УХВАЛА

м. Київ

29.12.2022Справа № 910/14669/22

Суддя Літвінова М.Є., розглянувши

заяву ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Посольський"

про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Посольський", в якому просить суд:

- визнати недійним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Посольський" від 30.07.2021, оформлене протоколом №11 від 16.08.2021;

- визнати противоправними дії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Посольський" щодо відключення від електропостачання квартир НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу самовільно відключати квартири ОСОБА_1 НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 від електропостачання.

В обґрунтування своєї заяви про вжиття заходів до забезпечення позову позивач зазначає, що дії відповідача щодо самовільного відключення квартир ОСОБА_1 НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 від електропостачання є незаконними.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Проте, як вбачається з поданої до суду заяви, заявником жодними належними доказами не обґрунтовано та не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу самовільно відключати квартири ОСОБА_1 НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 від електропостачання може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визнання недійними рішення загальних зборів та визнання дій відповідача щодо відключення від електроенергії квартир протиправними.

Крім того, у поданій заяві позивачем не наведено жодних обставин та аргументів, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про розірвання договору в майбутньому.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів у майбутньому, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Тобто, господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (п. 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

В той же час, як вбачається зі змісту немайнової вимоги позивача - щодо визнання противоправними дій Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Посольський" щодо відключення від електропостачання квартир НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вона є тотожною заходу до забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 , - заборонити відповідачу самовільно відключати квартири ОСОБА_1 НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 від електропостачання.

Дані висновки суду також підтверджуються і тим, що заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована тими самими фактичними обставинами, що і позовна заява, а відтак, задовольнивши заяву про вжиття заходів забезпечення, суд фактично вирішить спір у справі №910/14669/22.

Таким чином, задоволення заяви про забезпечення позову та застосування визначеного позивачем заходу до забезпечення позову матиме наслідком вирішення спору по суті без встановлення дійсних правовідносин між сторонами та обставин справи, а відтак є неможливим.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити повністю.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

СуддяМ.Є. Літвінова