ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2869/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф., розглянувши заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 27.12.2022 за вх.№2-1254/22 про забезпечення позову у справі №916/2869/22

за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, ) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. думська, 1, )

до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю Спорт-Сервіс (65014, м. Одеса, вул. Лідерсівський бульвар, 7, ), Товариства з обмеженою відповідальністю Лідер-Парк (65014, м. Одеса, вул. Лідерсівський бульвар, 9, ), Товариства з обмеженою відповідальністю Одесабуд (65014, м. Одеса, вул. Канатна, 11, кв. 6, ) та до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, код 37471912)

про визнання незаконними дій, скасування дозволу, припинення права, розірвання договорів оренди землі та зобов`язання повернути земельні дільники

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Спорт-Сервіс, Товариства з обмеженою відповідальністю Лідер-Парк, Товариства з обмеженою відповідальністю Одесабуд та до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання незаконними дій, скасування дозволу, припинення права, розірвання договорів оренди землі та зобов`язання повернути земельні дільники.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.11.2022р. провадження по справі №916/2869/22 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Так обґрунтовуючи свої позовні вимоги прокурор вказує, що підставою для пред`явлення позову стало встановлення факту порушення вимог земельного законодавства, узгоджених умов використання орендованих земельних ділянок комунальної власності площею 0,6000 га та 0,0724 га з боку орендарів під час їх забудови, що у свою чергу призвело до порушення прав Одеської міської ради на вільне, на власний розсуд розпорядження земельними ділянками, відповідно до вимог земельного та містобудівного законодавства. Установлено, що на земельних ділянках комунальної власності по вул. Лідерсовський бульвар 7 та 9, а саме на земельній ділянці площею 0, 600 га, переданій Одеською міською радою в оренду ТОВ «Спорт-Сервіс» для експлуатації та обслуговування будинку адміністративно-побутового призначення та тенісних кортів, а також на суміжній земельній ділянці площею 0,0724 га, переданій ТОВ «Лідер-Парк» для реконструкції та подальшої експлуатації і обслуговування адміністративної будівлі, товариствами з обмеженою відповідальністю «Одесабуд», «Лідер Парк» та «Спорт-Сервіс» здійснюється нове будівництво об`єкту нерухомості усупереч волі власника землі Одеської міської ради, чим істотно порушуються вимоги договорів оренди.

Прокурор зазначає, що Одеська міська рада під час передання вищезазначених земельних ділянок площею 0,600 га та 0,0724 га у користування вказаним юридичним особам розраховувала та розраховує на даний час на повернення земельних ділянок у тому стані, у якому вони були передані в оренду, і саме тому не приймала будь-яких рішень та не надавала відповідних дозволів ТОВ «Лідер Парк», ТОВ «Спорт-Сервіс», а тим більше ТОВ «Одесабуд», що взагалі не має жодного відношення до земельних ділянок, на будівництво об`єкта нерухомості. Враховуючи викладене, за міркуваннями прокурора розпорядник земельних ділянок заперечує щодо будівництва на власній землі об`єкту нерухомості, навіть враховуючи, що такий об`єкт може бути на ній розташований відповідно до містобудівної документації, розробленої на місцевому рівні.

За посиланнями прокуратури встановлено, що Одеською міською радою 11.03.2002 із ТОВ «Спорт-Сервіс» укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого товариству у користування строком на 49 років передано земельну ділянку з кадастровим номером :29:005:0035 загальною площею 0,6000 га, яка знаходиться у м. Одесі, Лідерсовський бульвар, 7 для експлуатації та обслуговування будинку адміністративно-побутового призначення та тенісних кортів (п.1.2 договору). Відповідно до п. 1.3 вказаного договору, «зміна цільового призначення та використання зазначеної земельної ділянки можливо тільки на підставі відповідного рішення Одеської міської ради». ТОВ «Спорт-Сервіс» відповідно до п. 3.4.2 цього договору зобов`язалось використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, зазначеного у п. 1.2 договору, забезпечити належний санітарний, протипожежний, екологічний стан земельної ділянки, будинків і споруд, розташованих на ній.

Крім того, Одеською міською радою 31.10.2019 укладено договір оренди земельної ділянки із ТОВ «Лідер-Парк», відповідно до умов якого вказаному товариству передано строком на 20 років земельну ділянку, яка розташована у м. Одесі, Лідерсовський бульвар, 9 загальною площею 0,0724 га, кадастровий номер :29:0056:0034 для реконструкції та подальшої експлуатації і обслуговування адміністративної будівлі (п. 5.1. договору). Відповідно до п. п. 9.1.1. п 9.1. зазначеного договору орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за її цільовим призначенням згідно з п. 5.1. цього договору, додержання орендарем екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, державних стандартів, норм і правил, проектних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів.

