ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.12.2022р. Справа №905/609/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання) справу

за позовом: Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа»

до відповідача: Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Донікс»

про: стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 3262,90грн, абонентське обслуговування в сумі 22,05грн, інфляційних нарахувань в сумі 525,04грн, 3%річних в сумі 171,31грн.

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст і підстави позовних вимог

20.07.2022 шляхом направлення органами поштового зв`язку Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Донікс» (далі - НВТ «Донікс») про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 3262,90грн, абонентське обслуговування в сумі 22,05грн, інфляційних нарахувань в сумі 525,04грн, 3%річних в сумі 171,31грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обов`язків в частині своєчасної оплати за отриману теплову енергію та абонентське обслуговування, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 3262,90грн та 22,05грн відповідно. Вказані суми, а також 3%річних та інфляційні, що нараховані згідно ст.625 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути в судовому порядку та відшкодувати витрати з оплати судового збору за рахунок відповідача.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2022 для розгляду справи визначена суддя Устимова А.М.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/609/22, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно д частин 5 та 7 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно п.17 гл.1 розд. ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою

Абзацом 5 п.37 гл.2 розд. ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих Електронних кабінетів, документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Розпорядженням керівництва Господарського суду Донецької області №7-р від 21.02.2022, у зв?язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2022 рік та відсутністю знаків поштової оплати, з метою раціонального і цільового використання наявних Господарському суді Донецької області канцелярських товарів, зупинено з 22.02.2022 прийняття працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) документів для відправлення за межі суду; рекомендовано суддям та працівникам апарату суду використовувати альтернативні способи повідомлення сторін та учасників справи.

Розпорядженням №9-р від 15.04.2022 року «Про організацію роботи та комунікацію між працівниками в Господарському суді Донецької області в умовах воєнного стану», наказом №23 від 15.04.2022 «Про впровадження дистанційної роботи працівникам апарату суду та оголошення простою» з 18.04.2022 запроваджено роботу Господарського суду Донецької області у віддаленому режимі, встановлено дистанційний режим роботи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

За частиною 1 статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань адреса місцезнаходження НВТ «Донікс»: 83102, Донецька обл., місто Донецьк, вул. Куйбишева, буд. 44.

Згідно з ч.1 ст11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Суд дійшов висновку, що на час звернення з позовною заявою неможливо направити на адресу відповідача копію позовної заяви за допомогою органів поштового зв`язку, тому з метою належного повідомлення відповідача про факт відкриття провадження в справі на веб-сайті судової влади 10.08.2022 розміщено відповідне оголошення (з посиланням на веб-адресу ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Одночасно сторони повідомлені про факт відкриття провадження у справі шляхом направлення ухвали суду від 08.08.2022 на електроні адреси сторін у справі: , (позивач зазначив у позовній заяві), ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса зазначена в якості офіційної за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про що свідчать дані витягу,який доданий до позовної заяви), ІНФОРМАЦІЯ_1 (інформація щодо адреси міститься у комп?ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду»).

26.08.2022 на адресу електронної пошти суду надійшов лист Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Донікс», в якому останнє повідомляло суд, що 25.08.2022 органами поштового зв?язку на адресу суду було направлено клопотання про направлення на електронну адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів та встановлення відповідачу строку надання відзиву на позов та доказів, на яких ґрунтується заперечення, - протягом п?ятнадцяти днів з дня отримання відповідачем копії позовної заяви та доданих до них документів. В якості додатків до листа відповідач направив копію відповідного клопотання та доказів його направлення. Довідка на вхідний електронний документ №01-35/2620 від 26.08.2022, що сформована в комп?ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» містить інформацію, що вищезазначений лист не скріплений кваліфікованим електронним підписом, тому документ згідно приписів статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», частини четвертої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги є непідписаним належним чином.

Одночасно 05.09.2022 шляхом поштового направлення до суду надійшло клопотання НВТ «Донікс», в якому останнє просить суд направити на електронну пошту відповідача копію позовної заяви та доданих до неї документів; встановити відповідачу строк надання відзиву на позов та доказів, на яких ґрунтується заперечення, - протягом п?ятнадцяти днів з дня отримання відповідачем копії позовної заяви та доданих до них документів та не розглядати справу без відзиву відповідача на позов.

Ухвалою суду від 06.09.2022 клопотання НВТ «Донікс» щодо встановлення відповідачу строку надання відзиву на позов та доказів, на яких ґрунтується заперечення, - протягом п?ятнадцяти днів з дня отримання відповідачем копії позовної заяви та доданих до них документів - задоволено. Продовжено встановлений судом відповідачу строк для подання відзиву на позов та доказів, на яких ґрунтуються його заперечення та встановлено його протягом п?ятнадцяти днів з дня отримання відповідачем копії позовної заяви та доданих до них документів.

Також, листом від 06.09.2022 суд направив на адресу електронної пошти відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 копію позовної заяви та доданих до неї документів.

За змістом ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін до суду не надходило.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає таке.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об?єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк воєнного стану неодноразово продовжувався. Востаннє Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, який затверджено Законом України № 2738-IX від 16.11.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено 05 години 30 хвилин 21.11.2022 року строком на 90 діб.

