ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2022 р. Справа № 910/8298/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: прокуратури - Константинова І.В.

позивача - Тетерятник О.В.

відповідача - Каніковський О.О., Шевчук О.В.

третьої особи - не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 (повне рішення складено 29.11.2021)

у справі №910/8298/21 (суддя - Баранов Д.О.)

за позовом Заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державний реєстратор Комунального підприємства "Благоустрій Шевченківського району" Клюковський Максим Володимирович

про зобов`язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" про скасування державної реєстрації права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по вул. Хорива, 2 у м. Києві за відповідачем, проведеної 24.07.2017 державним реєстраторам Комунального підприємства "Благоустрій Шевченківського району" Клюковським М.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №36384694 від 31.07.2017.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по вул. Хорива, 2 у м. Києві проведено за особою, тобто за Приватним підприємством "Конвалія-нерухомість", яка у встановленому законом порядку не набула права власності на це майно вцілому, а подані для державної реєстрації документи не відповідають вимогам закону, оскільки не підтверджують наявності у відповідача права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Також прокурор вказував на те, що Київською міською радою не приймалося рішення про відчуження зазначеного майна, а відповідачем не виконано інвестиційних зобов`язань з реконструкції об`єктів по вул. Хорива, 2 у м. Києві, а відтак останній не набув права власності на спірні будівлі відповідно до умов інвестиційного договору.

В обґрунтування підстав для представництва інтересів держави в суді прокурор послався на те, що відчуження комунального нерухомого майна без дотримання встановленого законодавством порядку підриває економічні засади місцевого самоврядування, унеможливлює використання комунального майна на користь територіальної громади міста Києва та порушує економічні інтереси держави, при цьому, уповноваженим органом - Київською міською радою не вжито жодних заходів для усунення порушень прав територіальної громади, у тому числі шляхом подачі відповідного позову, що вказує на бездіяльність цього органу та є підставою для пред`явлення позову прокурором в інтересах держави в особі Київської міської ради.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2021 відкрито провадження у справі №910/8298/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №910/8298/21 позов заступника керівника Київської міської прокуратури задоволено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, Приватне підприємство "Конвалія-нерухомість" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено приписи процесуального права. Узагальнено доводи Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" зводяться до наступного.

Так, відповідач вказує на те, що розглядаючи спір, місцевий господарський суд не встановив наявність у позивача права або законного інтересу, за захистом якого він звернувся до суду, а висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права власності на будинки по вулиці Хорива, 2, літери В, Ж, З суперечать матеріалам справи, оскільки доказів або аргументів на підтвердження такого права власності позивач не надав.

Скаржник також вказує на те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх порушених прав (подання негаторного позову замість віндикаційного), що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що набуття права власності на відповідні жилі та нежитлові приміщення на підставі договорів купівлі-продажу та міни, а також сплата ринкової вартості неприватизованих нежитлових приміщень та залишкової балансової вартості будинків свідчить про набуття відповідачем права власності на спірні будинки у відповідності до вимог закону.

Ще одним аргументом відповідача є те, що місцевий господарський суд належним чином не дослідив викладені відповідачем у заяві про застосування наслідків спливу строку позовної давності аргументи та доводи, а відтак дійшов помилкового висновку про її відхилення.

Також до апеляційної скарги відповідачем додано докази, що не були подані до суду першої інстанції, а саме:

- копію «Умов конкурсу на будинки №№ 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З Хорива, що підлягають реконструкції згідно з рішенням Подільської районної у м. Києві ради №551 від 12.03.2009», засвідчену головою ліквідаційної комісії Комунального підприємства «Поділ-ІнвестРеконструкція»;

- копію протоколу №15 засідання Районної конкурсної комісії по залученню інвесторів до реконструкції або реставрації жилих та нежилих будинків, а також вбудованих в жилі будинки нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади Подільського району міста Києва, засвідчену головою ліквідаційної комісії Комунального підприємства «Поділ-ІнвестРеконструкція».

За результатами розгляду апеляційної скарги постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №910/8298/21 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки у разі незаконного заволодіння майном власника іншою особою належним способом захисту є віндикаційний позов, тобто позов про витребування майна з чужого незаконного володіння. Також судом зазначено, що такі обставини виключають дослідження та вирішення судом заявлених позовних вимог по суті.

Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022, перший заступник керівника Київської міської прокуратури подав касаційну скаргу, згідно якої просив вказану постанову скасувати, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №910/8298/21 залишити в силі.

Постановою Верховного Суду від 05.10.2022 касаційну скаргу задоволено, постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 у справі №910/8298/21 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд, скасовуючи постанову апеляційного суду, вказав, що з огляду на предмет і підстави заявленого позову апеляційний суд належним чином не обґрунтував свої висновки щодо обрання позивачем неефективного способу захисту порушених прав та не з`ясував характер спірних правовідносин сторін, не надав належної правової оцінки обставинам, якими позивач обґрунтовує вимогу про захист прав, зокрема, щодо вчинення відповідачем дій з набуття права власності на спірний об`єкт нерухомого майна всупереч вимог чинного законодавства, умов інвестиційного договору та проведення державної реєстрації права власності за відсутності достатніх правових підстав, таких як реконструкція будинків по вул. Хорива, 2 у м. Києві, введення об`єкта в експлуатацію та прийняття Київською міською радою рішення про відчуження комунального майна.

Також Верховним Судом зазначено, що апеляційний суд не дослідив обставини та подані на їх підтвердження докази, пов`язані з наявністю (відсутністю) перешкод у здійсненні власником (територіальною громадою міста Києва в особі Київської міської ради) права користування та розпорядження своїм майном, а також можливості його захисту у спосіб, визначений у позовній заяві.

Водночас, судом касаційної інстанції вказано, що під час апеляційного розгляду справи судом не з`ясовано та не надано відповідної правової оцінки умовам інвестиційного договору щодо підстав набуття відповідачем права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна, хоча з`ясування таких обставин також має значення для вирішення цієї справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2022 апеляційну скаргу у справі №910/8298/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2022 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №910/8298/21 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду, призначено до розгляду на 22.11.2022 та запропоновано учасникам справи подати до суду письмові пояснення з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05.10.2022.

15.11.2022 представником позивача подано письмові пояснення, у яких Київська міська рада вказує на те, що відповідачем неправомірно здійснено реєстрацію права власності на нежитлові будівлі, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

18.11.2022 представником прокуратури подано письмові пояснення, у яких прокурор вказує, зокрема, що задоволення вимоги про скасування незаконної та безпідставної державної реєстрації права власності відповідача на спірне майно найбільш ефективно та повно захистить порушене право позивача та фактично поверне сторони у попередній стан - до виконання умов інвестиційного договору. Тому прокурор просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Приватне підприємство "Конвалія-нерухомість", у свою чергу, у поданих 21.11.2022 письмових пояснень звертає увагу на те, що прокурор звернувся до суду з негаторним позовом, однак належним способом захисту у даному випадку має бути звернення до суду з позовом про витребування майна, тобто, з віндикаційним позовом.

У призначене засідання суду 22.11.2022 з`явилися представники прокуратури, позивача та відповідача. Натомість, представники третьої особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Оскільки третя особа була належним чином повідомлена про розгляд справи і учасники справи не наполягали на її обов`язковій участі в судовому засіданні, суд ухвалив розпочати розгляд справи за відсутності державного реєстратора Комунального підприємства "Благоустрій Шевченківського району" Клюковського М.В.

