ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2022 року м.Дніпро Справа № 904/8837/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чус О.В. (доповідач),

судді Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Солодова І.М.

від позивача: Воложаніна О.Д. (ЦАГС); Маліцька Ю.С. (поза межами суду)

інші представники сторін не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ФІДЕЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022 (повний текст виготовлено 15.08.2022, суддя Золотарьова Я.С.) у справі № 904/8837/21

за позовом Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, м. Київ, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ФІДЕЯ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 4 415 007,55 грн

ВСТАНОВИВ:

Київська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Центрального регіону в інтересах держави в особи Міністерства оборони України звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю " ФІРМА "ФІДЕЯ" та просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 4 415 007,55 грн, з яких: 1 355 101,33 грн - пеня, 3 059 906,22 грн - штраф.

Прокурор вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання для державних потреб нафти та дистилятів (09130000-9) (авіаційний газ), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/20/60 від 28.08.2020 в частині поставки товару. У зв`язку із чим прокурором нараховано відповідачу пеню у розмірі 1 355 101,33 грн та 7 % штрафу у розмірі 3 059 906,22 грн на підстав пункту 7.3.2 договору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022 у даній справі позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ФІДЕЯ на користь Міністерства оборони України пеню у розмірі 1 355 101,33 грн та штраф у розмірі 3 059 906,22 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ФІДЕЯ" на користь Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону судовий збір у розмірі 66 225,11 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ФІДЕЯ" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач зробив все від себе належне аби виконати умови договору поставки № 286/1/20/60. Позивачем не доведено, що за наслідками не виконання відповідачем своїх зобов`язань була нанесена значна або інша шкода позивачу. Вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій за не поставку продукції не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю в договорі відповідальності за невиконання зобов`язання по поставці продукції та фактичному отриманні забезпечення виконання договору у розмірі 1 311 388 грн. Також скаржник вважає, що штрафні санкції які позивач намагається застосувати до відповідача є надвеликими та такими, що можуть суттєво вплинути на майновий стан відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2022 року у справі № 904/8837/21 визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Чус О.В., Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.09.2022 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/8837/21. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/8837/21.

09.09.2022 матеріали справи № 904/8837/21 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ФІДЕЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022 у справі № 904/8837/21- залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору, надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ФІДЕЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022 у справі № 904/8837/21. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 10.11.2022 о 10 год. 40 хв.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому зазначено про те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами у даній справі. До того ж, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про недоведеність з боку відповідача існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, а тому позов спеціалізованої прокуратури задовольнив у повному обсязі. Разом із тим, порушення строків виконання умов договору впливає на ефективність обороноздатності нашої держави, а невиконання чи неналежне виконання своїх договірних зобов`язань сторонами, які укладають договори з МОУ, спричиняють шкоду державі. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2022 (у зв`язку з участю, на підставі наказу Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2022р. №17-а, у семінарських заняттях по підвищенню кваліфікації діяльності органів суддівського самоврядування судді Дарміна М.О.) у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Чус О.В. судді: Орєшкіна Е.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.11.2022 заяву (клопотання) Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону задоволено. Визначено провести судове засідання у справі № 904/8837/21, призначене на 10.11.2022 о 10 год. 40 хв з Київською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

10.11.2022 у судовому засіданні оголошено перерву до 24.11.2022 о 11:20.

Згідно акту Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2022 судове засідання 24.11.2022 не відбулося, у зв`язку з відсутністю електроенергії у Центральному апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2022 повідомлено учасників справи про судове засідання у справі № 904/8837/21, яке відбудеться 15.12.2022 на 10:00 годин.

15.12.2022 відповідач наданим процесуальним правом не скористався та не забезпечив явку в судове засідання повноважних представників.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

15.12.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Міністерством оборони України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» (постачальник) було укладено договір № 286/1/20/60 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний газ), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 28.08.2020 (арк.с.16).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується постачати у 2020 році нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний газ) (лот 6: (09131000-6) авіаційний газ (паливо для реактивних двигунів РТ та/або паливо ТС-1 для реактивних двигунів та/або паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1), а саме: паливо для реактивних двигунів РТ та/або паливо ТС-1 для реактивних двигунів та/або паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1 (далі продукція) для потреб Міністерства оборони України згідно Специфікації, а замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами з специфікацією, згідно якої, найменування продукції - Паливо для реак тивних двигунів РТ (61-000-6974) та/або паливо ТС-1 для реактивних двигунів (61-000-6972) та/або паливо авіаційне для газо турбінних двигунів Джет А-1) (61-003-4718), строк постачання з 01.11.2020 по 30.11.2020, загальна кількість 2 700,00 тонн, вартість продукції без ПДВ 36 427 455, 00 грн, загальна вартість продукції з ПДВ 43 712 946, 00 грн.

Замовник має право зменшувати обсяги закупівлі за договором залежно від реального фінансування видатків (пункт 1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що якість продукції повинна відповідати вимогам, визначеним фізико-хімічним властивостям ГСТУ 320.00149943.007-97; ГСТУ 320.00149943.011-99; ДСТУ 4796:2007 і підтверджуватись документально в установленому порядку (паспортами, сертифікатами відповідності).

Одержувачами продукції є військові частини, склади (бази) пального, центри забезпечення пальним згідно з рознарядками Міністерства, що є невід`ємними частинами договору (пункт 2.2 договору).

Згідно пункту 3.1 договору, ціна договору становить без ПДВ 36 427 455,00 грн, крім того ПДВ 7 285 491,00 грн. Ціна договору, що підлягає оплаті становить 43 712 946,00 грн, у тому числі податок на додану вартість та вартість вантажних робіт в місцях завантаження і транспортні витрати.