За об?єктивних обставин, які пов?язані з місцезнаходження суду у м.Харкові, яке постійно знаходиться під ворожими обстрілами, роботою суду дистанційно, відсутністю можливості направлення процесуальних документів поштою розгляд справи здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.1,8 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція учасників процесу

КПТМ «Криворіжтепломережа» в обґрунтування заявлених вимог зазначило, що позивач за період з 01.11.2019 по 31.05.2022 на виконання умов договорів купівлі-продажу теплової енергії здійснив Науково-виробничому товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Донікс» поставку теплової енергії. Всупереч положень п.3.1 договору від 28.12.2011 №3487, відповідно до якого Споживач оплачує теплову енергію щомісячно, самостійно до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим та п. 34 Індивідуального договору, яким з 05.11.2021 року договірні відносини продовжилися відповідно до приписів Розділу IV ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу, відповідач своєчасно не сплатив за поставлену позивачем теплову енергію та надані послуги з абонентського обслуговування за період вказаний період, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість за поставлену теплову енергію в сумі 3262,90грн та з абонентського обслуговування в сумі 22,05грн.

У зв?язку з порушенням строків виконання грошового зобов?язання, позивач нарахував на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних у розмірі 171,31грн, інфляційні втрати у розмірі 525,04грн.

Позивач не вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення претензїї, так як на його думку відповідач обізнаний щодо наявності боргу та судового наказу про стягнення заборгованості у справі №905/2082/21, який в подальшому був скасований та здійснює проплати з цієї заборгованості.

На підтвердження зазначених обставин позивач надав суду витяг з ЄДРПОУ боржника; належним чином засвідчені копії: договору №3487 від 28.12.2011 та дислокації об`єктів (таблиця 1,2); постанов НКРЕ про тарифи; рішень Криворізької міської ради; рахунків-фактур; актів про підключення та виключення опалення до об`єкту теплоспоживання; відомостей (звітів, актів) по приладам обліку; виписки та статуту позивача (1.2 та 14 стор.); документів, що підтверджують повноваження представника.

Заявлені вимоги позивач нормативно обґрунтовує посиланням на статті 193, 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статті 26, 527, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 1, 2. 4, 5, п.1 ч.1, ч.2 ст.12, 20, ч.2 ст.41, 147-156 ГПК України.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву вих.№905/609/22 від 19.09.2022, за змістом якого не визнає вимоги позивача в повному обсязі та просить суд відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що ним в період з 01.11.2019 року по 31.05.2022 року (спірний період) в повному обсязі проводилась оплата за послуги постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, що підтверджується відповідними квитанціями банку. Також у своєму відзиві відповідач зазначив, що позивачем до позовної заяви не була додана частина копій рахунків - фактур за спірний період, а саме: за лютий 2020 року, квітень 2021 року та лютий 2022 року, у зв?язку з чим відповідачем надаються до суду копії вказаних рахунків. Крім того, відповідач вказав, що за вказаними рахунками заборгованість відсутня, що визнається та підтверджується і позивачем в розрахунку заборгованості за теплову енергію. Відповідач у своєму відзиві також надав письмові пояснення щодо допущеної в квитанції банку №0.0..1 від 18.06.2020 року на суму 1000,00грн помилки в графі «Призначення платежу», в частині написання року, а саме; помилково вказано «від 31.12.2020», замість «від 31.12.2019», оскільки платіж було проведено 18.06.2020 року, тобто, до настання 31.12.2020 року.

На підтвердження вказаних обставин відповідач надав до суду контррозрахунок суми заборгованості за послуги постачання теплової енергії та абонентське обслуговування за період з 01.11.2019 по 31.05.2022 та копії рахунків - фактур, квитанцій банку.

Ухвалою суду від 08.08.2022 про відкриття провадження по справі встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву - протягом п?ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали. Разом з тим ухвалою суду від 06.09.2022 задоволено клопотання НВТ «Донікс» та продовжено встановлений судом відповідачу строк для подання відзиву на позов та доказів, на яких ґрунтуються його заперечення, встановивши його протягом п?ятнадцяти днів з дня отримання відповідачем копії позовної заяви та доданих до них документів.

Листом від 06.09.2022 суд направив на адресу електронної пошти відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 копію позовної заяви та доданих до неї документів, відтак, останній мав право подати відзив до суду до 21.09.2022 включно.

Відповідачем подано відзив засобами поштового зв?язку 19.09.2022, що підтверджується штемпелем АТ «Укрпошта» на конверті, в якому відзив надійшов на адресу суду, а отже в строк, встановлений судом. Також відповідачем надано копію фіскального чеку АТ «Укрпошта» про направлення рекомендованого листа №740 на ім?я одержувача «КПМ Криворіжтепломе» за адресою - м.Кривий Ріг, Металургійний р-н, пр-кт Металургів, буд.23 як доказ направлення позивачу відзиву на позовну заяву.

У зв?язку з чим, суд приймає до матеріалів справи відзив на позовну заяву.