Судом розглянуто клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи доказів, заявлене в апеляційній скарзі, та ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 22.11.2022, відмовлено у його задоволенні з огляду на недотримання скаржником вимог ч. 3 ст. 269 ГПК України.

Після цього представниками учасників справи надано пояснення по суті апеляційної скарги. За результатами судового засідання 22.11.2022 оголошено перерву у розгляді справи до 13.12.2022.

У призначене судове засідання 13.12.2022 з`явилися представники прокуратури, позивача та відповідача, надали додаткові пояснення та виступили у судових дебатах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та виконуючи вказівки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.10.2022, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2007 Подільською районною у місті Києві радою прийнято рішення №201 "Про затвердження переліку будинків, що належать до комунальної власності територіальної громади Подільського району м. Києва, які знаходяться в незадовільному технічному, непридатному для проживання, аварійному стані та потребують реконструкції", яким затверджено перелік будинків, що потребують реконструкції згідно з додатком до рішення, у п. 13 якого зазначено будинок по вул. Хорива, 2-А.

12.03.2009 Подільською районною у місті Києві радою прийнято рішення №551 "Про внесення змін та доповнень до рішень Подільської районної у м. Києві ради від 12.07.2007 №201, від 12.07.2007 №227 та від 29.05.2008 №364", за змістом п. 1 якого внесено зміни до рішення Подільської районної у місті Києві ради №201 від 12.07.2007, а саме позицію 13 додатку до рішення (розділ "Перелік житлових будинків, визнаних непридатними для проживання") викладено в такій редакції: будинок по вул. Хорива, 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Е, 2-Ж, 2-З.

Відповідно до умов конкурсу від 27.10.2010 (розділ 4 умови залучення інвестора для реконструкції будинку (згідно з рішенням Подільської районної у місті Києві ради №158 від 01.03.2007)) після виконання інвесторами п. п. 1.1, 2-3 цих умов між Подільською районною у м. Києві радою та/або Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією та/або профільним підприємством КП "Поділ-Інвест Реконструкція" та інвестором укладається інвестиційна угода і будинки № 2-А, 2-Б, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З по вул. Хорива загальною площею 3109,7 кв. м передаються інвестору під реконструкцію з передачею йому у власність частини цього будинку за виключенням площ приватизованих жилих та нежилих приміщень після завершення реконструкції (п. 4). У разі вирішення інвестором питання відселення на постійне місце проживання усіх мешканців будинку, в тому числі відселення інвестором тих мешканців за їх згодою, які займають на праві власності приміщення (квартири), та оформлення у власність інвестора приміщень, що належать юридичним та/чи фізичним особам, що не проживають у будинках, будинки №№ 2-А, 2-Б , 2-Г , 2-Д , 2-Є, 2-Ж, 2-З по вул. Хорива загальною площею 3109,7 кв. м передаються інвестору у власність до завершення реконструкції вцілому (п. 5).

28.10.2010 Подільською районною у місті Києві радою прийнято рішення №883 "Про затвердження результатів Інвестиційного конкурсу та залучення інвесторів до реконструкції або реставрації жилих та нежилих будинків, а також вбудованих в жилі будинки нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Києва", відповідно до п. 3 якого Приватне підприємство "Конвалія-нерухомість" залучено до реконструкції або реставрації непридатного для проживання будинку №2, літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по вул. Хорива загальною площею 3109,7 кв. м.

Відповідно до п. 6.3 зазначеного рішення доручено Подільській районній у місті Києві раді укласти разом з Комунальним підприємством "Поділ-ІнвестРеконструкція" інвестиційні договори з інвесторами на реконструкцію або реставрацію будинків, що зазначені у п. п. 2-3 цього рішення виключно після виконання останнім вимог пункту 5 рішення.

15.11.2010 між Приватним підприємством "Конвалія-нерухомість" (інвестор) та Комунальним підприємством "Поділ-ІнвестРеконструкція" (замовник) укладено інвестиційний договір №16 на реконструкцію та будівництво об`єкта за адресою: вул. Хорива, 2, літ. А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З в Подільському районі м. Києва, предметом якого є реалізація інвестиційного проекту з реконструкції та будівництва за наведеною адресою на умовах конкурсу, визначених районною конкурсною комісією по залученню інвесторів до реконструкції або реставрації жилих та нежилих будинків, а також вбудованих в жилі будинки нежилих приміщень, що знаходяться на балансі житлово-експлуатаційних та інших організацій (підприємств, установ) комунальної власності територіальної громади Подільського району м. Києва (протокол №15 від 27.10.2010), також належним чином виконати всі інші зобов`язання за цим договором з дотриманням вимог чинного законодавства (п. 2.1 договору).

За умовами п. 3.1.1 договору забудовник-інвестор зобов`язується, зокрема:

- за погодженням із замовником розробити та затвердити містобудівну концепцію реконструкції території під об`єктом згідно з Генеральним планом м. Києва з урахуванням забезпечення мешканців будинків об`єктами соціальної інфраструктури;

- організувати проектування та здійснення реконструкції об`єкту власними та/або залученими силами, визначити за погодженням з замовником генерального проектувальника та генерального підрядника реконструкції об`єкту, забезпечити авторський нагляд за реконструкцією;

- забезпечити повне (100%) фінансування/інвестування проектування та реконструкції об`єкту власними силами та/або кредитними грошовими коштами та/або грошовими коштами фізичних та/або юридичних осіб, залучених у відповідності до чинного законодавства;

- забезпечити повне (100%) фінансування відселення осіб (фізичних та/або юридичних), які проживають/перебувають на законних підставах у будинку, та вирішення з ними майнових питань, пов`язаних з їх відселенням;

- забезпечувати повне (100%) фінансування робіт по знесенню (повному або частковому) будинків (у разі необхідності їх виконання);

- забезпечити разом із замовником проведення робочої та державної комісії по введенню об`єкта після його реконструкції та будівництва в експлуатацію.

За змістом п. 3.1.2 договору замовник зобов`язується відповідно до чинного в Україні законодавства вжити заходів щодо організаційно-правового забезпечення відповідно до ст. 11 Закону України "Про комплексу реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду".

Загальний обсяг інвестування/фінансування (вартість робіт/послуг за цим договором) забудовником-інвестором на проектування та реконструкцію об`єкта, порядок та строки його здійснення визначаються сторонами згідно з графіком фінансування, який укладається сторонами упродовж 30 робочих днів з дати документального оформлення замовником результатів інвентаризації відповідно до пп. "Б" п. 3.12 договору та їх отримання замовником-інвестором. Після його підписання графік фінансування стає додатком до цього договору і його невід`ємною частиною (п. 4.1 договору).

У п. 5.1.1 договору встановлено, що оформлення зобов`язань сторін при звільненні приміщень в жилих і нежилих будинках здійснюється в установленому законом порядку шляхом укладення письмового договору між особою, що є власником, наймачем або орендарем приміщення, що звільняється, та інвестором, який проводить відселення.