Тобто, як зазанчає прокурор, Одеською міською радою під час прийняття відповідних рішень та передання у користування ТОВ «Спорт-Сервіс» та ТОВ «Лідер-парк» зазначених земельних ділянок у користування вже було визначено умови їх використання, а саме для експлуатації та обслуговування будинку адміністративно-побутового призначення та тенісних кортів - для земельної ділянки площею 0,600 га, яка знаходиться у м. Одесі, Лідерсовський бульвар, 7, а також для реконструкції та подальшої експлуатації і обслуговування адміністративної будівлі - для земельної ділянки площею 0,0724 га, яка знаходиться у м. Одесі, Лідерсовський бульвар, 9. В свою чергу орендарями ТОВ «Спорт-Сервіс» та ТОВ «Лідер-Парк» були прийняті умови використання земельних ділянок комунальної власності, саме за таких підстав Одеською міською радою і укладено із вказаними суб`єктами господарювання договори оренди земельних ділянок.

Прокурор вказує, що 19.08.2021 Державною архітектурно- будівельною інспекцією України надано ТОВ «Спорт-Сервіс», ТОВ «Лідер-Парк» та ТОВ «Одесабуд» дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ47 на земельних ділянках, розташованих по Лідерсовському бульвару 7 та 9, що не передавались Одеською міською радою у користування вказаним товариства для таких цілей, а саме: нове будівництво готелю з центр обслуговування туристів та спортивним клубом, пунктом надання першої медичної допомоги і реабілітаційним центром, в межах земельних ділянок, якт знаходяться в оренді, за рахунок знесення об`єктів нерухомості, які знаходяться у власності за адресою: м. Одеса, Лідерсовський бульвар, 7 та Лідерсовськии бульвар, 9, та благоустрою прилеглої території, (далі - будівництво готелю).

Враховуючи викладене, на переконання прокурора забудова земельних ділянок комунальної власності, а саме будівництво на них готелю є незаконним, здійснюється ТОВ «Спорт-Сервіс», ТОВ «Лідер-Парк» та ТОВ «Одесабуд» у порушення вимог земельного, містобудівного законодавства, а також істотних та обов`язкових до виконання умов договорів оренди, поза волею власника земельних ділянок Одеської міської ради, чим безумовно порушуються її права.

Також, прокурор зазначає, що ТОВ «Спорт-Сервіс», ТОВ «Лідер-Парк» та ТОВ «Одесабуд» на земельних ділянках, що надавались Одеської міською радою саме та лише для експлуатації та обслуговування та для реконструкції та обслуговування вже розташованих на момент укладення договорів оренди на них об`єктів нерухомості, розпочато та здійснюється нове будівництво готелю, усупереч волі їх власника Одеської міської ради на підставі дозвільного документа, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України. У зв`язку із зазначеним прокурор вважає, що дозвіл на виконання будівельних робіт від 19.08.2021 за № ІУО7, виданий Державною архітектурно- будівельною інспекцією України ТОВ «Спорт-Сервіс», ТОВ «Лідер-Парк» та ТОВ «Одесабуд» має бути визнано недійсним та скасовано, а також припинено право вказаних товариств за забудову земельних ділянок комунальної власності.

Окрім того, на переконання прокуратури договори оренди земельних ділянок, укладені Одеською міською радою 11.03.2002 із ТОВ «Спорт-Сервіс» та 31.10.2019 із ТОВ «Лідер- Парк», підлягають розірванню у зв`язку із свідомим істотним порушенням орендарями їх умов, що є обов`язковими до виконання.

27.12.2022р. за вх. №2-1254/22 Заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, згідно якої просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Одесабуд», ТОВ «Лідер-Парк», ТОВ «Спорт-Сервіс», а також іншим фізичним та юридичним особам проведення будь-яких будівельних робіт за адресою: м. Одеса, Приморський район, Лідерсовський бульвар, 7 та 9, в межах земельних ділянок розташованих за адресою: м. Одеса, Приморський район, Лідерсовський бульвар, 7 та 9 (кадастрові номери :29:005:0034 та :29:005:0035).

При цьому в обґрунтування відповідної заяви заявник вказує, що згідно даних мережі Інтернет, знаходяться оголошення щодо продажу квартир в майбутній новобудові ЖК «Лідерсівський» за адресою: м. Одеса, Лідерсівський бульвар, 7. Відтак закінчення будівництва, введення об`єкта в експлуатацію та продаж квартир новим власникам, на думку заявника фактично нівелює можливість виконання рішення суду щодо повернення земельних ділянок їх власнику в первісному стані на момент укладення договорів оренди землі.

Заявник наголошує, що невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, доказів, поданих в її обґрунтування, господарський суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви прокурора про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що таким заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Відповідно до частини четвертої статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом забезпечувальних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 року у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч. 2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарським процесуальним кодексом України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При цьому, суд зазначає, що підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, також має бути підтверджена відповідними доказами, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на ефективний засіб юридичного захисту встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії, було зазначено що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд зазначає, що оскільки предметом позову у даній справі є, як вимоги немайнового характеру в цьому випадку має досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року у справі № 911/1551/18.

Отже з урахуванням наявності дозволу на виконання будівельних робіт від 19.08.2021р., який позивач просить скасувати, враховуючи той факт, що відповідачами на спірних орендованих земельних ділянках здійснюється будівництво об`єктів нерухомості та продаж квартир в майбутній новобудові ЖК «Лідерсівський» за адресою:. м. Одеса, Лідерсівський бульвар, 7 що підтверджується матеріалами заяви суд вважає, що в даному випадку прокурором доведено фактичні обставини заяви, з якими пов`язується застосування відповідних заходів забезпечення позову, як в даному випадку: заборони Товариству з обмеженою відповідальністю Спорт-Сервіс (65014, м. Одеса, вул. Лідерсівський бульвар, 7, ), Товариству з обмеженою відповідальністю Лідер-Парк (65014, м. Одеса, вул. Лідерсівський бульвар, 9, ), Товариству з обмеженою відповідальністю Одесабуд (65014, м. Одеса, вул. Канатна, 11, кв. 6, ) а також іншим фізичним та юридичним особам проведення будь-яких будівельних робіт за адресою: м. Одеса, Приморський район, Лідерсовський бульвар, 7 та 9, в межах земельних ділянок розташованих за адресою: м. Одеса, Приморський район, Лідерсовський бульвар, 7 та 9 (кадастрові номери :29:005:0034 та :29:005:0035).

При цьому суд зазначає, що подальші дії з забудови спірних земельних ділянок, у випадку невжиття запропонованих прокурором заходів забезпечення позову можуть утруднити та/або взагалі унеможливити захист і поновлення у межах цього судового провадження прав позивача, який буде вимушений ініціювати нові судові процеси для відновлення своїх прав.

З урахуванням відсутності у суду інформації з приводу можливих збитків Товариства з обмеженою відповідальністю Спорт-Сервіс, Товариства з обмеженою відповідальністю Лідер-Парк, Товариства з обмеженою відповідальністю Одесабуд у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову, правові підстави для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються. Разом з тим, вказані особи не позбавлені права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду в порядку та протягом строків, встановлених статтею 141 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Керуючись статтями 136-138, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 27.12.2022 за вх.№2-1254/22 про забезпечення позову у справі №916/2869/22 задовольнити повністю.

3. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Спорт-Сервіс (65014, м. Одеса, вул. Лідерсівський бульвар, 7, ), Товариству з обмеженою відповідальністю Лідер-Парк (65014, м. Одеса, вул. Лідерсівський бульвар, 9, ), Товариству з обмеженою відповідальністю Одесабуд (65014, м. Одеса, вул. Канатна, 11, кв. 6, ) а також іншим фізичним та юридичним особам проведення будь-яких будівельних робіт за адресою: м. Одеса, Приморський район, Лідерсовський бульвар, 7 та 9, в межах земельних ділянок розташованих за адресою: м. Одеса, Приморський район, Лідерсовський бульвар, 7 та 9 (кадастрові номери :29:005:0034 та :29:005:0035);

Стягувачем за цією ухвалою є: Одеська обласна прокуратура (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, )

Боржниками за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю Спорт-Сервіс (65014, м. Одеса, вул. Лідерсівський бульвар, 7, ), Товариство з обмеженою відповідальністю Лідер-Парк (65014, м. Одеса, вул. Лідерсівський бульвар, 9, ), Товариство з обмеженою відповідальністю Одесабуд (65014, м. Одеса, вул. Канатна, 11, кв. 6, )

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя Погребна Катерина Федорівна