Позивач надав до суду відповідь відзив №153/07 від 26.09.2022, за змістом якого не погоджується з доводами відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву в частині відсутності заборгованості, оскільки, на його переконання, заборгованість за договором №3487 за теплову енергію за період з 01.11.2019 по 31.05.2022 року становить 3262,90грн з урахування оплати в сумі 22,05грн проведеної 12.09.2022, а отже після відкриття провадження по справі. Також позивач надав письмові пояснення щодо нарахованих та сплачених сум на підставі контррозрахунку, зазначивши, що на підприємстві облік нарахованих та сплачених сум за теплову енергію у програмі здійснюється за періодами в програмі 1С Підприємство, у зв`язку з чим, існуюча у боржника заборгованість за минулий період (до 01.11.2019) року погашалася за рахунок переплат, які залишалися після закриття періодів. А тому, на думку позивача, у відповідача була наявна заборгованість в розмірі 3284,95грн на момент подання позовної заяви, та наданий час, з урахування оплат, заборгованість становить 3262,90грн. Позивач у своїй відповіді на відзив просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі: а саме, стягнути залишок заборгованості за теплову енергію в розмірі 3262,90грн, суму збитків від інфляції в розмірі 525,04грн, 3% річних в розмірі 171,31грн, та судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду картку рахунку №36512, інформацію щодо нарахованих та сплачених сум, копію довіреності представника позивача та скріншот відправлення відповіді на відзив на електронну адресу відповідача.

Ухвалою суду від 08.08.2022 про відкриття провадження по справі встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив на позовну заяву - протягом п?яти днів з дня його отримання.

У тексті відповіді на відзив позивач зазначає, що отримав відзив на позовну заяву 21.09.2022. Вказане підтверджується інформацією щодо відстеження поштового відправлення №740, яка міститься на офіційному сайті АТ «Укрпошта», відтак останній мав право подати відповідь на відзив до суду до 26.09.2022 включно.

Позивачем подано відповідь на відзив засобами поштового зв?язку 26.09.2022, що підтверджується штемпелем АТ «Укрпошта» на конверті, в якому відповідь на відзив надійшла на адресу суду, а отже в строк, встановлений судом.

У зв?язку з чим, суд приймає до матеріалів справи відповідь на відзив на позовну заяву.

Також на адресу суду від відповідача надійшло клопотання від 14.10.2022 вих.№905/609/22, за змістом якого останній просив суд направити на його електронну пошту: відповідь на відзив та додані до нього документи та не розглядати справу без заперечень відповідача на відповідь на відзив.

Листом від 28.10.2022 суд направив на адресу електронної пошти відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 копію відповіді на відзив та доданих до неї документів.

Відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву від 07.11.2022 вих.№905/609/22, в яких проти доводів позивача викладених у відповіді на відзив заперечував, вказавши, що ним в спірний період з 01.11.2019року по 31.05.2022року проводилась оплата за послуги постачання теплової енергії та абонентське обслуговування в повному обсязі, що підтверджується квитанціями банку, в яких в призначенні платежу чітко зазначений період, за який було сплачено послуги постачання теплової енергії позивачу. Таким чином, на переконання відповідача у нього відсутня заборгованість перед позивачем за спірний період.

Ухвалою суду від 08.08.2022 про відкриття провадження по справі встановлено відповідачу строк для подачі заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву - протягом п?яти днів з дня їх отримання.

Враховуючи, що судом направлено відповідь на відзив на позовну заяву на електронну адресу відповідача 28.10.2022, останній мав право подати заперечення на відповідь на відзив до суду до 02.11.2022 включно.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив засобами поштового зв?язку 08.11.2022, що підтверджується штемпелем АТ «Укрпошта» на конверті, в якому заперечення надійшли на адресу суду, а отже в строк, встановлений судом.

Суд приймає до матеріалів справи заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, за власною ініціативою поновлюючи строк на звернення на підставі ст.119 ГПК України внаслідок введення в країні воєнного стану та наявністю складнощів з відправленням кореспонденції органами поштового зв`язку підприємством відповідача, яке знаходиться у м.Донецьк.

Виклад обставин справи, встановлених судом

29.12.2011 між КПТМ «Криворіжтепломережа» (далі - Постачальник) та НВТ «Донікс» (далі - Споживач) укладено договір на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари №3487, за умовами п.1.1. якого Постачальник відпускає Споживачеві теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а Споживач сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені цим договором.

Згідно п.1.3 договору Постачальник відпускає Споживачеві теплову енергію на об`єкти, вказані в таблиці №2 згідно з встановленим планом теплоспоживання з « 01» січня 2012 року по « 01» січня 2013 року (див. Таблиця № 1. № 2, та акт меж розподілу експлуатаційної відповідальності сторін, як невід`ємні частини договору). Оплата здійснюється з моменту зазначеного періоду дії договору.

Строк дії договору визначений сторонами у п.6.1, відповідно до якого договір діє з « 01» січня 2012 року по « 01» січня 2013 року і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не надійде заява однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляду. При заяві однієї із сторін про розірвання договору за один місяць і відсутності заборгованості Споживача перед Постачальником договір може бути, розірваний. При наявності заборгованості за Споживачем, нарахування за договором припиняються, а договір не розривається до повного погашення заборгованості.

Відповідно до п.4.1 договору, його невід`ємною частиною є додатки (таблиця № 1 і № 2, акти меж розподілу).

Договір №3487 та додатки до нього підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень, скріплені відтисками печаток підприємств.

В таблиці №1, яка є невід?ємною частиною договору, встановлений тариф на опалення - 269,50грн/Гкал, планова сума на місяць - 1078,00грн.

Відповідно до п.4.2 договору, теплова енергія відпускається Споживачеві в кількості згідно даних таблиці № 2, у вигляді гарячої води і (або) пари на такі потреби: опалення та вентиляцію (період опалювального сезону), гаряче водопостачання (протягом року, за винятком ремонтного періоду), технологічні потреби, кондиціювання повітря.