У розділі 8 договору сторони узгодили порядок використання результатів реконструкції та будівництва об`єкта інвестування. Зокрема, забудовнику передається 97% корисної площі та 100% допоміжної площі реконструйованого об`єкта, яка перевищує площу об`єкта до реконструкції, а також 100% площі реконструйованого об`єкта, яка дорівнює площі об`єкта до реконструкції (первинна потужність).

Згідно з п. 8.2 договору право власності забудовника-інвестора та замовника на майно виникає після введення об`єкта в експлуатацію і оформлюється відповідно до діючого законодавства.

Сторонами визначено, що цей договір складено у двох примірниках українською мовою, кожний з яких має однакову юридичну силу, набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором (п. 13.1).

15.11.2017 між сторонами укладено календарний графік виконання зобов`язань за цим договором.

Також з матеріалів справи вбачається, що 21.06.2012 між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як продавцями та відповідачем, як покупцем укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п. 1.1 якого продавці передали у власність (продали) покупцю 69/100 частини квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 43,10 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну, визначену договором.

30.07.2012 між ОСОБА_3 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. 1 якого продавець продав (передав у власність) покупцю 40/100 частин квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 64,60 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну, визначену договором.

04.09.2012 між ОСОБА_4 (сторона 1), ОСОБА_5 (сторона 2), ОСОБА_6 (сторона 3) та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п. п. 1, 2 та 3 якого сторони 1, 2, 3 зобов`язуються передати відповідачу у власність частину квартири в обмін на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати сторонам. У власність сторони 1, сторони 2 та сторони 3 за цим договором переходить квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 31,70 кв м. У власність відповідача за основним договором надходять належні стороні 1, стороні 2 та стороні 3 186/100 частини квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 43,10 кв м.

21.09.2012 між ОСОБА_7 (сторона 1), ОСОБА_8 (сторона 2) та відповідачем (сторона 3) було укладено договір міни, відповідно до п. п. 1, 2 та 3 якого сторона 1 та сторона 2 зобов`язуються передати у власність відповідачу частину квартири на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати стороні 1 та стороні 2. У власність сторони 1 та сторони 2 за цим договором переходить квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 48,10 кв. м, в рівних частинах: сторона 1 отримує у власність Ѕ частину квартири, сторона 2 отримує у власність Ѕ частину квартири. У власність відповідача за цим договором переходять належні стороні 1 та стороні 2 20/100 частин квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 61,10 кв. м.

05.10.2012 між ОСОБА_9 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до п. 1 якого продавець продав (передав у власність) покупцю Ѕ частину квартири АДРЕСА_9 , загальною площею 69,30 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність).

05.10.2012 між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до п. 1 якого продавці продали (передали у власність) покупцю квартиру АДРЕСА_10 , загальною площею 64,80 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну, визначену цим договором.

10.10.2012 між ОСОБА_12 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. 1 якого продавець продав (передав у власність) покупцю 1/3 частину квартири АДРЕСА_11 , загальною площею 42,20 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність).

12.10.2012 між ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. 1 якого продавці продали (передали у власність) покупцю 108/500 частин квартири АДРЕСА_12 , загальною площею 67,00 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну, визначену цим договором.

12.10.2012 між ОСОБА_15 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. 1 якого продавець продав (передав у власність) покупцю 54/500 частин квартири АДРЕСА_12 , загальною площею 67,00 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність) квартиру та сплатив за неї ціну, визначену цим договором.

09.11.2012 між ОСОБА_16 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. 1 якого продавець продав (передав у власність) покупцю Ѕ частину квартири АДРЕСА_9 , загальною площею 42,20 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність) квартиру та сплатив за неї ціну, визначену цим договором.

11.12.2012 між ОСОБА_17 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. 1 якого продавець продав (передав у власність) покупцю 46/100 частин квартири АДРЕСА_12 , загальною площею 67,70 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність) квартиру та сплатив за неї ціну, визначену цим договором.

22.11.2012 між ОСОБА_18 та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п. п. 1, 2 та 3 якого ОСОБА_18 зобов`язуються передати відповідачу у власність частину квартири в обмін на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати ОСОБА_18 . У власність ОСОБА_18 за цим договором надходить квартира АДРЕСА_13 , загальною площею 35,30 кв. м. У власність відповідача за цим договором надходять належні ОСОБА_18 80/300 частин квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 61,10 кв. м.

12.12.2012 між ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. 1 якого продавці продали (передали у власність) покупцю 57/100 частини квартири АДРЕСА_14 , загальною площею 61,60 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну, визначену цим договором.

17.12.2012 між ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. 1 якого продавці продали (передали у власність) покупцю 43/100 частини квартири АДРЕСА_14 , загальною площею 44,40 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну, визначену цим договором.

27.12.2012 між ОСОБА_23 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. 1 якого продавець продав (передав у власність) покупцю 1/4 частину квартири АДРЕСА_15 , загальною площею 60,60 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну, визначену цим договором.

15.02.2013 між ОСОБА_24 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. 1 якого продавець продав (передав у власність) покупцю 3/4 частини квартири АДРЕСА_15 , загальною площею 60,60 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну, визначену цим договором.

19.02.2013 між ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. 1 якого продавці продали (передали у власність) покупцю 108/500 частин квартири АДРЕСА_12 , загальною площею 67,00 кв. м, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну, визначену цим договором.

03.04.2013 між ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, відповідно до п. 1 якого продавці продали (передали у власність), а покупець купив (прийняв у власність) нежилі приміщення з АДРЕСА_16 та сплатив за нежилі приміщення ціну, визначену цим договором.

03.04.2013 між ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, відповідно до п. 1 якого продавці продали (передали у власність), а покупець купив (прийняв у власність) нежилі приміщення АДРЕСА_30 та сплатив за нежилі приміщення ціну, визначену цим договором.

22.05.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімімпекс-Трейд", як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, відповідно п. 1 якого продавець продав (передав у власність), а покупець купив (прийняв у власність) нежитлове приміщення АДРЕСА_31 ) та сплатив за нежилі приміщення ціну, визначену договором.

12.07.2013 між відповідачем та ОСОБА_29 було укладено договір міни, відповідно до п. п. 1, 2, 3 та 4 якого за цим договором сторони домовилися обміняти належне їм нерухоме майно в наступному порядку:

- у власність відповідача надходить 1/3 частина квартири АДРЕСА_11 , загальною площею 69,3 кв. м;

- у власність ОСОБА_29 надходить квартира АДРЕСА_17 , загальною площею 66,9 кв м.

28.08.2013 між ОСОБА_30 та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п. п. 1, 2 та 3 якого ОСОБА_30 зобов`язується передати стороні 2 (відповідачу) у власність квартиру в обмін на іншу квартиру, яку сторона зобов`язується передати у власність ОСОБА_30 :

- у власність ОСОБА_30 надходить належна відповідачу квартира АДРЕСА_18 , загальною площею 83,16 кв. м;

- у власність відповідача за цим договором надходить належна ОСОБА_30 квартира АДРЕСА_19 , загальною площею 52,10 кв. м.

19.07.2013 між ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. п. 1.1 та 1.3 якого продавці продають, а покупець приймає у власність нерухоме майно, яким є 60/100 частини квартири АДРЕСА_5 та зобов`язується сплатити за неї обумовлену цим договором суму у строк та в порядку, визначеними цим договором; загальна площа 63.5 кв. м.

25.12.2013 між ОСОБА_33 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п. п. 1.1 та 1.2 якого продавець продав (передав у власність) покупцю, а покупець купив (прийняв у власність) квартиру АДРЕСА_20 загальною площею 67,70 кв. м.

13.01.2014 між ОСОБА_29 та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п. 1.2 якого сторона 1 зобов`язується передати стороні 2 (відповідачу) у власність 1/3 частину квартири в обмін на іншу квартиру, яку сторона 2 зобов`язується передати у власність стороні 1. У власність сторони 1 за цим договором надходить належна стороні 2 квартира АДРЕСА_21 , загальною площею 69,90 кв. м, а у власність сторони 2 за цим договором надходить належна стороні 1 1/3 частина квартири АДРЕСА_11 , загальною площею 69,30 кв. м.

25.04.2014 між ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п. п. 1, 2 та 3 якого ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 разом зобов`язуються передати відповідачу у власність 19/100 частини квартири в обмін на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати у їхню власність в рівних частинах:

- у власність ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 в рівних частинах, а саме 1/3 кожній за цим договором надходить належна відповідачу квартира АДРЕСА_22 , загальною площею 21,70 кв. м;

- у власність відповідача за цим договором надходять належні в рівних частинах ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 19/100 частини квартири АДРЕСА_23 , загальною площею 63,80 кв. м.

08.08.2014 між ОСОБА_37 , ОСОБА_38 (сторона 1), ОСОБА_39 (сторона 2), ОСОБА_40 (сторона 3) та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п. п. 1, 2 та 3 якого сторона 1, сторона 2, сторона 3 зобов`язуються передати відповідачу у власність 39/100 частини квартири в обмін на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати у власність стороні 1, стороні 2 та стороні 3:

- у власність сторони 1, сторони 2, сторони 3 в рівних частинах, тобто по 1/3 кожному за цим договором надходить належна відповідачу квартира АДРЕСА_24 , загальною площею 56,40 кв. м;

- у власність відповідача за цим договором надходять належні стороні 1, стороні 2 та стороні 3 39/200 частин квартири АДРЕСА_25 .

08.08.2014 між ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. 1 якого продавці продали (передали у власність) покупцю, а покупець купив (прийняв у власність) 39/300 частин квартири АДРЕСА_23 , загальною площею 63,80 кв. м, та сплатив за неї ціну, визначену цим договором.

19.09.2014 між ОСОБА_43 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п. 1 якого продавець продав (передав у власність) покупцю, а покупець купив (прийняв у власність) нежитлове приміщення (кафе) що розташоване за адресою: АДРЕСА_26 , загальною площею 155,70 кв. м та зобов`язався сплатити за приміщення його ціну, визначену цим договором.

25.11.2014 між ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, відповідно до п. 1 якого продавці продали (передали у власність) покупцю, а покупець купив (прийняв у власність) 42/100 частини квартири АДРЕСА_23 , загальною площею 63,80 кв. м та сплатив за неї ціну, визначену цим договором.

03.12.2014 між ОСОБА_46 та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п. п. 1, 2, 3 якого ОСОБА_46 зобов`язуються передати відповідачу у власність частину квартири в обмін на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати у власність ОСОБА_46 :

- у власність ОСОБА_46 за цим договором надходить належна відповідачу квартира АДРЕСА_27 , загальною площею 42,70 кв. м;

- у власність відповідача за цим договором надходять належні ОСОБА_46 80/300 частини квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 61,10 кв. м.

03.12.2014 між ОСОБА_47 та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п. п. 1, 2 та 3 якого ОСОБА_47 зобов`язуються передати відповідачу у власність 80/300 частин квартири в обмін на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати ОСОБА_47 :

- у власність ОСОБА_47 за цим договором надходить належна відповідачу квартира АДРЕСА_28 , загальною площею 31,50 кв. м;

- у власність відповідача за цим договором надходять належні ОСОБА_47 80/300 частин квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 61,10 кв. м.

29.01.2015 між ОСОБА_48 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до п. 1 продавець продав (передав у власність) покупцю, а покупець купив (прийняв у власність) 39/600 частини квартири АДРЕСА_23 , загальною площею 63,80 кв. м, та сплатив за неї ціну, визначену цим договором.

В подальшому 24.07.2017 Приватним підприємством "Конвалія-нерухомість" зареєстровано право власності на нежитлові будівлі (літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З) по вул. Хорива, 2 у м. Києві загальною площею 3109,7 кв м.

Разом з цим, прокурор вважає, що державна реєстрація права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по вул. Хорива, 2 у м. Києві за відповідачем, проведена 24.07.2017 державним реєстраторам Комунального підприємства "Благоустрій Шевченківського району" Клюковським М.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №36384694 від 31.07.2017, проведена за особою, яка у встановленому законом порядку не набула права власності на це майно вцілому, а подані для державної реєстрації документи не відповідають вимогам закону, оскільки не підтверджують наявності у відповідача права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради. Також прокурор посилається на ті обставини, що Київською міською радою рішення про відчуження зазначеного майна не приймалося, а відповідачем інвестиційних зобов`язань з реконструкції об`єктів по вул. Хорива, 2 у м. Києві не виконано, а відтак останній не набув права власності на спірні будівлі відповідно до умов інвестиційного договору.

Також прокурор вказує на те, що довідка про технічні показники об`єкта нерухомого майна, видана 27.12.2017 ТОВ "Благобудконсалт", та довідка про технічні показники об`єкта нерухомого майна №25/2018 від 29.01.2018, видана ТОВ "Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації", на підставі яких здійснено реєстрацію, видані пізніше ніж вчинено такі дії. При цьому, довідка про технічні показники об`єктів не є документом, що свідчить про набуття відповідачем права власності на комунальне майно. Відповідач не набув правових підстав, визначених законом, для реєстрації права власності на спірні об`єкти, оскільки відсутні документи про перехід права власності на майно. Зокрема, реконструкція будинків на вул. Хорива, 2 в м. Києві проведена не була, об`єкти в експлуатацію не вводились, рішення Київською міською радою про відчуження майна не приймалось, що підтверджується інформацією відповідних контролюючих органів, а відтак відповідач відповідно до п. 8.2. договору не набув на підставі інвестиційного договору №16 від 15.11.2010 право власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по вул. Хорива, 2 в м. Києві. До того ж, набуття та реєстрація відповідачем права власності на окремі приміщення, розташовані у спірному будинку літ. "А" по АДРЕСА_16 , не надає права відповідачу на здійснення за собою реєстрації права власності на 8 будівель вцілому.

Відповідач, заперечуючи щодо позовних вимог, вказував, зокрема, що право власності на житлові приміщення в будинку № 2 літ. "А" по вул. Хорива до Приватного підприємства "Конвалія-Нерухомість" перейшло на підставі договорів купівлі-продажу та міни. Після укладення та виконання даних договорів колишні власники квартир в будинку АДРЕСА_29 були відселені в придбані та/або обміняні ними квартири. Право власності на нежитлові приміщення по вул. Хорива до відповідача перейшло також на підставі договорів купівлі-продажу. Відповідно до умов конкурсу відповідачем було сплачено: ринкову вартість неприватизованих нежитлових приміщень будинків по вул. Хорива 2 в сумі 457100,00 грн, залишкову балансову вартість будинків по вул. Хорива 2 в сумі 520381,57 грн, суму збільшення інвестиційної вартості об`єкта реконструкції в сумі 100000,00 грн. В довідці від 09.02.2015 Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" зазначено, що всі приватизовані квартири та нежитлові приміщення належать на праві приватної власності відповідачу.

