ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.12.2022м. СумиСправа № 920/896/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

Розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 920/896/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» (40004, м. Суми, вул. Реміснича, буд. 35),

до відповідача Комунального підприємства «Міськводоканал» Роменської міської ради (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Пригородська, буд. 187),

про стягнення 115642 грн 00 коп.,

1. Стислий виклад позицій сторін по справі.

1.1. 26.10.2022 позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 115642 грн 00 коп., у тому числі: 70555 грн 05 коп. пені, 14434 грн 49 коп. 3% річних, 30652 грн 46 коп. інфляційного збільшення суми боргу.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач оплатив рахунки за активну електричну енергію за січень травень 2021 року з порушенням строків, визначених договором та комерційною пропозицією, тому позивачем нараховано 70555 грн 05 коп. пені, 14434 грн 49 коп. 3% річних, 30652 грн 46 коп. інфляційного збільшення суми боргу, згідно п. 5.9 договору.

1.3. Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що ним неодноразово було направлено на адресу позивача звернення з проханням укласти договір реструктуризації заборгованості. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 232 Господарського кодексу України (нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано). Враховуючи зазначене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

2. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

2.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2022, справу призначено до розгляду судді Жерьобкіній Є.А.

2.2. Ухвалою від 27.10.2022 Господарський суд Сумської області відкрив провадження у справі № 920/896/22; визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 165 ГПК України; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив, відповідно до ст. 166 ГПК України; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, відповідно до ст. 167 ГПК України.

2.3. За приписами ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

2.4. Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

2.5. 18.11.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву № 408 від 14.11.2022 (вх. № 5559 від 18.11.2022), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ним неодноразово було направлено на адресу позивача звернення з проханням укласти договір реструктуризації заборгованості. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 232 Господарського кодексу України (нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано).

2.6. 25.11.2022 позивач подав до суду відповідь на відзив (вх. № 5701 від 25.11.2022), в якій зазначає, що договору про реструктуризацію заборгованості, яка виникла у період з січня до травня 2021 року між позивачем та відповідачем підписано не було; відповідач систематично порушував умови договору про постачання електричної енергії споживачу № 151001549 від 13.01.2021 в частині оплати рахунків за спожиту електричну енергію, що стало підставою нарахування штрафних санкцій.

2.7. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

3.1. У зв`язку з реформуванням ринку електричної енергії, на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) з 01.01.2019 забезпеченням споживачів електричною енергією займаються різні суб`єкти ринку електричної енергії, зокрема, оператори системи розподілу та електропостачальники, одним з яких є позивач у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ», яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 червня 2018 року № 429.

3.2. Пунктом 3.1.9 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Постанова) «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - Правила) передбачено, що споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

3.3. Відповідно до частини другої пункту 3.2.5 Правил, укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

3.4. 13.01.2021 між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» та відповідачем Комунальним підприємством «Міськводоканал» Роменської міської ради» укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 151001549 та відкрито для споживача особовий рахунок № НОМЕР_1 .

3.5. Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

3.6. Цей Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

3.7. Заява-приєднання до умов договору подана відповідачем 13.01.2021.

3.8. Відповідно до розділу 5 договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, на вказаний в розрахункових документах рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спец рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Рахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

3.9. Відповідно до п. 5.1 договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

3.10. Відповідно до комерційної пропозиції № 2 ВС (151001549), що є додатком № 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу, оплата здійснюється споживачем за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

3.11. Оплата рахунку постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 5 робочих днів від дати його отримання споживачем.

3.12. Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

3.13. Відповідно до частини першої ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

3.14. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (частина шоста 276 ГК України).

3.15. Частиною сьомою статті 276 Господарського кодексу України визначено, що оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

3.16. Згідно зі ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3.17. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

3.18. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

3.19. Суд установив, що протягом січня травня 2021 року позивач поставив, а відповідач прийняв електричну енергію, що підтверджується наявними в матеріалах справи, підписаними сторонами без заперечень та скріпленими печатками сторін рахунками (а.с. 28-32).

