ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2022 р. Справа № 910/11922/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом

(відповідача за зустрічним позовом): Юзефович А.О. (у режимі відеоконференції)

від відповідача за первісним позовом

(позивача за зустрічним позовом): не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 (повний текст рішення складено та підписано 21.06.2022) (суддя Турчин С.О.)

у справі № 910/11922/21 Господарського суду міста Києва

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000"

про стягнення 78 706,40 євро

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУНІК"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог за первісним позовом

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТУНІК" (далі - ТОВ "ТУНІК", позивач за первісним позовом) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" (далі - ТОВ "ТЕМП-2000", відповідач за первісним позовом) про стягнення заборгованості в розмірі 78 706,40 євро.

2. Позовні вимоги ТОВ "ТУНІК" обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ "ТЕМП-2000" зобов`язань, взятих на себе за договором поставки № 2/2021 від 15.02.2021, що укладений між ними, в частині оплати за фактично поставлений товар за період з 13.04.2021 по 13.05.2021.

Короткий зміст і підстави позовних вимог за зустрічним позовом

3. ТОВ "ТЕМП-2000" (позивач за зустрічним позовом), у свою чергу, звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до ТОВ "ТУНІК" (відповідач за зустрічним позовом) про визнання договору поставки № 2/2021 від 15.02.2021 недійсним.

4. В обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ "ТЕМП-2000" зазначило, що, виходячи з положень ч. 2 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", для укладання договору, сума якого перевищує 50 % вартості чистих активів ТОВ "ТЕМП-2000", його виконавчий орган (та/або представник) повинен був отримати згоду загальних зборів учасників ТОВ "ТЕМП-2000", що в порушення вказаної імперативної норми зроблено не було. Таким чином, на думку позивача за зустрічним позовом, дії директора ТОВ "ТЕМП-2000" не відповіли внутрішній волі цього товариства.

5. Крім того, ТОВ "ТЕМП-2000" послалось на те, що не підписувало спірний договір.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

6. Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 у справі № 910/11922/21 первісний позов задоволено повністю; стягнуто з ТОВ "ТЕМП-2000" на користь ТОВ "ТУНІК" заборгованість у сумі 78 706,40 євро та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 180,60 євро. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

7. Задовольняючи первісний позов, місцевий господарський суд виходив з того, що договір поставки є укладеним, з огляду на виконання узгоджених умов цього договору як з боку ТОВ "ТУНІК" (поставка товару), так і з боку ТОВ "ТЕМП-2000" (оплата за договором). Так, поставка позивачем за первісним позовом відповідачу за первісним позовом товару на загальну суму 192 106,74 євро підтверджена наявними у матеріалах справи товарно-транспортними накладними за період з 24.02.2021 по 13.05.2021 та CMR з відмітками перевізників. Окрім того, наданими Державною митною службою України відомостями підтверджується подання у спірний період ТОВ "ТЕМП-2000" митних декларацій для митного оформлення товарів, постачальником яких є ТОВ "ТУНІК" згідно з товарно-транспортними накладними за період з 24.02.2021 по 13.05.2021. ТОВ "ТЕМП-2000" здійснено часткову оплату вартості поставленого товару на суму 113 400,34 євро. Обставин, наведених ТОВ "ТУНІК" у позові, ТОВ "ТЕМП-2000" належними доказами не спростувало, доказів на спростування поставки товару на спірну суму 78 706,40 євро не надало, оплату товару на вказану суму не здійснило.

8. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, місцевий господарський суд виходив з того, що норма ч. 1 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вказує на можливість визначення в статуті товариства ознак значного правочину в залежності від вартості предмета правочину та інших критеріїв. Водночас до статуту ТОВ "ТЕМП-2000" не включено положень щодо визначення критеріїв значного правочину, та, відповідно, відсутній і особливий порядок надання згоди органом Товариства на його вчинення. Навпаки, пунктом 11.1 статуту ТОВ "ТЕМП-2000" визначено, що директор Товариства має право, зокрема, укладати договори та інші угоди; проводити без довіреності всі юридичні дії від імені Товариства; будь-яких обмежень чи застережень для укладення договорів, зокрема, з урахуванням їх ціни чи умов, положення статуту ТОВ "ТЕМП-2000" не містять.