Листом №062/14-6707 (И-2020) від 01.07.2020 КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" повідомило відповідача про те, що за даними інвентаризаційної справи за адресою: вул. Хорива, 2, яка сформована в бюро з 1959 року, домоволодіння складається з п`яти житлових будівель літ. "А", "Б", "В", "Г" і "Д", а також трьох господарських нежитлових будівель "Е", "Ж", "З". Однієї окремої будівлі за адресою вул. Хорива, 2 в бюро не існує. Таким чином, державний реєстратор цілком правомірно об`єднав квартири АДРЕСА_32 та нежилі будинки №№ 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З по вул. Хорива в м. Києві в один об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, вул. Хорива, буд. 2, як зазначено в рішенні державного реєстратора №36384694 від 31.07.2017.

На переконання відповідача, посилання прокурора на ту обставину, що відповідно до п. 8.2 інвестиційного договору відповідач набуває права власності на будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по вул. Хорива, 2 в м. Києві тільки після введення об`єкту в експлуатацію є безпідставним, оскільки у п. 8.2 інвестиційного договору мова йде про об`єкт, який буде створено в результаті реконструкції, а не існуючі будівлі літ. А, Б, В, F, Д, Є, Ж, З по вул. Хорива, 2 в м. Києві.

Приватне підприємство "Конвалія-Нерухомість" також зазначило, що посилання прокурора на той факт, що державна реєстрація прав та їх обтяжень в липні 2017 року була проведена на підставі довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна, виданої 27.12.2017 ТОВ "Благобудконсалт", та довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна №25/2018, виданої 29.01.2018 ТОВ "Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації", та що зазначені довідки були видані пізніше, ніж проведена державна реєстрація прав та їх обтяжень, є такими, що повністю не відповідають дійсності. Інформація, яка міститься в листі КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" №062/14-4841 (И-2021) від 21.04.2021, стосується виключно тих об`єктів, які були зареєстровані саме КП Київської міської ряди Київське міське бюро технічної інвентаризації", а тому є неповною та такою, що не відображає реальний стан справ, а особливо інформація стосовно того, що об`єкти нерухомого майна в літ. Г, Д, Е, Ж на праві власності не реєструвалися.

Насамкінець, відповідач вказував на пропуск прокурором строку позовної давності для звернення з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора, місцевий господарський суд виходив з того, що за встановлених обставин державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по вул. Хорива, 2 у м. Києві проведено за особою, яка не довела обставин набуття у встановленому законом порядку права власності на них, а подані для державної реєстрації документи в цьому випадку не відповідають вимогам закону, оскільки не підтверджують наявності у заявника права власності на спірний об`єкт. Державна реєстрація права власності на ці об`єкти за відповідачем, проведена 24.07.2017 державним реєстратором КП "Благоустрій Шевченківського району" Клюковським М.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №36384694 від 31.07.2017, є незаконною. Відтак, з огляду на те, що у відповідача у контексті викладених обставин права власності на спірні об`єкти нерухомості не виникло, право власності на них збереглося у територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Також судом першої інстанції зазначено, що відповідачем не доведено обставин, які свідчили б про існування оригіналу Умов конкурсу на будинки №2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З по вул. Хорива, що підлягають реконструкції згідно з рішенням Подільської районної у м. Києві ради №551 від 12.03.2009, підписаних головою Подільської районної в м. Києві ради Є.О. Романенко 27.10.2010, а судом таких обставин не встановлено. Відтак, суд першої інстанції позбавлений можливості перевірити виникнення у відповідача права власності на будинки №№ 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж та 2-З по вул. Хорива, загальною площею 3109,7 кв. м вцілому до завершення реконструкції, а також встановити таке право відповідача.

Щодо позовної давності, місцевий господарський суд вказав на відсутність підстав для застосування наслідків її пропуску.

З такими висновками Господарського суду міста Києва погоджується і колегія суддів та, з урахуванням вказівок, викладених у постанові Верховного Суду, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

За приписами ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.01.2020 у справі №910/10987/18.

Відповідно до ст. 16, п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" права суб`єкта комунальної власності, що належить до комунальної власності, здійснюють відповідні ради.

Згідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання з приводу прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

За умовами укладеного інвестиційного договору №16 право власності забудовника-інвестора та замовника на майно виникає після введення об`єкту в експлуатацію і оформлюється у відповідності до діючого законодавства (п. 8.2 договору).

В ході обстеження земельної ділянки площею 0,3112 га на вул. Хорива, 2 літ. А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З, проведеного посадовими особами Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), встановлено, що на земельній ділянці розташовані будівлі та споруди, які не використовуються, на час обстеження ознак проведення будівельних робіт не виявлено. Результати такого обстеження оформлено актом №19-0204-07 від 20.03.2019.

Вказане свідчить про те, що відповідач не виконав встановлені п. 3.1.1 договору зобов`язання щодо реконструкції будинків по вул. Хорива, 2 (літ. А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З) в м. Києві, реконструйований об`єкт в експлуатацію не ввів, а відтак, відповідно до п. 8.2. договору не набув право власності на спірні будівлі.

За інформацією Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, викладеної в листі №106-1892 від 17.03.2021, об`єкт реконструкції у встановленому чинним законодавством порядку в експлуатацію не введений.

Згідно інформації Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №055-6863 від 05.04.2021 та Державної архітектурно-будівельної інспекції України №40-303-13/1558-21 від 23.04.2021 містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки на вул. Хорива, 2 (літ. А, Б, Г, Д, Е, Ж, З) у Подільському районі м. Києва та документи, які надають право на виконання підготовчих (будівельних) робіт відповідачу, не видавалися та не реєструвалися, в експлуатацію об`єкти не приймалися.

В той же час, згідно інформації Департаменту комунальної власності №062/02/07-2587 від 22.04.2021 та №062/06-13-2750 від 29.04.2021, наданими за дорученням Київської міської ради, рішення щодо відчуження вказаних будинків не приймалося.

Як було зазначено вище, за доводами відповідача право власності на нежитлові будівлі по вул. Хорива, 2 (літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З) виникло у нього на підставі договорів купівлі-продажу та міни 12 квартир загальною площею 717,9 кв. м в будинку літ. А по вул. Хорива, 2 у м. Києві, а також 4 договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 470,5 кв. м в будинках літ. А, Б, В по вул. Хорива, 2 у м. Києві.

