ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/878/22

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Риданової Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райківський гранітний кар`єр"

про стягнення 72 665, 91 грн

Процесуальні дії по справі.

Відповідно до ухвали суду від 21.10.22р. справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Райківський гранітний кар`єр" про стягнення 72 665,91грн розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 29.11.22р. о 10:00год.

02.11.22р. до суду повернулася ухвала суду від 21.10.22р., надіслана на адресу відповідача з відміткою органу зв`язку про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 65-67).

В судовому засіданні з розгляду справи по суті 29.11.22р. судом в Єдиному державному реєстрі отримано інформацію про стан суб`єкта Товариство з обмеженою відповідальністю "Райківський гранітний кар`єр" () згідно з якою вбачається, що місцезнаходження останнього співпадає з адресою за якою було надіслано ухвалу від 21.10.22р. про відкриття провадження у справі (а.с. 69).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» сторони спору зобов`язані в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (ч. 4 ст. 11 Кодексу).

Як нагадує Суд у справі «Осіпов проти України», стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до змісту п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цієї особою суду; або за адресою, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ухвали суду від 29.11.22р. відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 13.12.22р. о 15:30.

30.11.22р. позивач надіслав суду лист з доказами надіслання копії позовної заяви з додатками відповідачу на його поштову адресу, а саме: 13333, Житомирська область, Бердичівський район, с. Райки, вул. Центральна, 1, листом з описом вкладення (а.с. 77-80).

В судовому засіданні 13.12.22р. судом на офіційному сайті "Укрпошта" перевірено поштове відправлення відповідачу копії позовної заяви з додатками на його поштову адресу за штрихкодовим ідентифікатором 620 та встановлено, що відповідач отримав 02.12.22р. поштове відправлення особисто (а.с. 82).

Відповідно до ухвали суду від 13.12.22р. відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 22.12.22р. о 12:00.

21.12.22р. на електронну пошту суду, з дотриманням вимог про КЕП, представник позивача адвокат Максим Бугайчук подав суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, одночасно підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, скористався правом заявити клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу.

З врахуванням викладеного та оскільки кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 13 Кодексу), судове засідання 22.12.2022 о 12:00 год. проведено без участі представників сторін за наявними у справі доказами з прийняттям рішення суду про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" звернулося з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Райківський гранітний кар`єр" про стягнення 72 665, 91 грн, з яких: 57 496, 50 грн суми попередньої оплати, 15 169, 41 грн суми інфляційних втрат.

В обґрунтування підстав поданої заяви позивач посилається на невиконання відповідачем свого обов`язку по поставці товару згідно умов, порядку та строків, визначених Договором поставки №Щ19/02/18 від 19.02.2018р., тому з врахуванням втрати інтересу до поставки товару просить повернути попередню оплату.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Справу розглянуто за наявними матеріалами справи на підставі ч. 9 ст. 165 та ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

19.02.2018р. між позивачем ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" (як покупець) та відповідачем ТОВ "Райківський гранітний кар`єр" (як постачальник) був укладений Договір поставки №Щ19/02/18, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар (щебінь) за цінами відповідно до Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору, в свою чергу покупець приймає товар та здійснює його оплату (надалі за текстом - Договір поставки №Щ19/02-18).

Товар належить постачальнику на правах власності, не є під заставою, не є під арештом, не є предметом позову третіх осіб (п. 1.2. Договору поставки №Щ19/02/18).

Загальна сума Договору становить суму товару, отриманого по всіх Специфікаціях (п. 2.1. Договору поставки №Щ19/02/18).

Оплата проводиться в національній валюті Україні на поточний рахунок постачальника, що зазначений у цьому Договорі (п. 2.2. Договору поставки №Щ19/02/18).

Покупець проводить оплату товару на умовах визначених у Специфікації (п. 2.3. Договору поставки №Щ19/02/18).

Ціни на товар вказані у Специфікації з урахуванням ПДВ (п. 2.4. Договору поставки №Щ19/02/18).

У ціну товару включені послуги з навантаження товару на транспортний засіб (п. 2.5. Договору поставки №Щ19/02/18).

Датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної сторонами (п. 3.5. Договору поставки №Щ19/02/18).

Строк дії Договору поставки №Щ19/02/18), згідно п. 6.1. якого, з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2018 року, в частині виконання взятих на себе зобов`язань стороні до повного їх виконання. У випадку, якщо жодна із сторін Договору за один місяць до закінчення строку дії цього Договору не направить письмову заявку про відмову від пролонгації цього Договору, то Договір вважається автоматично пролонгованим на наступний рік на тих же умовах (п. 6.2. Договору №Щ19/02/18).

У Додатку №1 до Договору поставки №Щ19/02/18 сторони погодили Специфікацію №1, згідно умов якої сторони домовилися про наступні умови поставки товару (щебеню):

1) об`єм поставки товару (щебінь фракції 10-20 мм) становить 2000, 00т (дві тисячі тонн).

2) Ціна товару на місці складування (Житомирська обл., Бердичівський р-н, с. Райки, вул. Центральна, 1) - 130, 00 грн/т з ПДВ на умовах FCA відповідно до ІНКОТЕРМС 2010.

