ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/1962/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-виробнича комерційна фірма "Технікабуд" (61084, м. Харків, вул. Командарма Корка, 48/2, кв. 301)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Вектор" (61030, м. Харків, вул. Біологічна, 19)
про стягнення 38280,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-виробнича комерційна фірма "Технікабуд" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Вектор", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу у розмірі 38280,00 грн. за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.10.2022 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - для подання відповіді на відзив, а відповідачу - заперечення на відповідь на відзив.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи.

Відповідач своїм конституційним правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, суд зазначає, що копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 31.10.2022, яка надсилалась судом на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Вектор"14.11.2022 повернулась до господарського суду Харківської області без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання", а тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі в розумінні п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до яких направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Суд констатує, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Матеріалами справи установлено, що відповідачем у вересні 2021 року були замовлені послуги міні навантажувача JCB155 (на 60,5 годин) вартістю 39930,00 грн. На попередню оплату послуг було виставлено рахунок №T-00000018 від 24.09.2021 року зі строком оплати - до 29.09.2021 року (позначення на рахунку «рахунок дійсний до сплати до 29.09.2021 року»).

Так, із обставин справи слідує, що послуги були надані позивачем в повному обсязі, про що між сторонами складено акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Т-00000041 від 17.12.2021 року .

Також, у листопаді 2021 року відповідачем були замовлені послуги міні навантажувача JCB155 (на 84,5 години з доставкою) вартістю 61530,00 грн. На попередню оплату послуг було виставлено рахунок №Т-00000035 від 26.11.2021 року зі строком оплати - до 29 11.2021 року (позначення на рахунку «рахунок дійсний до сплати до 29.11.2021 року»).

Так, послуги були надані позивачем в повному обсязі, про що складено акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) Т-00000037 від 17.12.2021 року

Окрім того, у листопаді 2021 року відповідачем були замовлені послуги котка (на 13 годин з доставкою) вартістю 9600,00 грн. На попередню оплату послуг було виставлено рахунок № Т-00000036 від 26.11.2021 року зі строком оплати до 29.11.2021 року (позначення на рахунку «рахунок дійсний до сплати до 29.11.2021 року »). Послуги були надані позивачем в повному обсязі, про що складено акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Т-00000038 від 17.12.2021 року.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що відповідач не сплатив попередню оплату за жодним з рахунків, а після надання послуг оплатив їх лише частково. Так, послуги за актом здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Т-00000041 від 17.12.2021 року оплачені частково на суму 22780,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2241 від 24.12.2021, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість за вказаним актом, яка склала 10495,00 грн.

При цьому, послуги за актом здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Т-00000037 від 17.12.2021 року були оплачені відповідачем частково на суму 50000,00 грн., про що свідчить наявне платіжне доручення № 2269 від 30,12.2021), таким чином, з урахуванням здійсненої оплати заборгованість за вказаним актом склала 11530,00 грн.

Послуги за актом здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № Т-00000037 від 17.12.2021 відповідачем лишилися взагалі не оплачені, у зв`язку із чим, заборгованість за цим актом склала 9600,00 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 38280,00 грн.

У зв`язку з наявною заборгованістю та з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про виконання грошового зобов`язання від 13.07.2022 року.

Проте відповідач відповіді не надав та заборгованість позивачу не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявність заявленої до стягнення заборгованості у розмірі 38280,00 грн. підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями Актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг). Зазначені Акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) підписані відповідачем без будь-яких претензій та зауважень щодо кількості та якості наданих послуг, підпис скріплено печаткою підприємства.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували сплату відповідачем наданих послуг.

За приписом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім, переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем належними та допустимими доказами не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, тому підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Вектор" (61030, м. Харків, вул. Біологічна, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-виробнича комерційна фірма "Технікабуд" (61084, м. Харків, вул. Командарма Корка, 48/2, кв. 301, ) - суму основного боргу у розмірі 38280,00 грн. за надані послуги та 2481,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254, 256 - 259 ГПК України.

Повне рішення складено "30" грудня 2022 р.

Суддя Є.М. Жиляєв