Разом з цим, у п. 2.1 інвестиційного договору сторони визначили, що предметом договору є реалізація інвестиційного проекту з реконструкції та будівництва за адресою: вул. Хорива, 2, літ. А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З на умовах конкурсу, визначених районною конкурсною комісією по залученню інвесторів до реконструкції або реставрації жилих та нежилих будинків, а також вбудованих в жилі будинки нежилих приміщень, що знаходяться на балансі житлово-експлуатаційних та інших організацій (підприємств, установ) комунальної власності територіальної громади Подільського району м. Києва (протокол №15 від 27.10.2010), також належним чином виконати всі інші зобов`язання за цим договором з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідач посилається в якості підстав виникнення такого права власності на п. 5 розділу 4 Умов конкурсу на будинки №№ 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З Хорива, що підлягають реконструкції згідно з рішенням Подільської районної у м. Києві ради №551 від 12.03.2009 (далі - Умови конкурсу), де зазначено, що в разі вирішення інвестором питання відселення на постійне місце проживання усіх мешканців будинку, у тому числі відселення інвестором тих мешканців, за їх згодою, які займають на праві власності приміщення (квартири), та оформлення у власність інвестору цих приміщень (квартир) та/або придбання у власність приміщень, що належать юридичним чи фізичним особам, що не проживають у будинках, будинки №№ 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж та 2-З по вул. Хорива, загальною площею 3109,7 кв. м передаються інвестору у власність до завершення реконструкції в цілому.

Також відповідач посилається на розділ IV «Умови залучення інвестора для реконструкції будинку» Умов конкурсу, Відповідно до яких інвестор сплачує кошти в розмірі запропонованої ним та затвердженої Районною конкурсною комісією інвестиційної вартості об`єкту реконструкції:

1. Виконавчому органу Подільської районної у м. Києві ради або іншому органу (організації), який визначений Подільською районною у м. Києві радою:

1.1 Ринкову вартість неприватизованих нежитлових приміщень будинків 457,100 тис. грн ( в тому числі ПДВ);

1.2. Витрати на будівництво житла для відселення мешканців з будинку, які не приватизували своє помешкання і за послуги із відселення мешканців;

2. Балансоутримувачу будинку:

2.1. Залишкову балансову вартість будинку 433,65 тис. грн (без ПДВ).

Відповідач вказує, що ним було сплачено ринкову вартість неприватизованих нежитлових приміщень будинків по вул. Хорива 2 в сумі 457100,00 грн, а також залишкову балансову вартість будинків по вул. Хорива 2 в сумі 520381,57 грн.

Крім того, даними Умовами конкурсу передбачено, що у будинку по вул. Хорива, 2-А підлягають відселенню 7 родин (17 чол.) з неприватизованих квартир з житлової площі 134,9 кв. м та 13 родин (41 чол.) з приватизованих квартир з житлової площі 363,9 кв. м (11 квартир), а також 1 родина зі службової площі 17,4 кв. м.

Також, в Умовах конкурсу у будинку по вул. Хорива, 2-Б у м. Києві наявні орендарі з договорами оренди на строк "до початку реконструкції", а саме: ТОВ "Хімімпекс-Трейд" (46,2 кв. м), Вітковська H.Л. (36,2 кв. м) та Гурін Ю.П. (23,2 кв. м).

Крім того, ТПП "Укргазнафторесурс" на праві власності належать приміщення пл. 19,9 кв. м (вул. Хорива, 2-Б) та пл. 88,9 кв. м (вул. Хорива, 2-В).

Разом з цим, як вірно зазначив місцевий господарський суд, відповідачем жодними доказами не підтверджено, яким чином було відселено 7 родин з неприватизованих квартир, на яких умовах відселено орендарів за договорами оренди зі строками припинення їх дії, які фактично не настали, та здійснено викуп двох нежилих приміщень, які належали ТПП "Укргазнафторесурс" на праві власності.

При цьому, самі по собі Умови конкурсу не є доказом волевиявлення власника на відчуження спірного майна, оскільки, волевиявлення органу місцевого самоврядування повинно бути виражене виключно у формі рішення, яке відповідає вимогам законодавства.

Однак, зобов`язання інвестора виникають безпосередньо з умов договору, в той час як Умови конкурсу є його невід`ємною частиною (п. 2.1 інвестиційного договору).

Поряд з цим судом першої інстанції також встановлено, що відповідачем до матеріалів справи надано копію Умов конкурсу на будинки №№ 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З Хорива, що підлягають реконструкції згідно з рішенням Подільської районної у м. Києві ради №551 від 12.03.2009, з посиланням на те, що оригінал знаходиться в Подільській районній у місті Києві раді.

Проте, судом першої інстанції встановлено, що подана відповідачем копія Умов конкурсу не містить доказів того, що вона виготовлена саме із оригінального тексту документа, оскільки незавірена належним чином жодною уповноваженою особою, у першу чергу особою, що безпосередньо надала її відповідачу.

За приписами ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5 ст. 91 ГПК України).

Подана до суду першої інстанції копія Умов конкурсу містить проставлену директором відповідача позначку "згідно з оригіналом". Тобто, відповідач своїм підписом підтвердив відповідність копії договору оригіналу, який заходиться за твердженнями Приватного підприємства "Конвалія-Нерухомість" у Подільській районній у місті Києві раді.

Судом першої інстанції з метою повного та всебічного розгляду справи ухвалою від 03.11.2021 зобов`язано Київську міську раду та Подільську районну в місті Києві державну адміністрацію надати суду оригінал Умов конкурсу на будинки № 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З Хорива, що підлягає реконструкції згідно з рішенням Подільської районної у м. Києві ради №551 від 12.03.2009, підписані головою Подільської районної в м. Києві ради Є.О. Романенко 27.10.2010.

У поданих Київською міською радою поясненнях остання вказала, що на виконання вимог ухвали від 03.11.2021 Департамент Комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) направив лист №062/02-07-6990 від 05.11.2021 до Комісії з припинення Подільської районної у місті Києві ради, Подільської районної в місті Києві державної адміністрації і до Державного архіву міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). У відповідь отримано лист Державного архіву міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №068/02-12/2745 від 09.11.2021 про те, що на постійне зберігання передані у встановленому порядку за описами справ та згідно актів приймання-передавання справ документи фонду № Р-15 "Виконавчий комітет Подільської районної ради народних депутатів м. Києва" лише за період з 1943 року до 25.09.1995, тому надати документи за 2009-2010 p. р. немає можливості.

Також, у відповідь отримано лист Подільської районної в місті Києві державної адміністрації №106-8408 від 12.11.2021, відповідно до якого не було надано витребуваний судом документ.

Таким чином, апеляційний суд вважає правомірними висновки місцевого господарського суду з приводу тих обставин, що відповідачем не доведено у належний спосіб свої аргументи щодо наявності оригіналу Умов конкурсу на будинки №№ 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З Хорива, що підлягають реконструкції згідно з рішенням Подільської районної у м. Києві ради №551 від 12.03.2009, копію яких було долучено до матеріалів справи.

З огляду на викладене, місцевим господарським судом з дотриманням норм процесуального права було спростовано доводи відповідача з посиланням на п. 1.5 розділу 4 Умов конкурсу на будинки №№ 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З Хорива на підтвердження підстав виникнення права власності на будинки №№ 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж та 2-З по вул. Хорива, загальною площею 3109,7 кв. м до завершення реконструкції вцілому.

Отже, право власності на спірне майно не могло перейти до відповідача до реалізації інвестиційного проекту.