3. Оплата товару покупцем здійснюється наступним чином:

- 130 000, 00 грн (сто тридцять тисяч грн 00 коп) за 1000, 00 т (одну тисячу тонн) оплачується протягом 30 (тридцяти) календарних днів після отримання кожної окремої партії товару, що підтверджується відповідною видатковою накладною та ТТН.

4. Основні вимоги до щебеню природного для будівельних робіт згідно ДСТУ БВ.2.7.-75-98. Будівельні матеріали. Щебінь і гравій щільні природні для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій і робіт. ТУ.

Взаємовідносини сторін у частині, не обумовленій у даній Специфікації, регулюються Договором поставки №Щ19/02/18.

Відповідач 21.02.18р. виставив до оплати позивачу рахунок-фактуру №СФ-0000014 на суму 260 000, 00 грн (а.с. 23).

Позивачем 28.02.18р. здійснено попередню оплату на суму 130 000, 00 грн згідно платіжного доручення №1260 (а.с. 24).

Відповідач свої зобов`язання по поставці товару здійснив частково на загальну кількість 326, 95т. на суму 42 503, 50 грн, про що свідчать товарно-транспорні накладні та видаткові накладні (а.с. 25-43).

05.12.19р. за №1513 позивач надіслав відповідачу лист-вимогу в якому вимагав від останнього поставити щебеневу продукцію або повернути сплачений авансовий платіж (а.с. 44-46).

Відповідач згідно платіжних доручень №188 від 13.02.20р. на суму 10 000, 00 грн, №267 від 13.03.20р. на суму 10 000, 00 грн та №329 від 14.07.20р. на суму 10 000, 00 грн частково повернув позивачу суму попередньої оплати (а.с. 47-49).

12.08.20р. за №863 позивач надіслав відповідачу лист-вимогу про повернення сплаченого авансового платежу (а.с. 50-53).

Відповідач згідно видаткових накладних №КР-0000121 від 02.04.21р. на суму 3 555, 50 грн та №КР-0000130 від 06.04.21 на суму 5616,00грн частково поставив відповідачу щебінь (а.с. 42-43).

Відповідач залишив без задоволення вимоги позивача про повернення попередньої оплати на загальну суму 57496,50грн, зазначене зумовило позивача звернувся до суду про примусове стягнення з відповідача попередньої оплати за правилом ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Додатково позивач заявив до стягнення 15169, 41грн інфляційних втрат.

Предметом спору у цій справі є стягнення попередньої оплати на загальну суму 57 496,50грн за правилами ч. 2 ст. 693 ЦК України та стягнення інфляційних втрат на суму 15169,41грн, нарахованих в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч.7 ст. 265 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 ГК України).

Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору постачальник приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від постачальника її передачі.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст. 265 ГК України).

Порядок та строки оплати товару у відносинах поставки врегульовують загальні норми ст.ст. 692 та 693 ЦК України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі №918/631/19 аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

Судом встановлено, що позивачем перераховано відповідачу на виконання умов Договору поставки №Щ19/02/18 попередню оплату на суму 130000,00грн згідно платіжного доручення №1260 від 28.02.18р.

Учасник господарських відносин, що порушив майнові права іншого суб`єкта, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи пред`явлення ним претензії чи звернення до суду (ст. 222 ГК України).

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку з фактичним закінченням строку поставки позивачу та яку останній зажадав повернути на загальну суму 57496,50грн на підставі частини другої статті 693 ЦК України, а тому припинилося зобов`язання з поставки товару.

З огляду на зазначене, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення 57496,50 грн попередньої оплати.

2. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (п. 43 постанови ВПВС від 07.04.20р. у справі №910/4590/19).

Судом перевірено арифметичний розрахунок інфляційних втрат (постанова ОП КГС у складі ВС від 18.09.20р. у справі №916/4693815) та встановлено, що заявлена до стягнення сума 15169,41грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

Відповідач не скористався правом довести безпідставність вимоги позивача або ж, навпаки, визнати позов та добровільно виконати прострочене зобов`язання.

Щодо розподілу судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

1. При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2481, 00грн із суми позовних вимог в розмірі 72 665, 91 грн.

Суд покладає на відповідача судовий збір в повному розмірі на суму 2481,00грн ( ст. 129 Кодексу).

2. У ч.1 ст. 221 ГПК України передбачено, що суд за заявою сторони може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, для чого призначає судове засідання.

Адвокат позивача Максим Бугайчук у клопотанні від 21.12.22р. просить ухвалити додаткове рішення про розподіл витрат на професійну (правничу) допомогу, що має наслідком застосування процесуального механізму ст. 221 ГПК України.

На дату ухвалення рішення суду суд застосовує процесуальний механізм п. 5 ч.6 ст. 237 ГПК України.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райківський гранітний кар`єр" (10031, м. Житомир, вул. Лесі Українки, буд. 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" (10025, м. Житомир, вул. Промислова, буд. 10, ):

- 57496,50грн попередньої оплати;

- 2481,00грн судового збору.

Видати наказ.

3. Призначити судове засідання для розгляду питання щодо стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу представника позивача ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" адвоката Максима Бугайчука на "16" січня 2023 року о 15:30год. в приміщенні Господарського суду Житомирської області, зал судових засідань №108.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.12.22

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (рек. ) + на ел. пошту:

3- відповідачу (рек.) на поштову адресу: 13333, Житом. обл., Берд. р-н, с. Райки, вул. Центральна, 1