В таблиці №2, яка є невід?ємною частиною договору вказаний об?єкт - житлове приміщення за адресою: пр.К.Маркса, 19/24 (зараз - пр-т.Поштовий 19, прим.24 ).

Порядок обліку теплової енергії узгоджений сторонами в розділі 2 договору, відповідно до п.2.1 якого облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності.

Щомісячна сума сплати за договором коригується з урахуванням фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря, кількості діб і годин надання послуг (п.2.2 договору).

Щомісяця, у термін до 25 числа, Споживач, який має прилад обліку, інформує Постачальника про фактичне споживання теплової енергії з наступним складанням акту (п.2.4 договору).

Оплата за відпущену теплову енергію проводиться Споживачем щомісяця, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 20-гo числа місяця наступного за розрахунковим. В іншому випадку Постачальник має право без додаткового попередження припинити повністю або частково обмежити подачу теплової енергії (п.3.1 договору).

Положеннями пункту 3.4 договору сторонами узгоджено, що Споживач здійснює передплату в грошовій формі, в розмірі планового місячного споживання в термін до 20 числа кожного місяця.

Також 05.10.2021 на офіційному сайті КПТМ «Криворіжтепломережа» (http://kpts.dp.ua/dogovorte.php) опубліковано Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021, додаток №1 до нього та заяву-приєднання до договору.

Відповідно до п.1 договору, він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - Послуга) індивідуальному споживачу (далі - Споживач). Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

За умовами п.5 договору КПТМ «Криворіжтепломережа» (далі - Виконавець) зобов`язується надавати Споживачу Послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану Послугу в строки і на умовах, що визначені цим Договором.

Обсяг спожитої Споживачем Послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для протеб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення Споживача; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Строк дії договору визначений у п.2, відповідно до якого даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті Виконавця http://kpts.dp.ua/ та у п.51, відповідно до якого Договір набирає чинності з моменту акцептування його Споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від Договору, Договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п.52 договору).

Договір від 05.10.2021 містить реквізити виконавця: КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА», , юридична адреса провулок Дежньова, 9, р/р НОМЕР_1 у АТ «Ощадбанк", номер телефону Колл-центру 0 800 605 187, контакти для передачі показань вузлів обліку +3 8 , адреса електронної пошти , офіційний веб-сайт http://kpts.dp.ua/, заступника директора по теплозбуту - Бобро Леоніда Олександровича.

За умовами п.30 договору Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті Виконавця http://www.kpts.dp.ua/.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно - змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Вартість послуги міститься в п.31 договору, відповідно до якого вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або офіційному веб-сайті Виконавця http://www.kpts.dp.ua/.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього Договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу Виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це Споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

Пунктом 32 договору визначено, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої Послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої Послуги Споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту Послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою Споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів (п.33 договору).

Порядок оплати визначений в п.34 договору, відповідно до якого Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту Послугу.

Пунктом 35 договору унормовано можливість за бажанням Споживача здійснювати оплату послуг шляхом внесення авансових платежів.

Під час здійснення оплати Споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата Виконавцю, сплата пені, штрафів).

У разі коли Споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений Споживачем період виникла переплата, Виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості Споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих Споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості - в рахунок майбутніх платежів Споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу (п. 36 договору).

Відповідно до п.37 договору, у разі коли Споживач вніс плату Виконавцю за розрахунковий період не в повному обсязі або більшому, ніж зазначено в рахунку, обсязі, Виконавець здійснює зарахування коштів згідно з призначенням платежу. За відсутності призначення платежу - у такому порядку: в першу чергу - в рахунок плати за Послугу; в другу чергу - в рахунок плати за абонентське обслуговування.

Споживач не звільняється від оплати Послуги, отриманої ним до укладення цього Договору (п.38 договору).

Права та обов?язки сторін погоджені в розділі договору «Права та обов?язки сторін», відповідно до п.40 якого Споживач, зокрема, має право одержувати своєчасно та належної якості послугу згідно із законодавством та умовами цього Договору. Відповідно же до п.41 договору Споживач, зокрема, зобов`язаний оплачувати надану Послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим Договором; у разі несвоєчасного здійснення платежу за послугу сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим Договором.

Додаток 1 до договору містить адресу пр-т.Поштовий 19.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 27.02.2018 №238 змінено положення постанови НКРЕКП від 28 грудня 2017 року № 1530 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для потреб населення КПТМ «Криворіжтепломережа», а саме пункт 1 викладено в такій редакцї: « 1. Установити Комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення на рівні: тариф на теплову енергію - 1193,44 грн/Гкал (без ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 891,89 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової 301,55 грн/Гкал) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1090,62 грн/Гкал (без ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 891,89 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 198,73 грн/Гкал); тариф на транспортування теплової енергі - 98,41 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії - 4,41 грн/Гкал (без ПДВ).»; додатки 1-4 викласти в новій редакції, наведеній у додатку 33.

Постановою НКРЕКП від 10.12.2018 №1714, зокрема, внесено зміни до постанови НКРЕКП від 27.02.2018 №238, а саме: 1. Установлено КПТМ «Криворіжтепломережа» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення на рівні: тариф на теплову енергію - 1406,97грн/Гкал (без ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 1092,99грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 313,98грн/Гкал) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1303,17грн/Гкал (без ПДВ) (у тому числі: паливна складова - 1092,99грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 210,18грн/Гкал); тариф на транспортування теплової енергії - 99,35грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії - 4,45грн/Гкал (без ПДВ). 2. Установлено КПТМ «Криворіжтепломережа» структуру тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання згідно з додатками 1 - 4.