Відповідно до ст. 2, ч. 4 ст. 18 та ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції що діяла на момент проведення реєстрації) державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За умовами п. 1 ч. 1 ст. 27 вказаного закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Відповідно до п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 (у редакції, чинній на момент проведення державної реєстрації) для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Згідно відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно підставою реєстрації 24.07.2017 права власності відповідача на нежитлову будівлю (літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З) по вул. Хорива, 2 в м. Києві стали:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №36384694 від 31.07.2017;

- довідка про технічні показники об`єкта нерухомого майна, видана 27.12.2017 ТОВ "Благобудконсалт";

- довідка про технічні показники об`єкта нерухомого майна №25/2018 від 29.01.2018, видана ТОВ "Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації".

При цьому, відповідачем жодним чином не обґрунтовано, у зв`язку з чим довідки, на підставі яких здійснено реєстрацію, видано значно пізніше ніж вчинено такі дії. До того ж, такі довідки жодним чином не свідчать про набуття відповідачем права власності на комунальне майно.

Крім того, відповідач зазначає, що державна реєстрація була проведена на підставі поданих документів, що підтверджували правоздатність та дієздатність підприємства, повноваження представника на подання відповідної заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень та перехід права власності на об`єкт нерухомості. Проте, відповідач жодним чином не конкретизував вказані документи, не вказав, на підставі чого відбувся перехід права власності на майно та якими документами це підтверджується, не додав їх копії до матеріалів справи для підтвердження своїх доводів.

Одночасно зазначаючи про те, що інформація КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації" стосується виключно тих об`єктів, які були зареєстровані саме цим комунальним підприємством, а тому є неповною, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження вказаного аргументу.

Так, рішенням державного реєстратора №36384694 від 31.07.2017 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень об`єднано квартири №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 та нежитлові приміщення в будинку № 2 по вул. Хорива в м. Києві та нежилі будинки №№2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З по вул. Хорива в м. Києві в один об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 2.

Разом з цим, за даними КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації по домоволодінню по вул. Хорива, 2 в м. Києві реєструвалося право власності на окремі житлові (квартири №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12) та нежитлові приміщення. Нежилий будинок (в літ. З), загальною площею 273,6 кв. м реєструвався за територіальною громадою Подільського району м. Києва на підставі судового рішення від 25.11.2008. Об`єкти нерухомого майна в літ. Г, Д, Е, Ж на праві власності не реєструвалися.

Відповідно до п. 54 Порядку для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, перш за все заявником подається документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності вже зареєстровано в Державному реєстрі прав).

Крім того, Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на виконання вимог ухвали суду від 21.07.2021 вказано, що відповідно до журналу обліку надходжень (вибуття) реєстраційних справ реєстраційна справа №000 (м. Київ, вул. Хорива-2, нежитлова будівля (літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З), а саме: заява про державну реєстрацію права власності №16343679 від 24.07.2017 та документи, сформовані державним реєстратором КП "Благоустрій Шевченківського району" Клюковським М.В., відсутні на обліку в департаменті. Заява про внесення змін №26129763 від 28.12.2017 та документи, сформовані державним реєстратором Київської філії КП "Новозаводське" Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко К.В., а також заява про внесення змін №26505976 від 30.01.2018 та документи, сформовані державним реєстратором КП "Бюро державної реєстрації" Набок В.Н., перебувають на обліку в департаменті. Копії документів реєстраційної справи №000 надано суду.

У свою чергу, судом встановлено, що у наданих копіях реєстраційної справи №000 відсутні Умови конкурсу на будинки № 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З Хорива, що підлягає реконструкції згідно з рішенням Подільської районної у м. Києві ради №551 від 12.03.2009, відповідно до умов яких відповідач у разі вирішення питання відселення на постійне місце проживання усіх мешканців будинку, у тому числі відселення інвестором тих мешканців за їх згодою, які займають на праві власності приміщення (квартири), та оформлення у власність інвестору цих приміщень (квартир) та/або придбання у власність приміщень, що належать юридичним чи фізичним особам, що не проживають у будинках, міг би бути наділений правом оформлення права власності на будинки №№ 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж та 2-З по вул. Хорива, загальною площею 3109, 7 кв. м вцілому до завершення реконструкції.

При цьому, набуття та реєстрація відповідачем права власності на окремі приміщення, розташовані у спірному будинку літ. "А" по вул. Хорива, 2 в м. Києві, не надає права відповідачу на здійснення за собою реєстрації права власності на 8 будівель вцілому.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку з приводу того, що державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по вул. Хорива, 2 в м. Києві проведено за особою, яка не довела обставин набуття у встановленому законом порядку права власності на них, а подані для державної реєстрації документи в даному випадку не відповідають вимогам закону, оскільки не підтверджують наявності у заявника права власності на спірний об`єкт. Тому, державна реєстрація права власності на вказані об`єкти за Приватним підприємством "Конвалія-Нерухомість", проведена 24.07.2017 державним реєстратором КП "Благоустрій Шевченківського району" Клюковським М.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №36384694 від 31.07.2017, є незаконною.

Відтак, з огляду на те, що у відповідача права власності на спірні об`єкти нерухомості не виникло, право власності на них збереглося у територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Щодо обрання прокурором належного та ефективного способу захисту порушеного права шляхом скасування реєстрації права власності, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому, саме позивач має право обирати спосіб захисту у спірних правовідносинах.

Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17).

За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №910/23369/17 та від 14.06.2019 у справі №910/6642/18).

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити з його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з цим, Верховним Судом у постанові від 05.10.2022 у даній справі зазначено, що прокурором не було обґрунтовано предмет і підстави позову ані обставинами, ані нормами матеріального права, які б давали підстави для висновку про звернення до суду саме з віндикаційним позовом.

Так, апеляційний суд зазначає, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений.

У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю, застосований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц).

Тобто, судове рішення про витребування є підставою для реєстрації права власності на об`єкт нерухомості за позивачем.

При цьому, об`єктом віндикаційного позову може бути лише індивідуально-визначене майно, яке існує в натурі на час подання позову, про що зазначено Верховним Судом у постановах від 11.08.2021 у справі №914/1049/18 та від 27.02.2020 у справі №5013/458/11.

Однак, у даних правовідносинах позов прокурора не спрямований на витребування до комунальної власності (тобто державну реєстрацію за Київською міською радою) саме зареєстрованого за відповідачем об`єкта нерухомості загальною площею 3109,7 кв. м, частина приміщень в якому належить відповідачу.

Так, відповідно до рішень Київської міської ради №208/1642 від 27.12.2001 та №284/5096 від 02.12.2010, а також рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2008 у справі №31/348 у комунальній власності перебуває 8 окремих будівель (літ. А, Б, В, Г, Д, С, Ж, 3) по вул. Хорива, 2 в м. Києві. При цьому, право комунальної власності на окрему будівлю літ. «З» зареєстроване Київським міським БТІ.

Водночас, відповідачем придбано квартири №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 та нежитлові приміщення у вказаних будівлях (у будинках А, Б, В) загальною площею близька 1190 кв. м, однак зареєстровано право власності на один об`єкт нерухомості - нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 2 (літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, 3) загальною площею 3109,7 кв. м.

Тобто, відповідачем штучно змінено технічні характеристики вказаного об`єкту, а саме безпідставно об`єднано 8 будівель, в яких розташовані житлові та нежитлові приміщення, належні як відповідачу так і позивачу, в один об`єкт нерухомості та змінено їх статус із житлових на нежитлові.

Отже, підстави для державної реєстрації права на спірний об`єкт саме з такими характеристиками (як один об`єкт нежитлової нерухомості площею 3109,7 кв. м) у відповідача відсутні.

Водночас, правові підстави для витребування у судовому порядку та в подальшому державної реєстрації саме об`єднаного об`єкту нерухомості відсутні і у Київської міської ради, оскільки вона не є його власником, а є власником 8 окремих будівель, частина приміщень у яких належить відповідачу.

Також, слід зазначити про те, що спірні будівлі передано відповідачу для реалізації інвестиційного проекту, а не у власність, за інвестиційним договором про їх реконструкцію, який укладено на підставі рішень Подільської районної у місті Києві ради, тобто, за наявності відповідного волевиявленням власника. Вказаний договір на даний час є чинним.

У свою чергу, з системного аналізу положень Закону України «Про інвестиційну діяльність» вбачається, що метою інвестиційного договору є той безпосередній господарсько-правовий результат, якого намагаються досягти сторони в процесі його укладання та виконання.

Тобто, інвестиційний договір спрямований на досягнення кінцевої мети інвестування - здійснення інвестицій та досягнення в результаті цього певного результату, зокрема, одержання прибутку чи досягнення певного соціального ефекту.

Разом з цим, відповідачем не виконано передбачених договором інвестиційних зобов`язань щодо приведення спірних об`єктів до належного стану та всупереч умов вказаного договору незаконно зареєстровано право власності на спірні будівлі.

Таким чином, у даних правовідносинах відповідач фактично в односторонньому порядку припинив свої зобов`язання, які встановлені умовами інвестиційного договору, чим нівелював саму мету його укладення - досягнення певного соціального ефекту, а саме приведення будівель до належного стану.

Вказані обставини свідчать про відсутність у спірних правовідносинах спору про право, пов`язаного з необхідністю застосування віндикації.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому п. 1 ч. 7 ст. 37 цього закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому, дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Таким чином, з огляду на передачу відповідачу спірного майна за рішенням органу місцевого самоврядування для реконструкції на підставі інвестиційного договору, який на даний час є чинним, придбання відповідачем частини житлових та нежитлових приміщень в спірному об`єкті нерухомості, штучну зміну технічних характеристик зареєстрованого за відповідачем об`єкта, задоволення вимоги про скасування незаконної та безпідставної державної реєстрації права власності відповідача на спірне майно найбільш ефективно та повно захистить порушене право позивача та фактично поверне сторони у попередній стан - до виконання умов інвестиційного договору.

В той же час, саме таке судове рішення не призведе до порушення прав відповідача та не позбавить його можливості зареєструвати за собою право власності на окремі приміщення, які ним придбані у спірних будівлях. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 11.08.2021 у справі №914/1049/18 та від 13.09.2022 у справі №136/638/19.

Отже, колегія суддів констатує, що прокурором обрано належний та ефективний спосіб захисту права територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Відповідачем в суді першої інстанції також подано заяву про застосування позовної давності, в якій, зокрема, вказується, що Київська міська рада була обізнана про державну реєстрацію права власності на будівлі по вул. Хорива, 2 за Приватним підприємством "Конвалія-Нерухомість", щонайменше, з березня 2018 року. Крім того, Київська міська рада в будь-який час могла отримати інформацію із Державного реєстру прав стосовно реєстрації права власності на будівлі по вул. Хорива, 2.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки (ст. 257 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ані Київська міська рада, ані прокурор жодним чином не приймали участь у проведенні спірної реєстрації, у зв`язку з чим останні не могли самостійно дізнатися про її вчинення та про подані підприємством документи для вчинення такої реєстрації.

Відповідно до Порядку роботи з позовними заявами, рішеннями суду у справах, стороною у яких є Київська міська рада, Київський міський голова та заступник Київського міського голови - секретар Київради, затвердженого розпорядженням Київського міського голови №225 від 17.11.2011, позовну роботу щодо підготовки проектів позовів від імені Київської міської ради, матеріалів, необхідних для обґрунтування позову здійснюють структурні підрозділи за напрямками діяльності.

Про факт спірної реєстрації структурному підрозділу виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Департаменту комунальної власності м. Києва стало відомо з листа Київської міської прокуратури №15/3-418-15 від 30.03.2021.

При цьому, погодження Департаментом культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та іншими департаментами проекту землеустрою щодо відведення відповідачу земельної ділянки не свідчить про обізнаність самої Київської міської ради про обставини незаконної реєстрації права власності на комунальне майно.

Також ані нормами Земельного кодексу України, ані положеннями Тимчасового порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради №63/9120 від 28.02.2019, не передбачено обов`язку структурних підрозділів Київської міської державної адміністрації, які погоджували вказаний проект землеустрою, проводити перевірку законності набуття особою права власності на нерухоме майно, що розміщене на земельній ділянці.

У свою чергу, прокурор вказує на те, що про факт реєстрації йому стало відомо під час забезпечення участі у справі №826/10888/18 за позовом Приватного підприємства "Конвалія-Нерухомість" до Міністерства культури України, Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, вступ у яку здійснено прокуратурою м. Києва 13.12.2019.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження обізнаності Київської міської ради до 2021 року з обставинами незаконної реєстрації за підприємством права власності на спірні будівлі. Тому, відповідачем не доведено пропущення прокурором та позивачем строків позовної давності.

З відповіді Департаменту культури виконавчого органу Київради (КМДА) від 14.11.2017, долученої відповідачем до матеріалів справи, не вбачається, що вказаному департаменту було відомо про факт незаконної реєстрації за підприємством права власності на майно. За змістом вказаного листа Департамент культури погодив підприємству проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції будинків по вул. Хорива, 2 у м. Києві. Водночас, цей лист жодним чином не свідчить про обізнаність департаменту з фактом незаконної реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем. Поряд з цим, навіть, якщо би Департаменту культури було відомо про ці обставини, власником спірного майна є Київрада, а не департамент, яка є самостійною юридичною особою.

Крім того, не є доказом обізнаності Київської міської ради та структурних підрозділів її виконавчого органу з обставинами незаконної реєстрації і висновок державної експертизи землевпорядної документації від 01.03.2018, затверджений Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру.

За таких обставин, незважаючи на доводи відповідача щодо можливої обізнаності Київської міської ради ще у 2018 році про порушення інтересів територіальної громади м. Києва внаслідок проведення незаконної реєстрації прав власності на спірне майно, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вказаних доводів.

З огляду на усе вищезазначене, доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються встановленими вище обставинами справи у їх сукупності.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №910/8298/21 прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника. Також, оскільки касаційним судом в ухваленій постанові не було розподілено витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги прокурором з огляду на направлення справи на новий апеляційний розгляд, такі витрати також покладаються на Приватне підприємство "Конвалія-нерухомість".

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №910/8298/21 залишити без змін.

3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство "Конвалія-нерухомість".

4. Стягнути з Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" (04071, м. Київ, вул. Хорива, будинок 2, ідентифікаційний код 37175879) на користь Київської міської прокуратури (03150, м. Київ, вул. Предславинська, будинок 45/9, ідентифікаційний код 02910019) 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок),00 грн витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.12.2022.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов