ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2022 р. Справа №914/672/22

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: МАРКА Р.І.

СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.

за участю представників сторін від:

апелянта: Давидюк М.В. (адвокат).

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

«Волинь-зерно-продукт» вих.№1076 від 19.09.2022 (вх.ЗАГС №01-05/2339/22 від 21.09.2022)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2022 (повний текст - 20.09.2022, суддя Горецька З.В.)

про відстрочення виконання рішення

у справі №914/672/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь-зерно-продукт», село Рованці, Волинська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю

«Стир-Агротех», село Тур`я, Львівськаобласть

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

У квітні 2022 року ТОВ «Волинь-зерно-продукт» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ «Стир-Агротех» про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.08.2022 у справі №914/672/20 позов задоволено; стягнуто з ТОВ «Стир-Агротех» на ТОВ «Волинь-зерно-продукт» 5 826 821,11 грн заборгованості.

У вересні 2022 року ТОВ «Стир-Агротех» подало до місцевого господарського суду заяву про відстрочку виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.09.2022, з урахуванням ухвали від 12.12.2022 про виправлення описки, заяву ТОВ «Стир-Агротех» про відстрочку виконання рішення суду у справі № 914/672/22 задоволено частково та відстрочено виконання рішення Господарського суду Львівської області від 01.08.2022 у справі №914/672/22 до 01.03.2023.

Ухвала суду мотивована зокрема тим, що стягнення заборгованості на даному етапі може призвести до неможливості збору врожаю, що призведе до його фізичної втрати та як наслідок до фінансової неспроможності розрахуватись по заборгованості. Суд дійшов висновку, що у даному випадку існують обставини, які ускладнюють виконання рішення суду. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що при розгляді вказаної заяви ним взято до уваги обгрунтування позивача з урахуванням поданих доказів з приводу його складного матеріального становища та потреби у забезпеченні життєдіяльності підприємства.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Позивач не погодився із винесеною ухвалою та подав апеляційну скаргу, в якій просить таку скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити відповідачу у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду у даній справі.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає наступні обставини:

- оскаржувана ухвала суду створює підстави для покращення матеріального стану відповідача за рахунок погіршення матеріального стану позивача, з огляду на інфляційні процеси в державі та можливість для відповідача безкоштовно користуватися коштами позивача на час такого відстрочення;

- відповідачем не доведено наявність форс-мажорних обставин, оскільки покликання на воєнні дії лише як на факт не підтверджені належними доказами щодо неможливості виконання рішення суду. Крім того, строк оплати заборгованості у відповідача настав до введення воєнного стану в Україні;

- наявність дебіторської заборгованості не може вважатися належним доказом неспроможності виконати рішення суду, оскільки відповідачем не надано доказів щодо вжитих заходів з метою зменшення такої заборгованості;

- згідно з доказами наданими відповідачем, останній мав посіви пшениці в кількості 180 гектарів, збір врожаю пшениці завершився в серпні 2022 року, а вартість такого врожаю була достатньою для погашення заборгованості перед позивачем в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу, а також інших клопотань чи заяв, в порядку статті 207 Господарського процесуального кодексу України, подано не було.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду даної справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи,належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи зазначене, а також те, що явка представника відповідача у справі в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи і оцінка судом.

Частинами 1 та 5 ст. 331 ГПК передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частини 3, 4 ст.331 ГПК).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

За висновками, викладеними Європейським судом з прав людини у своїх рішеннях, і, зокрема, у рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини підкреслив, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки/розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

Отже, питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Особа, яка подала заяву про відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Аналізом поданої відповідачем заяви про відстрочення виконання рішення суду встановлено, що як на наявність підстав для відстрочення виконання судового рішення останній покликається на введений в Україні воєнний стан та наявність в нього дебіторської заборгованості на загальну суму 1 508 797,00 грн.

В цій же заяві відповідач зазначає, що відповідно до поданих ним звітів про посівні площі під урожай від 03.06.2022, його посівні площі знаходяться на території Буського та Бродівського районів Львівської області.

Крім того, встановлено, що копія акту звіряння взаєморозрахунків за період з липня 2017 по березень 2022 між ТОВ «Стир-Агротех і ТОВ «Агросетон», на підставі якого відповідач обгрунтовує наявність частини вказаної дебіторської заборгованості в сумі 879 652,85 грн, підписаний лише його представником та скріплений лише його печаткою, та не містить ані підпису ані печатки контрагента.

При цьому, заявником не надано доказів на підтвердження вжиття заходів з метою стягнення та/або повернення вказаної дебіторської заборгованості.

Більше того, матеріалами справи встановлено, що рішенням суду від 01.08.2022 у даній справі з відповідача стягнуто заборгованість на користь позивача, яка виникла у листопаді 2021 року.

За приписами ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відстрочення рішення суду у даній справі, оскільки заявник не надав належних доказів на підтвердження того, що запровадження воєнного стану вплинуло на його господарську діяльність та унеможливило виконання рішення суду у даній справі, з огляду на те, що заборгованість перед позивачем виникла у листопаді 2021 року, а посівні площі знаходяться на території Львівської області, де з моменту запровадження воєнного стану не відбувалися воєнні дії.

Відповідно ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу належить скасувати із прийняттям нового рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 01.08.2022 у справі №914/672/22.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання апеляційної скарги належить покласти на відповідача.

Керуючись ст. 129, 269 - 271, 275, 277, 280 - 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2022 у справі №914/672/22 скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 01.08.2022 у справі №914/672/22.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «Стир-Агротех» (, адреса: 80523, Львівська область, Буський район, с.Тур`я, вул.Центральна, 1А) на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Волинь-зерно-продукт» (, адреса: 45606, Волинська область, Луцький район, с.Рованці, вул.Промислова, 5А) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2481,00 грн.

4. Доручити місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови складено 02.01.2023.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК

Судді Р.І. МАРКО

О.С. СКРИПЧУК