ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1373/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В., розглянувши заяву ( вх. 2-1233/22 від 23.12.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Гемопласт" про забезпечення позову по справі №916/1373/22

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Гемопласт" (вул. Маяковського,57, офіс 1, Білгород-Дністровський, Одеська область,67700) до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ" (просп. Гагаріна, 12, корп А, офіс 411, Одеса, 65039) про стягнення 362402,34 грн.

та за зустрічной позовной заявой Товариства з обмеженою відповідальністю "ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ" (просп. Гагаріна, 12, корп А, офіс 411, Одеса, 65039) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Гемопласт" (вул. Маяковського,57, офіс 1, Білгород-Дністровський, Одеська область,67700) про стягнення 906317,81грн.

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія "Гемопласт" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ" про стягнення 362402,34грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору № 08/1001 від 01.08.2016

Ухвалою суду від 04.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

26.10.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ" звернулось до господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія "Гемопласт" про стягнення 906317,81грн.

Ухвалою суду від 14.11.2022 прийнято зустрічну позовну заяву за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Гемопласт" про стягнення 906317,81грн., до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі № 916/1373/22 за правилами загального позовного провадження.

23.12.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Гемопласт" до Господарського суду Одеської області надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 362402,34 грн., які належать Товариству з обмеженою відповідальністю ПДНА-КЕМИКАЛ- ЮГ, що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду у справі № 916/1373/22.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що 01 серпня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» (надалі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ» (надалі - відповідач) було укладено договір № 08/1001 за умовами якого позивач, як Продавець, продав, а відповідач, як Покупець, купив товари в кількості та в асортименті, що визначені у документах: рахунок, видаткова накладна, податкова накладна.

Відповідно до п.3.1 договору продавець продає свої товари на умовах FCA склад покупця: Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, 57. Датою переходу власності на товар до покупця вважається дата виписки видаткової накладної на товар.

Згідно з п.п. 4.1, 4.4 договору ціни на товар визначаються в рахунках-фактурах індивідуально для кожної поставки, або в додатках до даного договору. Подавець зобов`язується надати всі необхідні корегуючи бухгалтерські документи, пов`язані з перерахунком коштів на рахунок продавця та різницею в сумах заборгованості в гривнях.

У відповідності до розділу 5 договору платежі за відвантажений здійснюються шляхом 70% передоплати згідно виставленого продавцем рахунку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця, 30% протягом 10 днів здати отримання товару, якщо інше не передбачено додатками до даного договору. Датою платежу вважається дата зарахування коштів па рахунок продавця.

Відповідно до розділу 7 договору терміни поставки узгоджуються сторонами додатково у письмовій формі або у вигляді додатків до даного договору. Терміни поставки товару можуть бути змінені під час переписки при взаємній згоді сторін.

За п.10.1 договору всі спори і розходження, які можуть виникнути з діючого договору або в зв`язку з ним, будуть вирішені безпосередньо між продавцем та покупцем шляхом взаємної згоди, а в випадку неможливості вирішення спірних питань шляхом переговорів спір передається на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Згідно п.п. 11.1, 11.3 договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Всі зміни і доповнення до даного договору дійсні при умові, якщо вони здійснені в письмовій формі і підписані уповноваженими особами обох сторін. Зміни кількості, термінів поставки та показників якості окремого товару, асортименту, цін можуть узгоджуватись сторонами шляхом укладання додатків до даного договору.

05.10.2018 р. між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до договору №08/1001 від 01.08.2016, в якій сторони дійшли згоди про продовження дії договору №08/1001 від 01.08.2016, у зв`язку з чим погодили нову редакцію п.11.1 договору: «Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним».

Під час перевірки господарських операцій за вказаним договором позивачем було встановлено, що оплата деяких рахунків, які були виставлені відповідачем, була здійснена помилково та на суму, яка більше ніж вказана у рахунках, а також встановлено факт того, що після оплати деяких рахунків відповідачем не було поставлено товар.

Таким чином предметом позову є стягнення з відповідача має бути стягнуто грошові кошти: в сумі 171758,34 грн. - за невиконання своїх зобов`язань з поставки оплаченого товару, та в сумі 190644,00 грн. - повернення помилково перерахованих коштів, які є безпідставно набутим майном, так як перераховані у розмірі більшому, ніж вартість товару. Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 14.10.2014 року у справі №3-138гс14 зобов`язання щодо повернення суми, сплаченої понад вартість товару за правовою природою є таким, що виникло у зв' язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, а всього на суму 362402,34 грн.

Також, заявник зазначає, що певні дії відповідача за первісним позовом свідчать про те, що відповідач намагається будь- якими заходами затягнути розгляд справи № 916/1373/22, з метою відстрочення задоволення обґрунтованих вимог позивача за первісним позовом, а саме під час судового засідання, яке відбулось 07.12.2022 року представник позивача за зустрічним позовом зазначив, що позивачем за зустрічним позовом не отримано відзив на зустрічну позовну заяву, що стало підставою для оголошення перерви у судовому засіданні до 11.01.2023 року, однак, зазначене спростовується інформацією з сайту ДППЗ «Укрпошта» про рух поштового відправлення 424, яким було відправлено відзив на зустрічний позов на адресу відповідача. Згідно цієї інформації відзив на зустрічний позов було отримано ТОВ «ПДНА-КЕМИКАЛ- ЮГ» 27.11.2022 року, що свідчить про намагання позивача за зустрічним позовом необгрунтовано затягнути розгляд справи № 916/1373/22.

Крім того, заявник стверджує, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених майнових прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, подавши позов, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду справи ТОВ ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ вчинить дії на виведення коштів з рахунків підприємства, з врахуванням відсутності нерухомого майна у власності останнього, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.08.2022 року позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів особи.

Відповідно до ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Проаналізувавши наявні докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Гемопласт" про забезпечення позову виходячи з наступного.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.ч.1, 3, 4 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч.1, 3-6, 8 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на ефективний засіб юридичного захисту встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, рішення, яким суд забезпечує позов, як ефективний засіб юридичного захисту повинне бути реальним (тобто таким, яке забезпечує дієвий правовий захист від свавілля контрагента) та своєчасним.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім право на суд, яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі Кюблер проти Німеччини, заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені правом на суд.

У провадженні з розгляду заяви про забезпечення позову суд позбавлений можливості встановлювати законність і обґрунтованість дій відповідачів, позаяк такий предмет розгляду належить здійснювати в порядку позовного провадження. Сутність забезпечення позову шляхом зупинення вчинення певних дій в межах виконавчого провадження покликана захистити заявника від свавільних дій осіб, якщо крім усього такі дії носять непередбачувані, швидкі та невідворотні елементи. Таким чином, у цьому провадженні суд встановлює обґрунтованість заходів забезпечення з урахуванням розумності та адекватності вимог заявника, його доводів, відповідності наведених в приписах підстав із положеннями закону.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Наразі, забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою ним в ухвалі від 20.08.2018 у справі № 917/1390/17.

Згідно зі ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ознайомившись з матеріалами справи та поданою заявою про забезпечення позову з, дослідивши у сукупності та оцінивши у відповідності до ст. 86 ГПК України докази, які подані заявником в їх обґрунтування суд дійшов висновку про те, що заявлений такий захід забезпечення позову як забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі у розмірі 362402,34 грн., які належать Товариству з обмеженою відповідальністю ПДНА-КЕМИКАЛ- ЮГ, що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду у справі № 916/1373/22 є обґрунтованим, адекватним та співрозмірним із заявленими вимогами.

Невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених майнових прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернеться до суду, подавши позов, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду справи Товариство з обмеженою відповідальністю ПДНА-КЕМИКАЛ- ЮГ вчинить дії на виведення коштів з рахунків підприємства, з врахуванням відсутності нерухомого майна у власності останнього, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.08.2022 позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів особи.

Водночас, інші обставини спірних відносин між сторонами підлягатимуть встановленню у межах розгляду справи по суті.

Крім того, вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди заявнику.

Суд наголошує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Крім того, обраний заявником спосіб щодо накладення арешту на грошові кошти відповідача забезпечення позову є співмірним із вимогами щодо стягнення штрафних санкцій, спрямований на запобігання ймовірним порушенням прав заявника, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін та не суперечить ст.137 ГПК України.

При цьому, судом враховано правову позицію, викладену у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України: "З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Керуючись статтями 2, 13, 76, 79, 86, 136, 137, 140, 144, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити заяву про забезпечення позову від 23.12.2022 за вх.№ 2-1233/22 Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Гемопласт" .

2. Накласти арешт на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 362 402,34 грн. (триста шістдесят дві тисячі чотириста дві грн. 42 коп.), які належать Товариству з обмеженою відповідальністю ПДНА-КЕМИКАЛ- ЮГ(просп. Гагаріна, 12, корп А, офіс 411, Одеса, 65039, ), що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду у справі № 916/1373/22.

3. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Гемопласт" (вул. Маяковського,57, офіс 1, Білгород-Дністровський, Одеська область,67700, ).

5. Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ" (просп. Гагаріна, 12, корп А, офіс 411, Одеса, 65039, ).

6. У відповідності до ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 23.12.2022 та згідно ч.8 ст.140, ч.9 ст.141, ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення. Згідно ч.8 ст.140 ГПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

7. Згідно ч.1 ст.144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню.

8. Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строки, визначені ст.12 Закону України „Про виконавче провадження.

Суддя Літвінов Сергій Володимирович