9. Водночас, як вказав суд першої інстанції, норма ч. 2 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" є імперативною і вказує на необхідність надання згоди загальними зборами у будь-якому випадку, якщо йдеться про вчинення правочину, вартість якого станом на дату вчинення перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності. Однак, на підтвердження обставин того, що вартість договору перевищує 50 відсотків вартості чистих активів ТОВ "ТЕМП-2000", позивачем за зустрічним позовом не надано жодних належних доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

10. Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ "ТЕМП-2000" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням уточнених вимог прохальної частини апеляційної скарги (на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022) просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 у справі № 910/11922/21 в частині первісних позовних вимог і ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову ТОВ "ТУНІК" до ТОВ "ТЕМП-2000" про стягнення 78 706,40 євро.

11. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ТОВ "ТЕМП-2000" посилається на те, що:

- суд першої інстанції порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права;

- ТОВ "ТЕМП-2000" не підписувало договір поставки № 2/2021 від 15.02.2021, що доданий до первісного позову; екземпляр, що наданий позивачем за первісним позовом, не має юридичної сили та не обов`язковий для виконання сторонами;

- у договорі поставки № 2/2021 від 15.02.2021 не передбачено використання електронного підпису та електронних документів;

- без накладеного електронного цифрового підпису електронний документ не може вважатися створеним і тому не може розглядатися судом як доказ, однак суд першої інстанції не з`ясував ці обставини і не надав цьому відповідну оцінку;

- відповідно до доданого позивачем до первісної позовної заяви договору, а саме п.п. 4.1, 1.2, 2.1, 3.2, кількість та строки поставки товару зазначаються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору, однак ТОВ "ТУНІК" не було додано відповідних доказів (у тому числі специфікацій) на підтвердження ціни та кількості товару, відповідно, в позові не обґрунтована та не доведена ціна позову;

- згідно з доданим ТОВ "ТУНІК" до первісної позовної заяви договором, а саме п. 3.4, датою поставки товару є дата митного оформлення товару на території України, однак позивачем за первісним позовом не було додано відповідних доказів на підтвердження того, що товар пройшов митне оформлення на території України усіх ТТН;

- між сторонами дійсно існували договірні відносини, однак сторони виконали всі свої зобов`язання; обставини, викладені в первісній позовній заяві, не відповідають дійсності та не підтверджені ніякими доказами;

- при зверненні до суду ТОВ "ТУНІК" повинно було подати належним чином завірені копії письмових доказів відповідно до вимог Гаазької конвенції 1961 року, однак суд першої інстанції не з`ясував ці обставини і не надав цьому відповідну оцінку;

- ТОВ "ТУНІК" у порушення вимог ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не обґрунтувало неможливість подання доказів у встановлений строк з причин, що не залежали від нього, тому відповідні докази не повинні були бути прийняті судом першої інстанції, а суд не надав цьому значення;

- суд першої інстанції не врахував, що постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" встановлено мораторій на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або особи, пов`язані з державою-агресором; суд не врахував, що ТОВ "ТУНІК" є резидентом Республіки Білорусь, з території якої здійснюється збройна агресія щодо України, та не зупинив провадження у даній справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

12. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2022 апеляційну скаргу ТОВ "ТЕМП-2000" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 у справі № 910/11922/21 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ТЕМП-2000" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 у справі № 910/11922/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 18.10.2022 о 10:00.

14. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 розгляд апеляційної скарги відкладено на 01.11.2022 о 09:45.

15. Судове засідання, призначене на 01.11.2022 о 09:45, не відбулось у зв`язку з технічною неможливістю проведення судового засідання через відсутність енергопостачання в приміщенні Північного апеляційного господарського суду 01.11.2022 з 09:18 до 16:04, що підтверджується відповідним актом Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022.

16. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ТОВ "ТЕМП-2000" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 у справі № 910/11922/21; розгляд апеляційної скарги призначено на 22.11.2022 о 10:15.

17. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 розгляд апеляційної скарги відкладено на 29.11.2022 о 09:50; постановлено, що особа, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - представник ТОВ "ТУНІК" Юзефович А.О.

18. Зважаючи на воєнний стан в Україні, апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками апеляційного провадження своїх процесуальних прав та вирішення справи.