Постановою НКРЕКП від 09.09.2020 №1672 установлено КПТМ «Криворіжтепломережа» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання на рівні: 1. для потреб населення: тариф на теплову енергію -1408,26 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 928,13 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енерпї - 464,57 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії - 15,56 грн/Гкал (без ПДВ).

Постановою НКРЕКП від 30.11.2020 № 2264 внесено зміни до постанови НКРЕКП від від 09.09.2020 №1672 а саме: 1) у пункті 1: в абзацах другому, третьому, четвертому і п`ятому підпункту 1 цифри « 1408,26», « 928,13», « 464,57» і « 15,56» замінити відповідно цифрами « 1665,35», « 1133,14», « 516,58» і «15,63»; в абзацах другому, третьому, четвертому і п`ятому підпункту 2 цифри « 1224,84», « 773,41», « 435,85» і « 15,58» замінити відповідно цифрами « 1485,10», « 981,05», « 488,40» і « 15,65»; в абзацах другому, третьому, четвертому і п`ятому підпункту 3 цифри « 1251,92», « 797,61», « 438,92» і « 15,39» замінити відповідно цифрами « 1511,95», « 1005,07», « 491,41» і « 15,47»; в абзацах другому, третьому, четвертому і п`ятому підпункту 4 цифри « 1577,59», « 1067,38», « 494,70» і « 15,51» замінити відповідно цифрами « 1837,59», « 1274,84», « 547,17» і « 15,58»; 2) у підпунктах 1-4 пункту 2 цифри « 1689,91», « 1469,81», « 1502,30» і « 1893,11» замінити відповідно цифрами « 1998,42», « 1782,12», «1814,34» і « 2205,11»; 3) додатки 1-4 до постанови викласти в новій редакції, що додаються (режим доступу: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v2264874-20#Text).

Рішенням Криворізької міської ради від 22.10.2021 №530 установлено КПТМ «Криворіжтепломережа» величину тарифу для категорії «для потреб населення» на рівні 1701,19грн (з ПДВ).

Факт включення та відключення опалення у багатоповерховому будинку за адресою: м.Кривій Ріг, пр.Поштовий 19 підтверджується актами включення та відключення опалення від 31.10.2019, 15.04.2020, 15.04.2021,02.11.2021, 07.04.2022.

Обсяг спожитої теплової енергії за даними приладу обліку підтверджується відповідними звітами про теплопостачання, які складались щомісячно та копії яких містяться в матеріалах справи.

КПТМ «Криворіжтепломережа» виставлено НВТ «Донікс» рахунки-фактури на оплату наданих послуг з поставки теплової енергії:

№3487 від 31.01.2019 за опалення за листопад 2018, грудень 2018, січень 2019 - на суму 1354,72грн (з ПДВ), з яких: опалення за листопад 2018 - -1086,03грн (від?ємне значення, без ПДВ); опалення за грудень 2018 - -190,95грн (від?ємне значення, без ПДВ), опалення за січень 2019 - 2405,92грн (без ПДВ). Заборгованість на 01.01.2019 - 9018,29грн; сплачено у січні - 0грн; заборгованість на 31.01.2019 - 10373,01грн);

№3487 від 28.02.2019 за опалення за лютий 2019 - на суму 2296,18грн (з ПДВ) (заборгованість на 01.02.2019 - 10373,01грн; сплачено лютому - 5729,12грн; заборгованість на 28.02.2019 - 6940,07грн);

№3487 від 31.03.2019 за опалення за березень 2019 - на суму 1840,32грн (з ПДВ) (заборгованість на 01.03.2019 - 6940,07грн; сплачено у березні - 2296,18; заборгованість на 31.03.2019 - 6484,21грн);

№3487 від 30.04.2019 за опалення за березень 2019, квітень 2019 - на суму 388,32грн (з ПДВ), з яких: опалення за березень 2019 - 56,28грн (без ПДВ); опалення за квітень 2019 - 267,33грн (без ПДВ). Заборгованість на 01.04.2019 - 6484,21грн; сплачено у квітні - 1840,32грн; заборгованість на 30.04.2019 - 5032,21грн);

№3487 від 31.10.2019 за опалення за жовтень 2019 - на суму 270,14грн (з ПДВ) (заборгованість на 01.10.2019 - 4643,89грн; сплачено у жовтні - 0грн; заборгованість на 31.10.2019 - 4914,03грн);

№3487 від 31.12.2019 за опалення за листопад 2019, грудень 2019 - на суму 3784,63грн (з ПДВ), з яких: опалення за листопад 2019 - 1533,60грн (без ПДВ); опалення за грудень 2019 - 2068,24грн, перерахунок по зміні ціни природного газу за грудень 2019 - -447,98грн (від?ємне значення, без ПДВ). Заборгованість на 01.12.2019 - 5825,74грн; сплачено у грудні - 1181,85грн; заборгованість на 31.12.2019 - 8428,52грн;

