ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.02.2022р. Справа №905/1254/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» (50078, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, мкр-н Індустріальний, 67, кв.19, )

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Таймстройтрейд» (61010, м.Харків, вул.Академіка Проскури, 1, кім.1, )

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем» (01021, м.Київ, Кловський узвіз, 5; поштова адреса: 01021, м.Київ, Кловський узвіз, 7А, офіс 8-11, )

про стягнення 74417,46 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Шуть А.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідачів: не з`явились

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти», м.Кривий Ріг звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідачів, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мединський і К», м.Дружківка та Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем», м.Київ про солідарне стягнення заборгованості, загальний розмір якої складає 74417,46 грн, з яких: заборгованість в сумі 52588 грн за виконані та передані роботи/послуги по договору №105 від 01.09.2017р., з урахуванням додаткової угоди від 29.05.2019р. до цього договору, і договору №06/08/19 від 06.08.2019р. про виконання грошових зобов`язань боржника третьою особою, 6741,96 грн пені, 10354,58 грн втрат від інфляції, 4732,92 грн 3% річних за користування коштами.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач 1 не виконав своїх зобов`язань за договором №105 від 01.09.2017р. та не оплатив у повному обсязі надані/виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» послуги/роботи з технічного обслуговування, встановлення додаткового обладнання та ремонту, шиномонтажу автомобілів Товариства з обмеженою відповідальністю «Мединський і К».

Зважаючи на наведене, керуючись ст.528 Цивільного кодексу України, між позивачем та відповідачами був укладений договір №06/08/19 від 06.08.2019р. про виконання грошових зобов`язань боржника третьою особою, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем» зобов`язалось виконати грошові зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мединський і К» за договором №105 від 01.09.2017р. на суму 167788 грн.

За твердженням позивача, відповідачі свої зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконали, що зумовило звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» з позовом про солідарне стягнення заборгованості в сумі 52588 грн, 6741,96 грн пені, 10354,58 грн втрат від інфляції, 4732,92 3% річних.

Ухвалою суду від 09.08.2021р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/1254/21, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач 1 у жодне судове засідання не з`явився, відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив. Одночасно, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таймстройтрейд» було обізнано про розгляд спору, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №210.

25.08.2021р. до суду надійшов відзив відповідача 2, у якому він просив відмовити у задоволенні позову та зазначав про наступне:

- справа не належить до територіальної підсудності господарського суду Донецької області, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем» зареєстровано у м.Києві, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Мединський і К» у м.Харкові;

- копія позовної заяви за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем» не надходила та відповідачем 2 не отримана, внаслідок чого позов підлягає залишенню без руху;

- виходячи зі змісту норм ч.ч.1, 2 ст.44, ч.1 ст.46 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та п.13.5.14 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем», які визначають правила укладання товариством значних правочинів, для укладання договору №06/08/19 від 06.08.2019р. про виконання грошових зобов`язань боржника третьою особою необхідною була згода загальних зборів товариства; проте, як стверджує відповідач 2, відповідна згода не надавалась та у подальшому такий правочин загальними зборами учасників товариства не схвалювався. Оскільки договір вчинений з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, то він не створює та не змінює цивільні права та обов`язки для Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем», тому не виконувався;

- ч.11 ст.511, ч.ч.1, 2 ст.528 Цивільного кодексу України та умови договору, на думку відповідача 2, свідчать про те, що за домовленістю сторін виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, яка набуває право виконати певне зобов`язання за боржника, яке кредитор зобов`язаний прийняти, при цьому, у разі невиконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам.

Позивач надав відповідь №334 від 31.08.2021р. на відзив відповідача 2, у якій зазначив про наступне:

- Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем» не доведено, що місцезнаходження відповідача 1 (за місцезнаходженням якого позов подано до господарського суду Донецької області) було у м.Харкові станом на дату подання позову;

- на виконання приписів ст.ст.164, 172 Господарського процесуального кодексу України копію позовної заяви з додатками направлено за адресами місцезнаходження відповідачів та їх поштовими адресами, про що надані відповідні докази;

- договір №06/08/19 від 06.08.2019р. про виконання грошових зобов`язань боржника третьою особою від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем» підписаний директором Халюзовим О.Ю., який згідно з п.12.1 статуту товариства належав до органів управління товариства, тобто, станом на дату укладання договору він мав відповідні повноваження. Згода загальних зборів товариства на укладення договору є згодою органу управління товариства, який діє від його імені. Повноваження органу управління товариства (на надання згоди), до яких належить і керівник товариства як виконавчий орган останнього, який діє від імені товариства, не можна ототожнювати з корпоративними правами його учасників, які діяти від імені товариства не мають права;

- посилання відповідача 2 на відсутність у нього обов`язку щодо солідарного виконання зобов`язання є безпідставним з огляду на зміст договору №06/08/19 від 06.08.2019р. про виконання грошових зобов`язань боржника третьою особою та приписи господарського і цивільного законодавства стосовно виконання зобов`язань.

Заперечення на відповідь на відзив, подання яких в силу норм ч.4 ст.161 Господарського процесуального кодексу України є правом відповідача 2, до господарського суду не надходили.

На підставі ухвали суду від 04.11.2021р. змінено найменування відповідача 1 у справі №905/1254/21 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мединський і К» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Таймстройтрейд». Змінено місто реєстрації відповідача 1 у справі №905/1254/21 з м.Дружківка на м.Харків. Відхилено доводи відповідача 2 щодо непідсудності справи господарському суду Донецької області. Відхилено твердження відповідача 2 стосовно наявності підстав для залишення позову без руху. Розгляд справи №905/1254/21 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.01.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.02.2022р.

Представники сторін у судове засідання з розгляду справи по суті 03.02.2022р. не з`явились, судом не викликались.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Разом з тим, норми ст.43 цього кодексу України зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як визначено у ч.1 ст.202 зазначеного нормативно-правового акту, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Статтею 216 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду оголосити перерву або відкласти розгляд справи по суті. При цьому, це є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність у судовому засіданні представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

В силу норм ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

01.09.2017р. між відповідачем 1 (замовник) та позивачем (виконавець) був укладений договір №105, за змістом п.1.1 якого, замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконувати роботи/надавати послуги з технічного обслуговування, встановлення додаткового обладнання та ремонту, шиномонтажу автомобілів замовника.

Відповідно до п.п.3.1-3.2 наведеного правочину вартість 1 людино/години при обслуговуванні та ремонті автомобільних транспортних засобів замовника становить 86,50 грн без ПДВ, крім того ПДВ 17,30 грн, всього 103,80 грн з моменту підписання договору та по 31.12.2017р.

Розрахунки за спожиті виконавцем матеріали, запасні частини і виконану роботу/послугу, здійснюється замовником на підставі рахунку виконавця та актів виконаних робіт, підписаних відповідальними посадовими особами замовника та виконавця.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2017р. (п.5.1 договору №105 від 01.09.2017р.).

Якщо не менше ніж за 20 календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін письмово не заявить іншій стороні про його припинення, договір вважається продовженим на тих же умовах і на кожний наступний такий самий термін, без обмеження кількості пролонгацій.

Вищезазначений договір підписаний представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень.

Приймаючи до уваги, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази припинення дії спірного правочину, суд дійшов висновку, що зобов`язання сторін за вказаною угодою автоматично продовжувались кожен наступний період.

Як вказує позивач, на підставі актів виконаних робіт з технічного обслуговування автотранспорту №01-17-3648 від 18.12.2017р. на суму 18684 грн, б/н від 18.04.2017р. на суму 35136 грн, відповідачу було надано послуги на загальну суму 53820 грн.

Наведені акти підписані представниками сторін без зауважень та заперечень. До вказаних актів позивачем було виставлено рахунки.

В матеріалах справи відсутні докази того, що надані згідно з представленими актами послуги відповідачем 1 не були прийняті з підстав неналежної якості.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, позивачем доведено належними та допустимими доказами надання послуг за вищезазначеними актами в межах договору №105 від 01.09.2017р.

Разом з тим, додатковою угодою б/н від 29.05.2019р. до договору №105 від 01.09.2017р. сторони доповнили зміст наведеної угоди пунктом 3.8, у відповідності до якого у разі невиконання або неналежного виконання, або неможливості виконати зобов`язання по розрахунку за надані виконавцем роботи/послуги за договором, замовник може покласти виконання своїх зобов`язань на третю особу шляхом укладання тристороннього договору «Про виконання грошових зобов`язань боржника третьою особою» згідно зі ст.528 Цивільного кодексу України.

В подальшому, між сторонами було укладено тристоронній договір №06/08/19 від 06.08.2019р., у відповідності до п.1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, з урахуванням норм чинного законодавства України, третя особа (Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем») зобов`язується у строк 75 календарних днів з дати підписання цього договору, виконати грошові зобов`язання боржника за договором №105 від 01.09.2017р., що був укладений між кредитором (Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти») та боржником (Товариство з обмеженою відповідальністю «Таймстройтрейд») в сумі 167788 грн.

Як визначено у п.1.3 наведеного правочину сторони договору визнають загальний розмір невиконаних грошових зобов`язань боржника перед кредитором за договором, вказаним в п.1.1 цього договору, в розмірі 167788 грн.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та його скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до повного виконання взятих третьою особою на себе зобов`язань (п.6.1 договору №06/08/19 від 06.08.2019р.).

Договір підписаний представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень.

Як вказує позивач, відповідачі встановлений договорами №105 від 01.09.2017р. та №06/08/19 від 06.08.2019р. обов`язок щодо повної оплати послуг не виконали, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» заявлено вимогу, зокрема, про солідарне стягнення заборгованості в сумі 52588 грн за виконані та передані роботи/послуги.

Поряд з цим, щодо вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем» суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст.541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Як визначено у ч.ч.1, 2 ст.543 наведеного кодексу у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

За змістом ст.528 Цивільного кодексу України виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам.

Одночасно, відповідно до п.2.5 договору №06/08/19 від 06.08.2019р., у разі невиконання або неналежного виконання третьою особою зобов`язання, визначеного пунктами 1.1 та 2.1 цього договору, зобов`язання, вказане в пунктах 1.1 та 2.1 цього договору, вважаються невиконаними або виконаними неналежними чином, та підлягають самостійному виконанню боржником.

Таким чином, в розглядуваному випадку, на третю особу за договором №06/08/19 від 06.08.2019р. - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем» покладено тільки виконання фактичних дій із виплати Товариствауз обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» грошових коштів і вона не є перед позивачем зобов`язаною особою, що узгоджується із положеннями ст.511 Цивільного кодексу України, яка містить заборону покладення на третю особу обов`язків у зобов`язанні.

Тому, вимоги позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем» є безпідставними, внаслідок чого залишаються судом без задоволення.

Одночасно, щодо вимог позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таймстройтрейд», суд зазначає про наступне.

Згідно із ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 вказаного кодексу передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3.3 договору №105 від 01.09.2017р. розрахунки проводяться замовником шляхом зарахування на рахунок виконавця грошових коштів, протягом 15-ти календарних днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт.

Поряд з цим, за змістом позовної заяви за договором №105 від 01.09.2017р. позивач виконав роботи та надав послуги на загальну суму 776683,78 грн, які оплачені частково. Борг становить 52588 грн, в підтвердження якого позивач надав акти №01-17-3648 від 18.12.2017р. на суму 18684 грн, №01-18-1092 від 18.04.2018р. на суму 35136 грн, що загалом становить 53820 грн.

Судом враховано, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем», на виконання умов договору №06/08/19 від 06.08.2019р., сплачено позивачу у період з 11.09.2019р. по 29.11.2019р. грошові кошти у розмірі 115200 грн, частина від яких зарахована в рахунок погашення заборгованості за актом №01-17-3648 від 18.12.2017р. на суму 18684 грн.

Підсумовуючи викладене, з огляду на те, що строк виконання зобов`язання відповідачем 1 щодо оплати послуг за актом №01-17-3648 від 18.12.2017р. на суму 18684 грн настав 02.01.2018р., №01-18-1092 від 18.04.2018р. на суму 35136 грн настав 03.05.2018р., позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 52588 грн є правомірними та підлягають задоволенню на визначену позивачем суму.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

У відповідності до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п.4.3 договору №105 від 01.09.2017р. за несвоєчасну оплату послуг виконавця замовник сплачує виконавцю неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період порушення, від суми несвоєчасно перерахованих (неперерахованих) грошових коштів за кожен день прострочення.

З огляду на наведене, позивачем заявлено до стягнення 6741,96 грн пені за період з 16.04.2020р. по 15.04.2021р.

Виходячи з того, що укладеним сторонами правочином не встановлено більш тривалого ніж визначений ч.6 ст.232 Господарського кодексу України строку, у межах якого нараховуються штрафні санкції, у даному випадку, нарахування пені припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на безпідставність нарахування пені протягом року, оскільки за приписами ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З огляду на наведене, враховуючи, що позивачем допущено помилки у початковій даті нарахування пені, а також строку її нарахування, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 4732,92 грн 3% річних та 10354,58 грн інфляційних втрат за загальний період з 16.04.2018р. по 15.04.2021р.

За розрахунком суду, сума 3% річних становить 4680,94 грн, з огляду на помилку позивача при визначенні початкової дати здійснення відповідного нарахування за актом №01-18-1092 від 18.04.2018р. Разом з тим, перевіривши розрахунок позивача щодо інфляційних втрат, суд встановив, що їх сума є фактично більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, суд визнає обґрунтованою визначену позивачем суму інфляційних у розмірі 10354,58 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, з`ясувавши обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення пені не підлягають задоволенню, 3% річних підлягають частковому задоволенню на суму 4680,94 грн, з одночасним задоволенням вимог щодо стягнення інфляційних втрат на визначену позивачем суму.

З огляду на наведене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таймстройтрейд» підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 2270 грн підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти», м.Кривий Ріг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал логістик сістем», м.Київ залишити без задоволення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти», м.Кривий Ріг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таймстройтрейд» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Таймстройтрейд» (61010, м.Харків, вул.Академіка Проскури, 1, кім.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» (50078, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, мкр-н Індустріальний, 67, кв.19, ) суму заборгованості в розмірі 52588 грн, 10354,58 грн втрат від інфляції, 4680,94 грн 3% річних, а також судовий збір в сумі 2062,76 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти», м.Кривий Ріг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таймстройтрейд» відмовити.

Вступну та резолютивну частину рішення складено 03.02.2022р.

З огляду на те, що на підставі Указів Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» та №133/2022 від 14.03.2022р., №259/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р., №573/2022 від 12.08.2022р., №757/2022 від 07.11.2022р., №58/2023 від 06.02.2023р., №254/2023 від 01.05.2023р., №451/2023 від 26.07.2023р., №734/2023 від 06.11.2023р., №49/2024 від 05.022024р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022р. на території України діє режим воєнного стану, згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022р. Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану, враховуючи наказ №20 від 28.02.2022р. господарського суду Донецької області «Про встановлення особливого режиму роботи господарського суду Донецької області» та запровадження роботи суду з 18.04.2022р. у віддаленому режимі на підставі розпорядження суду №9-р. від 15.04.2022р. «Про організацію роботи та комунікацію між працівниками в господарському суді Донецької області в умовах воєнного стану», приймаючи до уваги спільне розпорядження голови та керівника суду №6-р від 25.05.2023р. та рішення №1 від 13.06.2022р. зборів суддів господарського суду Донецької області, повний текст рішення складено 22.04.2024р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.О.Паляниця