ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2022 Справа № 917/918/22
про стягнення 355 000,00 грн
Суддя Солодюк О.В.
Без повідомлення учасників справи
Розглядається позовна заява про стягнення 355 000,00 грн заборгованості по договору про постачання електричної енергії споживачу № 102П від 21.10.2021 та по договору про постачання електричної енергії споживачу № 102П від 01.02.2022 за період з січня по березень 2022.
Ухвалою суду від 17.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем порушено зобов`язання щодо оплати за отриману електричну енергію по договору про постачання електричної енергії споживачу № 102П від 21.10.2021 та по договору про постачання електричної енергії споживачу № 102П від 01.02.2022, відповідно до чого останній порушив права позивача, що і стало приводом подачі позову до суду.
Суд зазначає, що вищезазначена заява відповідача фактично є відзивом на позовну заяву та строк розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження закінчився згідно ст. 248 ГПК України.
Згідно ст. 240 ГПК України судом ухвалено рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (Постачальник) (далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛКОМ-КАПІТАЛ» (Споживач) (далі відповідач) був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 102П від 21.10.2021 (далі Договір, а.с.8-13).
Відповідно до п. 2.1 договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Правове регулювання правовідносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії регулюються зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII та Правилами роздрібного ринку електричної енергії", затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018р (далі - ПРРЕЕ), а також Законом України «Про публічні закупівлі».
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетик та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429, Товариству з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.
Згідно з п.3.2.6. ПРРЕЕ укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання. Якщо сторони дійдуть згоди на інших умовах, які не передбачені публічними комерційними пропозиціями відповідного електропостачальника, вони мають укласти договір у паперовій формі, зазначивши умови комерційної пропозиції.
Згідно п.1.1. цей договір про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - Споживач) постачальником електричної енергії (далі - Постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 64 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до умов цього договору, згідно і заявою-приєднанням, яка є додатком до цього договору.
Відповідач приєднався до умов Договору шляхом подання заяви-приєднання, яка є Додатком 1 до Договору (а.с.14).
Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору (п.13.1 Договору).
Відповідно до п.2.1 за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживач для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Пунктом 5.1. Договору встановлено, що споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення цін електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору.
Згідно п.5.5. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.
Пунктом 5.7. Договору визначено, що оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем.
Відповідно до п.5.1. Комерційної пропозиції «Вільна (строкова)», яка є додатком №2 до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 102П від 21.10.2021 порядок оплати обсягів споживання електричної енергії здійснюється:
- не пізніше ніж на 1-й день розрахункового періоду - 40% від заявленого обсягу;
- не пізніше ніж на 10-й день розрахункового періоду - 30% від заявленого обсягу;
- не пізніше ніж на 20-й день розрахункового періоду - 30% від заявленого обсягу.
Відповідно до пп.1 п.6.2 Договору, Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.
Згідно п.4.1. ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
01.02.2022 між сторонами був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 102П, (далі - Договір) шляхом подання заяви-приєднання, яка є Додатком 1 до Договору, на таких самих умовах, як Договір від 21.10.2021 року (а.с.17-23).
Відповідно до п. 5.1. Комерційної пропозиції «Вільна (строкова)», яка є додатком №2 до Договору (а.с.24-25), оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється наступним чином:
- не пізніше ніж на 10 число місяця наступного за розрахунковим;
Згідно до п.2.3 Комерційної пропозиції було змінено значення коефіцієнта з 0,985 на 1,027.
На виконання умов договору, позивач відповідачу поставив (продав) електроенергію.
Позивач відповідачу направив рахунки за спожиту електричну енергію за січень, лютий та березень 2022 на загальну суму в розмірі 393 271,14 грн: №102П за січень 2022 від 08.02.2022 на суму 315 857,28 грн з ПДВ (кінцева дата сплати 15.02.2022); №102П за лютий 2022 від 07.03.2022 на суму 43 454,96 грн з ПДВ (кінцева дата сплати 15.03.2022); №102П за березень 2022 від 09.04.2022 на суму 33 958,90 грн з ПДВ (кінцева дата сплати 15.04.2022 (а.с. 27, 29, 31), шляхом відправлення на електронну пошту (а.с.32-33), яка зазначена у вищевказаних Договорах від 21.10.2021 року та від 01.02.2022року, які було підписано Постачальником.
Відповідачем позивачу сплачено 15 857,28 грн (21.02.2022) та 22 413,86 грн (07.06.2022) за спожиту електроенергію, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 40-42).
Вищезазначені факти не заперечуються відповідачем та відображені у акті зведенні (звірки) між сторонами, який підписано відповідачем та надано ним суду до матеріалів справи.
Отже відповідач взяті на себе зобов`язання по договорам про постачання електричної енергії споживачу в повному обсязі не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 355 000,00 грн за спожиту електроенергію за січень, лютий, березень 2022, яку позивач просить стягнути з відповідача.
При прийнятті рішення суд врахував наступне.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
У відповідності до ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
В силу ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Доказів погашення боргу відповідачем суду не надано.
Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договорах про постачання електричної енергії споживачу №102П від 21.10.2021р. та №102П від 01.02.2022 в розмірі 355 000,00 грн за спожиту електроенергію за січень, лютий, березень 2022 обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не оспорені відповідачем та підлягають задоволенню.
Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 210, ст.ст. 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Згідно ч.1,ч.2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Солодюк О.В.