Розрахунок за фактично поставлену продукцію здійснюється впродовж 30 календарних днів (за умовами надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання Постачальником до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України належним чином оформлених документів, передбачених цим договором, але не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення поточного бюджетного року (пункт 4.1 договору).

Постачання продукції одержувачам замовника здійснює постачальник виключно за номенклатурою, у кількостях, у строки та за адресами, що зазначені в рознарядках МОУ (пункт 5.2 договору).

Відповідно до пункту 6.3 договору постачальник зобов`язаний забезпечити постачання продукції у строки, встановлені договором; забезпечити постачання продукції, згідно зі Специфікацією та якість якої відповідає умовам, установленим розділом II Договору.

Міністерством оборони України на адресу відповідача 10.12.2020 була направлена претензія, в якій зазначає, що у зв`язку із тим, що постачальником не було поставлено товар у строки, передбачені договором, Міністерством оборони України було нараховано штрафні санкції на підставі пункту 7.3.2 договору у розмірі 437 129,46 грн (арк.с.27).

Згідно пункту 7.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та договором.

Відповідно до пункту 7.2 договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань постачальник сплачує замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірах передбачених пунктом 7.3 договору.

Пунктом 7.3.2 договору передбачено, що постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково сплачується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 1 355 101,33 грн за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та штраф у розмірі 3 059 906,22 грн.

Згідно пункту 10.1 договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Відтак, строк дії договору закінчився 31.12.2020.

Доказів поставки товару сторонами до матеріалів справи не надано.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (пункт 10.1 договору).

Відповідно до специфікації, строк постачання з 01.11.2020 по 30.11.2020.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав умови договору щодо поставки товару позивачу.

Згідно з п. 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та Договором.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог вказаного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 7.2 Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань Постачальник сплачує Замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірах передбачених пунктом 7.3 Договору.

Відповідно до пункту 7.3.2 Договору Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості Продукції, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад ЗО днів з Постачальника додатково сплачується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору, а в разі невиконання, до сторони можуть бути застосовані штрафні санкції.

Статтями 509, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений у ньому строк, а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Порушення зобов`язання за договором є підставою для застосування до Відповідача штрафних санкцій, передбачених ст. ст. 230, 231 ГК України та умовами п. 7.2 Договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару, останньому нараховано пеню у розмірі 1 355 101,33 грн за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та штраф у розмірі 3 059 906,22 грн.

Враховуючи, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

У апеляційній скарзі апелянт зазначає, що нараховані штрафні санкції є надвеликими та можуть суттєво вплинути на майновий стан відповідача.

Проте, ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» не надано доказів і не доведено існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій.

Згідно зі ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У ч. 1 ст. 230 ГК України унормовано, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у виді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Таким чином, аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил ст. 86 ГПК України на власний розсуд та внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує у відповідності до ст. 86 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, неодноразово викладався Верховним Судом у постановах, зокрема, у постанові від 18.06.2020 у справі №904/3491/19.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про недоведеність з боку відповідача існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, а тому позов задовольнив у повному обсязі.

Щодо тверджень скаржника про відсутність вини, колегія суддів зауважує наступне.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

ТОВ «Фірма Фідея» як юридична особа, яка здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, укладаючи з Міністерством оборони України договір на постачання продукції для державних потреб оборони, усвідомлювало, що кінцевою датою поставки товару є дата, визначена у Специфікації до договору, з огляду на що повинно було розумно оцінити цю обставину з урахуванням виду своєї діяльності та можливості виконання зобов`язання у погоджені сторонами строки.

Разом із тим, отримавши лист № CDM-FF/0710/20 від 07.10.2020 року, яким компанія CORAL ENERGY DMCC повідомила про те, що змушена продовжити строк постачання товару, відповідач повідомив Міністерство оборони України про такі обставини лише 24.12.2020 року, тобто більше ніж через два місяці.

Слід зазначити, що ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» звернулось до Київської торгово-промислової палати із запитом про надання висновку про істотну зміну обставин лише 17.12.2020 (№ 17-12-2/20), в той час як кінцевий термін постачання Продукції - до 30.11.2020.

Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що обставини на які посилається відповідач, не свідчать про відсутність вини ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ».

Щодо висновку Київської торгово-промислової палати № 1703-4/694 від 21.12.2020, наданим відповідачем, слід зазначити наступне.

Зазначені у висновку в обґрунтування суттєвого ускладнення виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором обставини стосуються безпосередньо правовідносин ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» з його контрагентом за укладеним з ним правочином. При цьому, слід вказати, що прострочення контрагентом відповідача виконання своїх зобов`язань перед відповідачем за таким правочином є підставою для покладення на нього відповідальності за неналежне виконання зобов`язань та стягнення збитків, понесених відповідачем внаслідок такого неналежного виконання зобов`язань та не стосується правовідносин, що виникли між ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» та Міністерством оборони України за Договором. Встановлені у висновку Київської торгово-промислової палати обставини не мають безумовний характер невідворотних та у даному випадку не свідчать про відсутність вини ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» під час виконання Договору № 286/1/20/60.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Водночас вказаний Закон не містить положень щодо наявності у торгово- промислової палати повноважень з видачі висновків на підтвердження істотної зміни обставин, якими сторони керувались під час укладення договорів.

До подібного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 04.10.2021 у справі № 910/10618/20, 03.09.2020 у справі № 910/15637/19 та від 10.09.2020 у справі № 910/13459/19.

Таким чином, викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ФІДЕЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022 у справі № 904/8837/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022 у справі № 904/8837/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

З огляду на кількість та тривалість повітряних тривог в м. Дніпро, аварійне/екстрене відключення енергопостачання в м. Дніпро та у зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді Чус О.В., повний текст постанови складено 10.01.2023.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна