закону України "Про Державний бюджет" на поточний рік. Згідно статті 44 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" - роботодавці зобов`язані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці з віднесенням цих сум на валові витрати, а у бюджетній сфері - за рахунок виділення додаткових бюджетних асигнувань. Державний біотехнологічний університет є балансоутримувачем - постійним користувачем в навчальних цілях та дослідницької роботи земель сільськогосподарського, лісогосподарського призначення та водного фонду. Є суттєвим, що використання цих земель є джерелом формування фонду оплати праці працівників Державного біотехнологічного університету. Заявник зазначає, що Державний біотехнологічний університет, після отримання земельних площ від ВУЗів, які були до нього приєднані в процесі реорганізації, не передбачив перерахування профспілці коштів, передбачених Законом і колективним договором ,у кошторисі Державного біотехнологічного університету. Проте, всупереч статті 44 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" та умов колективного договору Державний біотехнологічний університет не відраховував кошти профспілковій організації на культурно-масову, спортивну і оздоровчу роботу в розмірі не менше 0,3 % фонду оплати праці згідно Закону України "Про Державний бюджет" на поточний рік за 2022 р. і станом на 14 грудня 2022 року заборгованість відповідача становить 633944,71 грн, про що свідчить бухгалтерська довідка. Такі дії Державного біотехнологічного університету можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі №922/2533/22 у випадку задоволення судом позовних вимог Первинної профспілкової організації Державного біотехнологічного університету.

29 грудня 2021 року через канцелярію суду, Первинною профспілковою організацією Державного біотехнологічного університету подано письмові пояснення (вхідний №17379 ) до клопотання про забезпечення позову, в яких заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Державному біотехнологічному університету () припинення відчуження права користування, вилучення, передачу у будь-який спосіб земель (земельних ділянок) сільськогосподарського, лісогосподарського призначення та водного фонду, що обліковуються на балансі Державного біотехнологічного університету, до винесення судом рішення по справі.

Розглянувши клопотання, доповнення до клопотання Первинної профспілкової організації Державного біотехнологічного університету, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 137 Господарського процесуального кодексу України "Заходи забезпечення позову", встановлює, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 25 січня 2023 року на 11 годин.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між ними та предметом позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Оскільки адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, тому оцінка такої відповідності теж здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та, зокрема, майнових наслідків заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні наявності обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову (застосування певного виду забезпечення).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Заходи для забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №910/19256/16, від 25 січня 2019 року у справі №925/288/17.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (частина перша статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи викладені у частині 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, за якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вбачає наявність зв`язку між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходів із позовними вимогами, з якими звернувся позивач. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим відновлення становища сторін, що існує на теперішній час в разі прийняття рішення на користь позивача.

Позивачем наданий письмовий доказ - бухгалтерська довідку про заборгованість відповідача станом на 14 грудня 2022 року (додаток 6) в розмірі 633944,71 грн, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем вимог статті 44 Закону та умов Колективного договору щодо обов`язку відрахування коштів профспілковій організації на культурно-масову, спортивну і оздоровчу роботу в розмірі не менше 0,3 % фонду оплати праці згідно Закону України "Про Державний бюджет" на поточний рік за 2022 рік.

Відповідно до статті 136 та частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, виникають підстави у вжитті заходів щодо забезпечення позову, враховуючи, що Державний біотехнологічний університет утримує на балансі земельні ділянки, шляхом заборони припинення, відчуження права користування, вилучення, передачу у будь - який спосіб земель (земельних ділянок) сільськогосподарського, лісогосподарського призначення та водного фонду, що містяться на балансі Державного біотехнологічного університету, (), до винесення судом рішення по справі, у зв`язку із тим, що не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Зазначене, зокрема, випливає з того що Державного біотехнологічного університету (), є юридичною особою державного сектору економіки й здійснює свою діяльність на підставі кошторису. Через це ДБТУ не має права здійснювати витрати поза відповідним кошторисом й зобов`язаний здійснити усі витрати, кошторисом передбачені. Отже, оскільки витрати на відрахування коштів профспілковій організації на культурно-масову, спортивну і оздоровчу роботу в розмірі не менше 0,3 % фонду оплати праці кошторисом відповідача не передбачені, то відповідачем здійснюються та будуть здійснюватися витрати на оплату будь-яких статей кошторису, крім розрахунків з позивачем. У свою чергу, це саме по собі створює підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" судом констатовано, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Таким чином, ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Згідно статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Крім того, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Отже, вирішення питання вжиття заходів забезпечення позову також охоплюється конвенційною концепцією ефективного захисту права, адже його вирішення покликане перешкодити створенню ситуації, коли настануть незворотні наслідки порушення, що унеможливлять ефективний захист права.

Суд погоджується з позицією позивача, що вжиття заходів забезпечення, пов`язаних з перешкоджанням зменшенню майнової бази відповідача, за рахунок доходів від якої можуть бути задоволені вимоги позивача у разі задоволення позову, є цілком достатнім, а відповідний захід забезпечення являється співмірним.

Вжиття зазначених заходів забезпечення позову жодним чином не перешкоджає відповідачу у здійсненні основних видів його діяльності, зокрема - постійному користуванню в навчальних цілях та дослідницької роботи землями сільськогосподарського, лісогосподарського призначення та водного фонду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі викладено та керуючись статтями 74, 136, 137, 140, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання (вхідний № 17321 від 28 грудня 2022 року) Первинної профспілкової організації Державного біотехнологічного університету про забезпечення позову по справі № 922/2533/22 задовольнити.

Заборонити відповідачу - Державному біотехнологічному університету () припинення відчуження права користування, вилучення, передачу у будь-який спосіб земель (земельних ділянок) сільськогосподарського, лісогосподарського призначення та водного фонду, що обліковуються на балансі Державного біотехнологічного університету, до винесення судом рішення по справі.

2. Дана ухвала відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 30.12.2022 року і підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, тобто до 31.12.2023 року.

Стягувачем за цією ухвалою є Первинна профспілкова організація Державного біотехнологічного університету (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 44, кабінет 307, ).

Боржником за цією ухвалою є Державний біотехнологічний університет (61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 44, ).

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

4. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, в порядку статтей 255-257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу підписано 30.12.2022 року.

Суддя П.В. Хотенець