3.20. Відповідач розрахувався за електричну енергію з порушенням строків, які встановлені договором, що підтверджується виписками по особовому рахунку (а.с. 33-47).

3.21. Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

3.22. Оскільки вказані обставини визнаються сторонами, то вони є такими, що встановлені судом.

3.23. Відповідач не спростував доводів позивача належними та допустимим доказами, тому факт оплати відповідачем за електричну енергію за січень травень 2021 року по договору з простроченням платежу є таким, що встановлений судом.

3.24. Відповідно до п. 5.9 договору, у разі несвоєчасної оплати платежів, передбачених договором, постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання пені, 3% річних від простроченої суми та інфляційних нарахувань.

Пеня, 3 % річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок постачальника, який вказується в рахунках.

Споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі, що зазначається в комерційній пропозиції.

3.25. Згідно комерційної пропозиції № 2 ВС (151001549), за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

3.26. Враховуючи порушення відповідачем строків, визначених договором та комерційною пропозицією, позивачем нараховано 70555 грн 05 коп. пені, 14434 грн 49 коп. 3% річних, 30652 грн 46 коп. інфляційного збільшення суми боргу.

Щодо стягнення пені.

3.25. Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

3.26. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

3.27. Згідно ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

3.28. Відповідно до розрахунку позивача, за несвоєчасну оплату послуг відповідачу нарахована пеня в розмірі 70555 грн 05 коп.

3.29. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2022 року на території України установлено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

3.30. Відповідно до пп. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-IX, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

3.31. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

3.32. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

3.33. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання та розподілу електричної енергії.

3.34. З огляду на приписи Закону України «Про житлово-комунальні послуги», враховуючи, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору позивач забезпечує відповідача електричною енергією для забезпечення потреб електроустановок споживача, суд дійшов висновку, що положення пп. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-IX поширюються на взаємовідносини сторін за договором, оскільки послуга з постачання електричної енергії, яку позивач надає відповідачу, є житлово-комунальною послугою.

3.35. За цих обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 70555 грн 05 коп, враховуючи встановлену законом заборону нарахування та стягнення пені за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги на період дії карантину.

Щодо стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань.

3.36. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3.37. Пунктом 5.9 договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати платежів, передбачених цим договором, позивач проводить нарахування за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання пені, 3% річних від простроченої суми та інфляційних нарахувань.

3.38. Згідно наданого позивачем розрахунку, за прострочення оплати за електричну енергію по договору, відповідачу нараховані 14434 грн 49 коп. 3% річних, 30652 грн 46 коп. інфляційного збільшення суми боргу.

3.39. Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

3.40. У п. 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» вказано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

3.41. Згідно з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у листі від 01.07.2014 «Аналізі практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві», підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, повинно враховуватися, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця.

3.42. З урахуванням викладеного, судом здійснено перерахунок 3% річних, інфляційного збільшення суми боргу, з урахуванням дня фактичної сплати боргу, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру. Згідно розрахунку суду 3 % річних становить 14345 грн 15 коп., інфляційні втрати 30973 грн 71 коп.

3.43. Відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, суд при ухваленні рішення не може виходити в рішенні за межі позовних вимог.

3.44. Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення 3% річних та інфляційного збільшення суми боргу самостійно встановлено сторонами у договорі, перевіривши розрахунок позивача, враховуючи перерахунок заявлених до стягнення сум, не виходячи за межі суми, заявленої позивачем до стягнення, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в частині стягнення інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 30652 грн 46 коп. та 3% річних в сумі 14345 грн 15 коп. В іншій частині позову суд відмовляє.

4. Розподіл судових витрат між сторонам.

4.1. Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2481 грн 00 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Міськводоканал» Роменської міської ради» (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Пригородська, буд. 187, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА СУМИ» (40004, Сумська область, м. Суми, вул. Реміснича, буд. 35, ) 30652 грн 46 коп. інфляційного збільшення суми боргу, 14345 грн 15 коп. 3% річних, 2481 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 09.01.2023 (у період з 29.12.2022 до 06.01.2023 суддя Жерьобкіна Є.А. перебувала у відпустці).

Суддя Є.А. Жерьобкіна