№3487 від 31.01.2020 за опалення за грудень 2019, січень 2020 - на суму 1735,64грн (з ПДВ) з яких: опалення за грудень 2019 - -182,91грн (від?ємне значення; без ПДВ), перерахунок по зміні ціни природного газу за грудень 2019 - 39,62грн; опалення за січень 2020 - 1927,55грн, перерахунок по зміні ціни природного газу за січень 2020 - -337,90грн (від?ємне значення; без ПДВ). Заборгованість на 01.01.2020 - 8428,52грн; сплачено у січні - 0грн; заборгованість на 31.01.2020 - 10164,16грн);

№3487 від 31.03.2020 за теплову енергію за лютий 2020, березень 2020 - на суму 478,24грн (з ПДВ), з яких: теплова енергія за лютий 2020 - -112,56грн (від?ємне значення; без ПДВ), перерахунок по зміні ціни природного газу за лютий 2020 - 28,47грн (без ПДВ); теплова енергія за березень 2020 - 703,48грн (без ПДВ), перерахунок по зміні ціни природного газу за березень 2020 - -220,86грн (від?ємне значення; без ПДВ). Заборгованість на 01.03.2020 - 10330,32грн; сплачено у березні - 1901,80грн; заборгованість на 31.03.2020 - 8906,76грн;

№3487 від 30.04.2020 за теплову енергію за березень 2020, квітень 2020 - на суму 771,70грн (з ПДВ), з яких: теплова енергія за березень 2020 - 393,95грн (без ПДВ), перерахунок по зміні ціни природного газу за березень 2020 - -123,68грн (від?ємне значення; без ПДВ); теплова енергія за квітень 2020 - 590,93грн (без ПДВ), перерахунок по зміні ціни природного газу за квітень 2020 - -218,12 (від?ємне значення; без ПДВ). Заборгованість на 01.04.2020 - 8906,76грн; сплачено у квітні - 0грн; заборгованість на 30.04.2020 - 9678,46грн);

№3487 від 30.11.2020 за теплову енергію за листопад 2020 - на суму 1351,93грн (з ПДВ) (заборгованість на 01.01.2020 - 5122,13грн; сплачено у листопаді - 0грн; заборгованість на 30.11.2020 - 6474,06грн);

№3487 від 30.12.2020 за теплову енергію за листопад 2020, грудень 2020 - на суму 3693,72грн (з ПДВ), з яких: теплова енергія за листопад 2020 - 380,23грн (без ПДВ); теплова енергія за грудень 2020 - 2697,87грн (без ПДВ). Заборгованість на 01.12.2020 - 6474,06грн; сплачено у грудні - 0грн; заборгованість на 31.12.2020 - 10167,78грн;

№3487 від 31.01.2021 за теплову енергію за грудень 2020, січень 2021 - на суму 3397,31грн (з ПДВ), з яких: теплова енергія за грудень 2020 - -33,31грн (від?ємне значення; без ПДВ); теплова енергія за січень 2021 - 2864,40грн (без ПДВ). Заборгованість на 01.01.2021 - 10167,78грн; сплачено у січні - 5045,65грн; заборгованість на 31.01.2021 - 8519,44грн);

№3487 від 28.02.2021 за теплову енергію за січень 2021, лютий 2021 - на суму 3137,52грн (з ПДВ), з яких: теплова енергія за січень 2021 - 66,62грн (без ПДВ); теплова енергія за лютий 2021 - 2547,98грн (без ПДВ). Заборгованість на 01.02.2021 - 8519,44грн; сплачено у лютому - 3397,31грн; заборгованість на 28.02.2021 - 8259,65грн);

№3487 від 31.03.2021 за теплову енергію за лютий 2021, березень 2021 - на суму 2897,71грн (з ПДВ), з яких: теплова енергія за лютий 2021 - 149,88грн (без ПДВ); теплова енергія за березень 2021 - 2264,88грн (без ПДВ). Заборгованість на 01.03.2021 - 8259,65грн; сплачено у березні - 3137,52грн; заборгованість на 31.03.2021 - 8019,84грн);

№3487 від 08.12.2021 за теплову енергію та абонентське обслуговування за листопад 2021 - на суму 1740,25грн (з ПДВ) (заборгованість на 01.11.2021 - 5122,13грн; сплачено у листопаді - 0грн; заборгованість на 30.11.2021 - 6862,38грн);

№3487 від 31.12.2021 за теплову енергію за листопад 2021, теплову енергію та абонентське обслуговування за грудень 2021 - на суму 1655,19грн (з ПДВ), з яких: теплова енергія за листопад 2021 - -28,35грн (від?ємне значення; без ПДВ); теплова енергія за грудень 2021 - 1389,30грн (без ПДВ), абонентське обслуговування за грудень 2021 - 18,38грн (без ПДВ). Заборгованість на 01.12.2021 - 6862,38грн; сплачено у грудні - 3378,52грн; заборгованість на 31.12.2021 - 5139,05грн;

№3487 від 31.01.2022 за теплову енергію за грудень 2021, теплову енергію та абонентське обслуговування за січень 2022 - на суму 2539,82грн (з ПДВ), з яких: теплова енергія за грудень 2021 - 127,59грн (без ПДВ); теплова енергія за січень 2022 - 1970,55грн (без ПДВ), абонентське обслуговування за січень 2022 - 18,38грн (без ПДВ). Заборгованість на 01.01.2022 - 5139,05грн; сплачено у січні - 1655,19грн; заборгованість на 31.01.2022 - 6023,68грн);

№3487 від 31.03.2022 за теплову енергію та абонентське обслуговування за березень 2022 - на суму 2148,54грн (з ПДВ).

№3487 від 30.04.2022 за теплову енергію за лютий 2022, за теплову енергію за березень 2022, абонентське обслуговування за квітень 2022 - на суму -199,11грн (від?ємне значення, з ПДВ), з яких: теплова енергія за лютий 2022 - -127,59грн (від?ємне значення; без ПДВ); теплова енергія за березень 2022 - -56,71грн(від?ємне значення; без ПДВ), абонентське обслуговування за квітень 2022 - 18,38грн (без ПДВ). Заборгованість на 01.04.2022 - 7934,24грн; сплачено у квітні - 0грн; заборгованість на 30.04.2022 - 7735,13грн).

Крім того, в матеріалах справи наявний рахунок заборгованості за теплову енергію по договору №3487 за період з 01.11.2019 по 31.05.2022 НВТ «Донікс», зі змісту якого, зокрема, вбачається виставлення КПТМ «Криворіжтепломережа» НВТ «Донікс» рахунків-фактур на оплату наданих послуг за лютий 2021, квітень 2021, лютий 2022, а саме:

рахунок від 29.02.2020 за надані послуги у грудні 2019, січні 2020, лютому 2020 - на суму 1901,80грн (з ПДВ);

рахунок від 30.04.2021 за надані послуги у березні 2021, квітні 2021 - на суму 979,22грн (з ПДВ);

рахунок від 28.02.2022 за надані послуги у січні 2022, лютому 2022 - на суму 2301,64грн (з ПДВ).

Претензій по об?єму, тарифам, якості та строкам виконання наданих послуг матеріали справи не містять.

Відповідачем надано до суду банківські квитанції, які підтверджують оплату ним наданих позивачем послуг за договором, а саме:

№0.0..1 від 11.05.2020 на суму 784,63грн (призначення платежу - часткова сплата за опалення згідно рах.№3487 від 31.12.2019);

№0.0..1 від 18.06.2020 на суму 1000,00грн (призначення платежу - часткова сплата за опалення згідно рах.№3487 від 31.12.2020);

№0.0..1 від 04.07.2020 на суму 700,00грн (призначення платежу - частковиий платіж за опалення згідно з рах.№3487 від 31.12.2019);

№0.0..1 від 05.08.2020 на суму 650,00грн (призначення платежу - частковиий платіж за опалення згідно з рах.№3487 від 31.12.2019);

№0.0..1 від 18.09.2020 на суму 500,00грн (призначення платежу - часткова оплата за опалення згідно з рах.№3487 від 31.12.2019 за грудень 2020);

№0.0..1 від 01.10.2020 на суму 150,00грн (призначення платежу - опалення; кінцевий розрахунок за грудень 2019, рах.№3487 від 31.12.2019);

№0.0..1 від 19.02.2020 на суму 1735,64грн (призначення платежу - платеж за опалення; рах.№3487 від 31.01.2020);

№0.0..1 від 16.03.2020 на суму 1901,80грн (призначення платежу - платеж за опалення за лютий 2020; рах.№3487 від 29.02.2020);

№0.0..1 від 11.12.2021 на суму 478,24грн (призначення платежу - за опалення за березень 2020р; дог.3487 від 28.12.2011);

№0.0..1 від 27.05.2020 на суму 771,70грн (призначення платежу - платіж за опалення за квітень 2020; рах.№3487 від 30.04.2020);

№0.0..1 від 01.01.2021 на суму 351,93грн (призначення платежу - за опалення в листопаді 2020; рах.№3487 від 30.11.2020);

№0.0..1 від 08.01.2021 на суму 1000,00грн (призначення платежу - за опалення в листопаді 2020; рах.№3487 від 30.11.2020);

№0.0..1 від 17.01.2021 на суму 2000,00грн (призначення платежу - часткова оплата опалення грудень 2020р.; рах.№3487 від 30.12.2020);

№0.0..1 від 25.01.2021 на суму 1693,72грн (призначення платежу - кінцевий розрахунок опалення грудень 2020р; рах.№3487 від );

№0.0..1 від 10.02.2021 на суму 1397,31грн (призначення платежу - часткова оплата опалення січень 2021р.; рах.№3487 від 31.01.2021);

№0.0..1 від 16.02.2021 на суму 2000,00грн (призначення платежу - кінцевий розрахунок опалення січень 2021р.; рах.№3487 від 31.01.2021);

№0.0..1 від 11.03.2021 на суму 2000,00грн (призначення платежу - часткова оплата опалення лютий 2021р.; рах.№3487 від 28.02.2021);

№0.0..1 від 15.03.2021 на суму 1137,52грн (призначення платежу - кінцевий розрахунок опалення за лютий 2021р.; рах.№3487 від 28.02.2021);

№0.0..1 від 16.04.2021 на суму 2897,71грн (призначення платежу - за опалення за березень 2021р.; рах.№3487 від 31.03.2021);

№0.0..1 від 22.05.2021 на суму 979,22грн (призначення платежу - за опалення за квітень 2021р.; рах.№3487 від 30.04.2022);

№0.0..1 від 17.12.2021 на суму 1740,25грн (призначення платежу - за опалення за листопад 2021р.; рах.№3487 від 08.12.2021);

№0.0..1 від 19.01.2022 на суму 1655,19грн (призначення платежу - за опал.дог.№3487 від 28.12.2011; за 12. 2021; рах.№3487 від 31.12.2021);

№0.0..1 від 15.02.2022 на суму 2539,62грн (призначення платежу - за опалення січень 2022; рах.№3487 від 31.01.2022);

№0.0..1 від 04.05.2022 на суму 2301,64грн (призначення платежу - за опал.угода 3487 від 28.12.2011; за 02.2022; рах.№3487 від 28.02.2022);

№0.0..1 від 04.05.2022 на суму 2148,54грн (призначення платежу - за опал.угода 3487 від 28.12.2011; за 03.2022; рах.№3487 від 31.03.2022);

№0.0..1 від 11.09.2022 на суму 22,05грн (призначення платежу - абонплата за 04.2022р; рах.№3487 від 30.04.2022).