Позиції учасників справи

19. ТОВ "ТУНІК" у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги ТОВ "ТЕМП-2000" заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін, вважаючи оскаржуване рішення суду законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Явка представників учасників справи

20. У судовому засіданні 29.11.2022 взяв участь представник ТОВ "ТУНІК" Юзефович А.О. у режимі відеоконференції відповідно до ухвали Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022.

21. Представник ТОВ "ТЕМП-2000" у судове засідання 29.11.2022 не з`явився. Усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

22. З огляду на те, що неявка представника ТОВ "ТЕМП-2000" не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).

23. Представник ТОВ "ТУНІК" у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

24. Згідно з наданим позивачем за первісним позовом до матеріалів справи договором поставки № 2/2021 від 15.02.2021 (далі - Договір, том 1, арк. справи 19-20) ТОВ "ТУНІК" (постачальник) зобов`язалося поставити, а ТОВ "ТЕМП-2000" (покупець) - прийняти та оплатити відходи поліетилену у вигляді обрізків плівки безкольорової або кольорової (далі - товар).

25. За поясненнями позивача за первісним позовом, листом від 15.02.2021 з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2, що надавалась директором ТОВ "ТЕМП-2000" ОСОБА_1 для обміну документами, на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належить управляючому ТОВ "ТУНІК" ОСОБА_2, був направлений лист з повідомленням реквізитів рахунку в євро ТОВ "ТЕМП-2000" для зазначення їх у Договорі.

Листом від 18.02.2021 з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 направлений лист, додатком до якого був Договір, з коментарями щодо внесення до його проекту змін.

23.02.2021 ТОВ "ТУНІК" направлений електронний лист директору ТОВ "ТЕМП-2000" з підписаним позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) Договором, специфікацією, установчими документами та свідоцтвом про державну реєстрацію ТОВ "ТУНІК".

Листом від 23.02.2021 ТОВ "ТЕМП-2000" направило на адресу ТОВ "ТУНІК" підписаний Договір.

Листом від 24.02.2021 на адресу управляючого ТОВ "ТУНІК" була повторно направлена сканкопія підписаного Договору.

26. Згідно з п. 1.2 Договору поставка товару здійснюється окремими партіями на основі відповідних рахунків (інвойсів) та узгоджених сторонами Договору специфікацій, які оформляються окремо на кожну партію товару.

27. Сума за Договором визначається як сума за всіма товаросупровідними документами, специфікаціями, які є невід`ємною частиною Договору. На момент укладення Договору орієнтовна сума Договору становить 336 000,00 євро (п. 1.3 Договору).

28. Згідно зі специфікацією від 15.02.2021 до Договору постачальник зобов`язаний поставити покупцю товар - відходи поліетилену у вигляді обрізків плівки безкольорової та кольорової - на загальну суму 336 000,00 євро.

29. Пунктом 3.3 Договору передбачено, що постачальник разом з товаром повинен надати покупцю такі документи:

- рахунок-фактуру (інвойс);

- сертифікат походження товару форми СТ-1 (оригінал);

- копію експортної вантажної митної декларації;

- товарно-транспортну накладну (CMR) в оригіналі;

- специфікацію в оригіналі.

30. Відповідно до п. 3.4 Договору датою поставки вважається дата митного оформлення товару на території України.

31. Пунктами 4.1, 4.2 Договору передбачено, що ціна на товар, що поставляється за цим Договором, вказується у специфікаціях. Ціна на товар приймається на умовах поставки (FCA - в м. Мінськ, Білорусь, відповідно до правил "Інкотермс", в редакції 2010 року).

32. Згідно з п. 5.1 Договору розрахунки за Договором здійснюються в безготівковій формі в євро.

33. Оплата здійснюється у розмірі 100 % вартості партії товару протягом одного робочого дня з моменту відвантаження товару по кожній окремій партії товару на підставі рахунка-фактури (п. 5.3 Договору).

34. Згідно з матеріалами справи, на підставі Договору, в період із лютого по травень 2021 року позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) здійснив поставку відповідачу за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) товару на суму 192 106,74 євро, на підтвердження чого ТОВ "ТУНІК" надано до справи належним чином засвідчені відповідно до ст. 91 ГПК України копії: товарно-транспортних накладних серії НВ № 0775886 від 24.02.2021, серії НВ № 0775492 від 03.03.2021, серії НВ № 0775903 від 03.03.2021, серії НВ № 0775908 від 05.03.2021, серії НВ № 0775925 від 12.03.2021, серії ПМ № 3510002 від 12.03.2021, серії НВ № 0775927 від 12.03.2021, серії НВ № 0775949 від 18.03.2021, серії БИ № 2753500 від 23.03.2021, серії БИ № 2753499 від 23.03.2021, серії ПМ № 3510303 від 24.03.2021, серії ПМ № 3510310 від 29.03.2021, серії ПМ № 3510311 від 30.03.2021, серії ПМ № 3510317 від 01.04.2021, серії ПМ № 3510313 від 01.04.2021, серії ПМ № 3510318 від 02.04.2021, серії ПМ № 3510328 від 06.04.2021, серії ПМ № 3510331 від 07.04.2021, серії ПМ № 3510333 від 09.04.2021, серії ПМ № 3510315 від 13.04.2021, серії ПМ № 3510340 від 14.04.2021, серії ПМ № 3510339 від 14.04.2021, серії ПМ № 3510338 від 14.04.2021, серії ПМ № 3510349 від 20.04.2021, серії ПМ № 3510347 від 20.04.2021, серії ПМ № 3510348 від 20.04.2021, серії ПМ № 3510352 від 23.04.2021, серії ПМ № 3510355 від 27.04.2021, серії ПМ № 3510356 від 28.04.2021, серії ПМ № 3510360 від 06.05.2021, серії ПМ № 3510361 від 13.05.2021; рахунків-фактур за період з 24.02.2021 по 13.05.2021; CMR за період з 24.02.2021 по 13.05.2021 з відмітками перевізників.

35. Відповідно до платіжних ордерів № 68688 від 01.04.2021, № 70472 від 06.04.2021, № 74375 від 13.04.2021, № 77342 від 19.04.2021, № 78677 від 21.04.2021, № 80374 від 23.04.2021, № 81029 від 26.04.2021, № 82328 від 28.04.2021, № 86142 від 05.05.2021, № 84139 від 03.05.2021, № 67007 від 30.03.2021, № 87806 від 07.05.2021, № 90073 від 13.05.2021, № 91793 від 17.05.2021 ТОВ "ТЕМП-2000" здійснило часткову оплату товару на суму 113 400,34 євро.

36. Позивач за первісним позовом, посилаючись на те, що відповідач за первісним позовом у порушення взятих на себе зобов`язань не здійснив оплату на загальну суму 78 706,40 євро за товар, поставлений згідно з товарно-транспортними накладними серії ПМ № 3510315 від 13.04.2021 на суму 6 786,00 євро, серії ПМ № 3510340 від 14.04.2021 на суму 5 827,80 євро, серії ПМ № 3510339 від 14.04.2021 на суму 8 101,60 євро, серії ПМ № 3510338 від 14.04.2021 на суму 6 192,00 євро, серії ПМ № 3510349 від 20.04.2021 на суму 6 656,00 євро, серії ПМ № 3510347 від 20.04.2021 на суму 6 027,00 євро, серії ПМ № 3510348 від 20.04.2021 на суму 6 153,00 євро, серії ПМ № 3510352 від 23.04.2021 на суму 5 900,80 євро, серії ПМ № 3510355 від 27.04.2021 на суму 6 748,80 євро, серії ПМ № 3510356 від 28.04.2021 на суму 8 008,80 євро, серії ПМ № 3510360 від 06.05.2021 на суму 6 303,00 євро, серії ПМ № 3510361 від 13.05.2021 на сум 6 001,60 євро, просив суд стягнути з ТОВ "ТЕМП-2000" заборгованість у розмірі 78 706,40 євро.

37. У свою чергу, при розгляді зустрічного позову ТОВ "ТЕМП-2000" про визнання недійсним договору поставки № 2/2021 від 15.02.2021 місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що зі сторони ТОВ "ТЕМП-2000" Договір укладений директором ТОВ "ТЕМП-2000" ОСОБА_1 .

38. Відповідно до п. 9.1 статуту ТОВ "ТЕМП-2000" у редакції від 24.10.2018 органами управління Товариства є: загальні збори учасників Товариства - вищий орган Товариства; директор Товариства - виконавчий орган Товариства.

39. Згідно з п. 11.1 статуту ТОВ "ТЕМП-2000" директор Товариства має право, зокрема, першого підпису всіх фінансових та господарських документів від імені Товариства; укладати договори та інші угоди; провадити без довіреності всі юридичні дії від імені Товариства; розпоряджатись відповідно до Статуту та законодавства України майном Товариства, в тому числі коштами.

40. Відповідно до п. 1.3 Договору та специфікації від 15.02.2021 сума Договору становить 336 000,00 євро.

41. За доводами позивача за зустрічним позовом, сума Договору перевищує 50 % вартості чистих активів ТОВ "ТЕМП-2000", а відтак Договір, укладений директором Товариства без згоди загальних зборів учасників ТОВ "ТЕМП-2000", суперечить вимогам ч. 2 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

42. Також, за обґрунтуванням позивача за зустрічним позовом, ТОВ "ТЕМП-2000" не підписувало договір поставки № 2/2021 від 15.02.2021.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

43. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

44. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

45. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

46. За статтею 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

47. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

48. Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

49. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

50. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20.

51. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

52. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

53. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

54. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

55. Як визначено у ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

56. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

57. Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Норми вказаної статті кореспондуються із приписами статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

58. Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

59. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

60. Частинами першою, другою статті 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

61. Відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

62. Частиною першою статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

63. Згідно зі ст. 207 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

64. Зі змісту п. 8.3 Договору вбачається, що будь-які пов`язані з цим Договором документи (доповнення, зміни та інше), а також сам Договір, оформлені сторонами в письмовому вигляді, підписані уповноваженими особами з додаванням печатки їх організації і передані засобами факсимільного чи електронного зв`язку, мають юридичну силу і обов`язкові для виконання сторонами, з подальшою заміною копії Договору на оригінал.

65. Як визначено у ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

66. Згідно зі ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

67. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

68. За змістом п. 12 ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги", електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

69. Згідно зі ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо). Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (ч. 1). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (ч. 2). Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (ч. 3). Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу (ч. 4). Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч. 5).

70. У постанові Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 922/51/20 зазначено, що учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 ГПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України). Таким чином, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

71. Як зазначено в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, сторонами не надано суду оригіналу договору поставки № 2/2021 від 15.02.2021, як і не надано підписаного електронним підписом Договору (з можливістю ідентифікувати підписантів Договору) в розумінні вищенаведених приписів законодавства.

72. Водночас, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України).

73. Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

74. Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Фактичне виконання сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного.

Такі правові висновки зроблені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі № 921/184/21.

75. Як встановлено місцевим господарським судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, ТОВ "ТУНІК" та ТОВ "ТЕМП-2000" шляхом електронного листування здійснили обмін сканованими примірниками Договору.

76. ТОВ "ТУНІК" згідно з товарно-транспортними накладними здійснювало ТОВ "ТЕМП-2000" поставку товару, що останнім не заперечується (ТОВ "ТЕМП-2000" заперечило отримання товару за товарно-транспортними накладними, за якими позивачем за первісним позовом заявлено про заборгованість).

77. У свою чергу, ТОВ "ТЕМП-2000" відповідно платіжних ордерів, датованих з 01.04.2021 по 17.05.2021, які додані до матеріалів справи, здійснило часткову оплату поставленого ТОВ "ТУНІК" товару. При цьому, у призначенні платежу платіжних ордерів зазначено, що оплата здійснюється згідно з контрактом № 2/2021 від 15.02.2021. Крім того, як встановлено в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, у судовому засіданні 12.01.2022 представник ТОВ "ТЕМП-2000" підтвердив факт оплати згідно з наявними у матеріалах справи платіжними ордерами у період з 01.04.2021 по 17.05.2021.

78. На підставі встановлених обставин справи, а саме: виконання узгоджених умов Договору як з боку ТОВ "ТУНІК" (поставка товару), так і з боку ТОВ "ТУНІК" (оплата за Договором), місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що договір поставки № 2/2021 від 15.02.2021 є укладеним.

79. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

80. За приписами частини першої статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

81. У силу вимог ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

82. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

83. Аналогічна норма передбачена ч. 1 ст. 193 ГК України.

84. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

85. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

86. За змістом п. 5.3 Договору, оплата товару здійснюється у розмірі 100 % вартості партії товару протягом одного робочого дня з моменту відвантаження товару по кожній окремій партії на підставі рахунка-фактури.

87. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

88. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 11.09.2020 у справі № 910/16505/19.

89. Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Такі правові висновки наведено в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20.

90. Як встановив місцевий господарський суд та свідчать матеріали справи, поставка позивачем за первісним позовом відповідачу за первісним позовом товару на спірну суму 78 706,40 євро підтверджується товарно-транспортними накладними серії ПМ № 3510315 від 13.04.2021, серії ПМ № 3510340 від 14.04.2021, серії ПМ № 3510339 від 14.04.2021, серії ПМ № 3510338 від 14.04.2021, серії ПМ № 3510349 від 20.04.2021, серії ПМ № 3510347 від 20.04.2021, серії ПМ № 3510348 від 20.04.2021, серії ПМ № 3510352 від 23.04.2021, серії ПМ № 3510355 від 27.04.2021, серії ПМ № 3510356 від 28.04.2021, серії ПМ № 3510360 від 06.05.2021, серії ПМ № 3510361 від 13.05.2021 та рахунками-фактурами № 19-Т від 13.04.2021, № 22-Т від 14.04.2021, № 21-Т від 14.04.2021, № 20-Т від 14.04.2021, № 25-Т від 20.04.2021, № 23-Т від 20.04.2021, № 24-Т від 20.04.2021, № 26-Т від 23.04.2021, № 27-Т від 27.04.2021, № 28-Т від 28.04.2021, № 29-Т від 06.05.2021, № 30-Т від 13.05.2021. Також, у матеріалах справи наявні CMR за спірний період з відмітками про отримання товару ТОВ "ТЕМП-2000". При цьому, у всіх цих документах міститься посилання на договір № 2/2021 від 15.02.2021.

91. Крім того, згідно з наданими Державною митною службою України відомостями, витребуваними ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 у даній справі, підтверджується подання у спірний період ТОВ "ТЕМП-2000" митних декларацій для митного оформлення товарів, постачальником яких є ТОВ "ТУНІК", відповідно до вищенаведених товарно-транспортних накладних.

92. ТОВ "ТЕМП-2000", у свою чергу, здійснило часткову оплату вартості поставленого товару на суму 113 400,34 євро.

93. У порушення взятих на себе зобов`язань оплату поставленого позивачем за первісним позовом товару на суму 78 706,40 євро ТОВ "ТЕМП-2000" не здійснило.

94. При цьому, за наслідками дослідження наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ТОВ "ТЕМП-2000" не спростувало належними доказами обставин, наведених у первісному позові, доказів на спростування поставки товару на спірну суму 78 706,40 євро суду та доказів його оплати суду не надало.

95. За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "ТУНІК" та наявність правових підстав для їх задоволення.

96. Щодо висновків суду першої інстанції в частині зустрічного позову ТОВ "ТЕМП-2000", колегія суддів апеляційної інстанції враховує таке.

97. У силу приписів ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

98. Як вбачається зі змісту апеляційної скарги ТОВ "ТЕМП-2000" з урахуванням уточнених вимог прохальної частини апеляційної скарги, в частині висновків суду щодо зустрічного позову рішення суду першої інстанції не оскаржується, відтак, відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України в цій частині рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку не переглядається. При цьому, підстав для виходу за межі доводів та вимог апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не встановлено.

99. Щодо доводів апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації", згідно з якою, на думку скаржника, суд мав зупинити провадження у даній справі, оскільки ТОВ "ТУНІК" є резидентом Республіки Білорусь, з території якої здійснюється збройна агресія щодо України, слід зазначити таке.

100. У ст. 227 ГПК України визначено виключний перелік випадків, у яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, а у ст. 228 ГПК України - виключний перелік випадків, у яких суд має право зупинити провадження у справі.

101. Однак обставини, наведені ТОВ "ТЕМП-2000", не є підставою для зупинення провадження у справі в розумінні процесуального закону (ст.ст. 227, 228 ГПК України).

102. За таких обставин, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні клопотання ТОВ "ТЕМП-2000" про зупинення провадження у даній справі.

103. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), де зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

104. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

105. У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

106. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ТОВ "ТЕМП-2000" відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

107. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

108. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 у справі № 910/11922/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати

109. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 у справі № 910/11922/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами і плановими, аварійними та екстреними відключеннями електроенергії по місту Києву, а також враховуючи перебування суддів Демидової А.М., Ходаківської І.П., Владимиренко С.В. з 26.12.2022 по 28.12.2022 (включно) у відпустці, повний текст постанови складено та підписано - 29.12.2022.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко