ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 Справа № 914/158/14(914/1141/22)

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт»
до відповідача:Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк»
про:витребування майна з чужого незаконного володіння
в межах справи:№ 914/158/14
про банкрутство:Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт»

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Пукач М. В.

Представники:

Позивача:не з`явився
Відповідача:не з`явився

07.06.2022 р. на розгляд Господарського суду Львівської області за вх. № 1257 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт» надійшла позовна заява до Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовна заява подана до Господарського суду Львівської області на підставі статті 7 Кодекс України з процедур банкрутства, у зв`язку з тим, що провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа № 914/158/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт» (позивача). Зазначена справи перебуває на стадії судової процедури ліквідації банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт».

Ухвалою суду від 29.06.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження в межах справи № 914/158/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт»; підготовче засідання призначено на 21.07.2022 р.

18.07.2022 р. до суду за вх. № 15221/22 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечив позовні вимоги та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 21.07.2022 р. підготовче засідання відкладено на 08.09.2022 р.

11.08.2022 р. до суду за вх. № 16929/22 від ТзОВ «Комлайт» надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді на відзив.

08.09.2022 р. до суду за вх. № 18598/22 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 08.09.2022 р. підготовче засідання відкладено на 27.09.2022 р.

27.09.2022 р. до суду за вх. № 19839/22 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Підготовче засідання, призначене на 27.09.2022 р., не відбулось у зв`язку з відпусткою судді Цікало А. І.

Ухвалою суду від 03.10.2022 р. підготовче засідання призначено на 18.10.2022р.

18.10.2022 р. до суду за вх. № 21360/22 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 18.10.2022 р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.11.2022 р.

Ухвалою суду від 29.11.2022 р. розгляд справи відкладено на 20.12.2022 р.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

20.12.2022 р. до суду за вх. № 26244/22 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю взяти участь у цьому засіданні через необхідність участі в іншому судовому засіданні.

Суд відхиляє клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи оскільки таке необґрунтоване, а наведені в ньому причини неявки в судове засідання не можуть вважатись поважними. Із зазначеного клопотання не вбачається підстав, передбачених ч. 2 ст. 202 ГПК України, для відкладення розгляду справи. Представником відповідача не наведено вагомих причин, які б свідчили про неможливість проведення даного судового засідання у зв`язку з його відсутністю. Згідно з ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Участь представника сторони в іншому судовому засіданні не може вважатись вагомою причиною для відкладення розгляду справи, оскільки юридична особа не позбавлена можливості брати участь у справі через свого керівника або залучити іншого представника. Також, суд зазначає, що представником відповідача неодноразово подавались клопотання про відкладення розгляду справи, а неявка представника відповідача в судове засідання є повторною.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт» обґрунтований тим, що рішенням Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 р. у справі № 914/1723/15, яке набрало законної сили, зокрема, витребувано з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс А» майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт», а саме: земельну ділянку, кадастровий номер: :02:001:0701, площею 2,0001 га, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, буд. 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1; незавершене будівництво заводу по виготовленню конструкцій, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, буд. 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. З метою виконання зазначеного рішення суду, 27.09.2021 р. ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт» арбітражний керуючи Папура Я. М. звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ЦНАПу м. Ужгорода для реєстрації права власності на вказані об`єкти нерухомого майна за ТзОВ «Комлайт». Проте, вчинити таку реєстраційну дію на виконання рішення суду не вдалося, оскільки державний реєстратор повідомив про те, що право власності на такі об`єкти нерухомого майна не належить ТзОВ «Ресурс А». Ліквідатор ТзОВ «Комлайт» арбітражний керуючи Папура Я. М. отримав лист відділу № 1 Управління в Ужгородському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області від 25.10.2021р. № 32-7-0.35,1-123/264-21 в якому зазначено, що земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:0701 перенесена до архівного шару в результаті поділу земельної ділянки, після чого утворились три нові земельні ділянки, які належать на праві власності АК «Комерційний інвестиційний банк». Отже, ТзОВ «Комлайт» не може виконати рішення Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 р. у справі № 914/1723/15 про витребування на його користь майна, у зв`язку із зміною власника такого нерухомого майна та поділом земельної ділянки, а тому звернувся до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи позовні вимоги зазначив, зокрема, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом, оскільки відповідач набув право власності на спірне майно на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 31.05.2019 р. На думку відповідача, позивач зобов`язаним знати про стан своїх майнових прав, а отже повинен був знати про відчуження спірних об`єктів нерухомого майна у 2019 році. Також, відповідач стверджує, що спірне майно немає жодного відношення до майна позивача, а є іншим нерухомим майном, що ніколи не належало ТзОВ «Комлайт». Відповідач вважає, що суду необхідно надати правову оцінку як укладеному договору кредиту між АТ «Комінвестбанк» та ТзОВ «Ресурс А» за № 02-1/зк-4 від 12.02.2014 р. зі змінами та доповненнями та відповідно договору іпотеки права на майно за якими перейшли від ТзОВ «Ресурс А» до АТ «Комінвестбанк». Вказаний договір кредиту був дійсний та зобов`язання по ньому виконувалися з обох сторін, а отже стверджувати про відсутність прав на спірне майно у АТ «Комінвестбанк» неможливо як і неможливо стверджувати про добросовісність дій ТзОВ «Компроф» та ТзОВ «Комлайт». Наводить відповідач і інші доводи, які на його думку, свідчать про недобросовісність дій ТзОВ «Компроф» та ТзОВ «Комлайт» щодо спірного майна та є підставою для відмови у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що рішення Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 р. у справі № 914/1723/15 набрало законної сили 12.05.2021 р. і саме з цього моменту у позивача виникла законна підстава реєстрації права власності на спірне майно. 25.10.2021 р. позивач дізнався про неможливість реалізації права щодо такої реєстрації внаслідок неправомірних дій ТзОВ «Ресурс А» та відповідача. На думку позивача, саме з моменту, коли позивач дізнався про порушення свого права починається перебіг позовної давності. Позивач стверджує, що обґрунтування відповідача про те, що перебіг позовної давності почався у 2019 році є помилкове, оскільки в той час спірне майно було предметом судового спору у справі № 914/1723/15. Також позивач зазначає про необґрунтованість твердження відповідача про те, що спірне майно немає жодного відношення до майна позивача, а є іншим нерухомим майном, оскільки відповідно до інформації відділу № 1 Управління в Ужгородському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області, земельні ділянки, витребування яких є предметом даного спору, утворились в результаті поділу земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:0701, яку витребувано з незаконного володіння на користь позивача рішенням Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 р. у справі № 914/1723/15. Наводить позивач і інші доводи, які, на його думку, спростовую твердження відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив наступне:

27.05.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Комлайт» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс А» та до відповідача-2: Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, витребування майна з незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації іпотеки та обтяження майна.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 р. у справі № 914/1723/15 зазначений позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт» задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 18.02.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс А», посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Добротя А. В., зареєстрований в реєстрі за № 78, серія та номер: ВТР № 011767. Скасовано державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс А» на земельну ділянку, кадастровий номер: :02:001:0701, площею 2,0001 га, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, буд. 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, номер запису про право власності 4704436. Визнано недійсним договір купівлі-продажу, укладений 25.02.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс А», посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Добротя А. В., зареєстрований в реєстрі за № 117, серія та номер: ВТР № 011781. Скасовано державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс А» на незавершене будівництво заводу по виготовленню конструкцій, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, буд. 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 4777127. Витребувано з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс А» майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт», а саме: земельну ділянку, кадастровий номер: :02:001:0701, площею 2,0001 га, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, буд. 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1; незавершене будівництво заводу по виготовленню конструкцій, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, буд. 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Скасовано державну реєстрацію іпотеки та обтяження на земельну ділянку, кадастровий номер: :02:001:0701, площею 2,0001 га, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, буд. 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1, номер запису про іпотеку 4711055, номер запису про обтяження 4709691. Скасовано державну реєстрацію іпотеки та обтяження на незавершене будівництво заводу по виготовленню конструкцій, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, буд. 29, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер запису про іпотеку 4779065, номер запису про обтяження 4778299. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс А» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт» 1522 грн. 50 коп. витрат зі сплати судового збору. Стягнуто з Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт» 1522 грн. 50 коп. витрат зі сплати судового збору.

У вказаному рішенні встановлено, що у ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» було відсутнє право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :02:001:0701, площею 2,0001 га та на незавершене будівництво заводу по виготовленню конструкцій, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, буд. 29, а отже таке право власності не могло бути передано ТзОВ «Ресурс А» за правочинами. Як наслідок, у ТзОВ «Ресурс А» відсутнє право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :02:001:0701, площею 2,0001 га та на незавершене будівництво заводу по виготовленню конструкцій, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, буд. 29, а тому ТзОВ «Ресурс А» не могло передавати таке майно в іпотеку.

Також у зазначеному рішенні суду встановлено, що земельна ділянка, кадастровий номер: :02:001:0701, площею 2,0001 га та незавершене будівництво заводу по виготовленню конструкцій, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, буд. 29 вибуло із власності ТзОВ «Комлайт» поза волею власника.

Рішення Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 р. у справі № 914/1723/15 набрало законної сили 12.05.2021 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З метою виконання рішення Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 р. у справі № 914/1723/15, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт» арбітражний керуючи Папура Я. М. звернувся до державного реєстратора для реєстрації права власності за ТзОВ «Комлайт» на вказані у такому рішенні об`єкти нерухомого майна, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер: :02:001:0701, площею 2,0001 га, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, буд. 29 та незавершене будівництво заводу по виготовленню конструкцій, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с.Соломоново, вул.Перемоги, буд.29.

Державний реєстратор відмовив у реєстрації вказаних об`єктів нерухомого майна за ТзОВ «Комлайт», оскільки право власності на такі об`єкти нерухомого майна не належить ТзОВ «Ресурс А».

Ліквідатор ТзОВ «Комлайт» арбітражний керуючи Папура Я. М. отримав лист відділу № 1 Управління в Ужгородському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області від 25.10.2021 р. № 32-7-0.35,1-123/264-21 в якому зазначено, що земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:0701 перенесена до архівного шару в результаті поділу земельної ділянки, після чого утворились нові земельні ділянки за кадастровими номерами :11:010:0056 площею 0,6667 га, :11:010:0055 площею 0,6666 га та :11:010:0054 площею 0,6667 га, які належать на праві власності АТ «Комерційний інвестиційний банк».

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами :11:010:0056 площею 0,6667 га, :11:010:0055 площею 0,6666 га та :11:010:0054 площею 0,6667 га зареєстровано за АТ «Комерційний інвестиційний банк» 31.05.2019 р.

АТ «Комерційний інвестиційний банк» набуло право власності на зазначені земельні ділянки та незавершене будівництво заводу по виготовленню конструкцій на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого 31.05.2019 р. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Єгер Н. Д., зареєстрованого в реєстрі за № 871.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Статтею 387 Цивільного кодексу України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

В постановах Верховного Суду від 09.08.2018 р. у справі № 927/876/17, від 11.09.2018 р. у справі № 910/9555/16, постановах Верховного Суду України від 15.03.2017 р. у справі №3-1515гс16, від 25.01.2017 р. у справі №3-1533гс16, від 23.11.2016 р. у справі № 3-1058гс16, від 05.10.2016 р. у справі № 3-604гс16 зазначений наступний правовий висновок:

«Власник має право витребувати своє майно в усіх випадках від особи, яка заволоділа ним незаконно, без відповідної правової підстави (стаття 387 ЦК України) та від особи, яка набула його безвідплатно в особи, яка не мала право його відчужувати (частина 3 статті 388 ЦК України).

Якщо майно відчужено за відплатним договором, то відповідно до частини 1 статті 338 ЦК України, власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею (було загублене, викрадене, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом).

У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 338 ЦК України.

У такому випадку діюче законодавство не пов`язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами щодо наявності у відчужувача за останнім у ланцюгу договорів договором права відчужувати це майно.

Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів.».

Таким чином, для застосування даної норми необхідно встановити факт, що спірне майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом і перейшло у володіння особи, яка відчужила дане спірне майно за відплатним договором, не маючи права на його відчуження, добросовісному набувачу.

У п. 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 р. у справі № 922/614/19 зазначено, що власник з дотриманням вимог статті 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна.

Набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника.

Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване не за відчужувачем або у цьому реєстрі був запис про судовий спір відносно цього майна (обтяження). Водночас запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача.

Власник має право спростувати заперечення набувача про його добросовісність, довівши, що під час вчинення правочину набувач повинен був засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна.

У даному випадку Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» не може бути визнано добросовісним набувачем спірного майна, оскільки воно було стороною (відповідачем) у справі № 914/1723/15, в якій оскаржувались договори купівлі-продажу спірного майна за якими Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурс А» набуло право власності на таке майно. Отже, Акціонерному товариству «Комерційний інвестиційний банк» було достеменно відомо про судовий спір відносно правомочності набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс А» права власності на спірне майно та в подальшому на відчуження такого майна.

Згідно зі статтею 400 Цивільного кодексу України, недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

При цьому, зі змісту статей 388 та 400 Цивільного кодексу України убачається, що від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку, а від добросовісного - лише у випадках передбачених законом.

В постанові Верховного Суду від 13.11.2018 р. у справі № 914/1621/17 зазначено, що змістом віндикаційного позову є повернення саме тієї речі, яка вибула із законного володіння власника та збереглася в натурі. У разі загибелі індивідуально визначеного майна власник (законний володілець) може звернутися лише з вимогою про відшкодування збитків. Питання про можливість повернення індивідуально визначеної речі, яка зазнала змін, переробки, має вирішуватись залежно від характеру таких змін, їх істотності.

Як зазначалось, рішенням Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 р. у справі № 914/1723/15 витребувано з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс А» майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт», а саме: земельну ділянку, кадастровий номер: :02:001:0701, площею 2,0001 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:0701 перенесена до архівного шару в результаті поділу такої земельної ділянки, після чого утворились нові земельні ділянки за кадастровими номерами :11:010:0056 площею 0,6667 га, :11:010:0055 площею 0,6666 га та :11:010:0054 площею 0,6667 га. Зазначене підтверджується листом відділу № 1 Управління в Ужгородському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області від 25.10.2021 р. № 32-7-0.35,1-123/264-21.

Отже, земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:0701, яка була витребувана з незаконного володіння за рішенням Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 р. у справі № 914/1723/15, зазнала змін в результаті її поділу на три нові земельні ділянки.

Зазначене спростовує твердження відповідача про те, що спірне майно немає жодного відношення до майна позивача, а є іншим нерухомим майном, що ніколи не належало ТзОВ «Комлайт».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27.08.2019 р. у справі № 367/2022/15-ц зауважила, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. Отже, власник може витребувати земельні ділянки, які були поділені та/або об`єднані.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт» до Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» про витребування майна з чужого незаконного володіння обґрунтований, підтверджений належними доказами та підлягає задоволенню.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заявив про застосування позовної давності до даних позовних вимог.

Відповідач вважає, що спірне майно відчужене у 2019 році, а отже саме з того моменту починається перебіг позовної давності.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 р. у справі № 914/3224/16, зокрема вказано, що відповідно до частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а не від дня, коли власник майна, яке перебуває у володінні іншої особи, дізнався чи міг дізнатися про кожного нового набувача цього майна.

Суд зазначає, що в рішенні Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 р. у справі № 914/1723/15 встановлено, що реєстрація права власності спірного майна за першим набувачем ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» відбулась 18.02.2014 р. та 25.02.2014 р. Наступне відчуження такого майна на користь ТзОВ «Ресурс А» відбулося також 18.02.2014 р. та 25.02.2014 р.

Зазначені реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на спірне майно скасовані в судовому порядку.

В подальшому, право власності на спірне майно зареєстровано за АТ «Комерційний інвестиційний банк» 31.05.2019 р., тобто під час розгляду Господарським судом Львівської області справи № 914/1723/15 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочинів.

Рішення Господарського суду Львівської області від 08.04.2021 р. у справі № 914/1723/15 набрало законної сили 12.05.2021 р. Отже саме з цього моменту у позивача виникло право здійснити реєстрацію права власності на спірне майно.

Таким чином, у даному випадку строк позовної давності не сплив, а отже заява відповідача про застосування позовної давності не обґрунтована та не підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 163 ГПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

На час подання позову було неможливо встановити точну вартість нерухомого майна, витребування якого є предметом даного спору.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи не зазначення позивачем вартості нерухомого майна, витребування якого є предметом даного спору, а також неможливість встановлення точної вартості такого майна, ухвалою суду від 14.06.2022 р. у даній справі попередньо визначено розмір судового збору з розрахунку 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен об`єкт нерухомого майна, яке витребовується на суму 9924 грн. 00 коп. (4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Зазначена сума судового збору сплачена позивачем, що підтверджується квитанцією № 64С5-ХЕТ5-61Х6-ТВ5А від 23.06.2022 р.

Відповідно до п. 3 договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого 31.05.2019 р. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Єгер Н. Д., зареєстрованого в реєстрі за № 871, на підставі якого АТ «Комерційний інвестиційний банк» набуло право власності на нерухоме майно, витребування якого є предметом даного спору, загальна ринкова вартість спірного нерухомого майна складає 11163090,00 грн.

Отже, саме з цієї вартості слід виходити при обчисленні суми судового збору за розгляд позовної заяви у цій справі.

Таким чином, сума судового збору, яка підлягає сплаті за розгляд даної позовної заяви становить 167446 грн. 35 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача.

Враховуючи те, що позивачем частково сплачено судовий збір у розмірі 9924 грн. 00 коп., зазначена сума підлягає відшкодуванню позивачу, а різницю між сумою судового збору, яка підлягає сплаті за розгляд даної позовної заяви та сумою, сплаченою позивачем слід стягнути з відповідача в дохід Держаного бюджету України.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 3, 7, 11, 12, 42, 46, 73, 74, 75, 80, 86, 123, 129, 194, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт» до Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволити повністю.

2. Витребувати з незаконного володіння Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (вул. Юрія Гойди, буд. 10, м. Ужгород, 88000; ідентифікаційний код 19355562) майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт» (вул. Личаківська, буд 112, м. Львів, 79014; ідентифікаційний код 32784498), а саме:

- земельну ділянку за кадастровим номером :11:010:0056 площею 0,6667 га, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, 29, номер запису про право власності в державному реєстрі речових прав 31814811;

- земельну ділянку за кадастровим номером :11:010:0055 площею 0,6666 га, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, 29, номер запису про право власності в державному реєстрі речових прав 31814764;

- земельну ділянку за кадастровим номером :11:010:0054 площею 0,6667 га, що знаходяться за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Соломоново, вул. Перемоги, 29, номер запису про право власності в державному реєстрі речових прав 31814713;

- об`єкт незавершеного будівництва, завод по виготовленню конструкцій, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Соломоново, вул. Перемоги, буд. 29, на земельній ділянці за кадастровим номером :11:010:0055.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (вул.Юрія Гойди, буд. 10, м. Ужгород, 88000; ідентифікаційний код 19355562) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комлайт» (вул.Личаківська, буд. 112, м. Львів, 79014; ідентифікаційний номер 32784498) 9924 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (вул.Юрія Гойди, буд. 10, м. Ужгород, 88000; ідентифікаційний код 19355562) в дохід Державного бюджету України 157522 грн. 35 коп. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30 грудня 2022 року.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Цікало А.І.