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, поданих письмових поясненнях, дослідивши надані в порядку статті 74 ГПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозв?язку, господарський суд дійшов висновку про закриття провадження у справі внаслідок відсутності предмету спору в частині суми 22,05грн, яка на час розгляду справи по суті є сплаченою, та про часткове задоволення позову в іншій частині, зважаючи на таке.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення заборгованості за невиконання відповідачем своїх грошових зобов?язань зі своєчасної та повної оплати за поставлену теплову енергію, а також 3% річних та інфляційних збитків.

За змістом частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 173 ГК України, яка кореспондується з положеннями статті 509 ЦК України, господарським визнається зобов?язання, що виникає між суб?єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб?єкт (зобов?язана сторона, у тому числі боржник) зобов?язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб?єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб?єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов?язаної сторони виконання її обов?язку.

Основними видами господарських зобов?язань є майново-господарські зобов?язання та організаційно-господарські зобов?язання. Господарські зобов?язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Із змісту ч. 3 ст. 24, ч. 2 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» вбачається, що основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані: забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів; здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію із споживачами з урахуванням авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги»

№ 2189-VIII від 09.11.2017 року.

Згідно з п.2 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до комунальних послуг віднесені послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Договір №3487 від 29.12.2011 укладений між сторонами у письмовій формі, підписаний уповноваженими представниками юридичних осіб, які мають необхідний обсяг дієздатності, без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплений відтисками печаток підприємств. Його зміст не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений, не розірваний та у судовому порядку недійсним не визнаний.

Сторонами договору не надано доказів на підтвердження того, що у відповідності до п. 6.1 мала місце відмова від цього договору або його перегляд, тому суд прийшов до висновку, що договір є щорічно продовженим.

Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 ЦК України).

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» № 1060 від 03.12.2020 внесені зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, до статті 13, якими передбачено запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України(п.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Як наслідок, цей договір укладається шляхом надання повної й безумовної згоди (акцепту) Споживача на укладення договору в повному обсязі, без підпису письмового примірника договору сторонами. Споживач підтверджує факт ознайомлення та згоди з усіма умовами цього договору в повному обсязі шляхом акцептування. Будь-яка з наступних дій вважається акцептом (прийняттям) цього договору публічної оферти: факт отримання послуги з постачання теплової енергії, оплата послуги з постачання теплової енергії. Укладаючи цей договір Споживач автоматично погоджується з повним та безумовним прийняттям положень цього договору та всіх додатків, які є невід`ємними частинами договору. Якщо Споживач не згодний з умовами договору він письмово надсилає не пізніше 30 днів з моменту його оприлюднення на офіційному сайті Виконавцю відповідне повідомлення.

Судом встановлено, що на офіційному сайті КПТМ «Криворіжтепломережа» Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021, додаток №1 до нього та заяву-приєднання до договору (http://kpts.dp.ua/dogovorte.php) опубліковано 05.10.2021.

За умовами ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тому, оскільки відсутні докази на підтвердження факту звернення до позивача з вимогою укласти договір у іншому порядку та відповідач продовжив користуватись житлово-комунальною послугою без заперечень та сплачував їх вартість, суд приходить до висновку, що договір №3487 від 29.12.2011 діяв до 05.11.2021, натомість індивідуальний договір діє з 06.11.2021.

За приписами частин першої, другої статті 193 ГК України суб?єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов?язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов?язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Відповідно до п. 12 Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

До предмета доказування у спорах щодо розрахунків між постачальниками та споживачами комунальних послуг належать обставини щодо надання та фактичного отримання таких послуг.

Факт подачі теплової енергії підтверджується Актами про підключення та виключення опалення до об`єкту теплоспоживання за спірний період. Обсяг спожитої теплової енергії зафіксовано у звітах про теплопостачання.

Будинок за адресою: м.Кривий Ріг, пр. Поштовий, буд. 19 є багатоквартирним, подання теплоносія до будинку здійснюється відповідно від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача (у відповідності до п 5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури № 80 від 18.05.2005 «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН 13.2.2-15-2005», де зазначено, що житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05) які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку.

Отже, відповідач отримував теплову енергію, так як кв.24, яка йому належить, не відокремлена від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення житлового будинку.

Факт поставки теплової енергії за спірним договором у вказаний позивачем період у визначному у звітах обсягу відповідачем не оспорюється та є встановленим.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов договору від 29.12.2011 №3487 та індивідуального договору від 05.10.2021 позивач надав відповідачу теплову енергію у спірний період з 01.11.2019 по 31.05.2022 на загальну суму 34315,75грн згідно виставлених рахунків №3487: від 31.12.2019 за опалення за листопад 2019, грудень 2019 - на суму 3784,63грн (з ПДВ), від 31.01.2020 за опалення за грудень 2019, січень 2020 - на суму 1735,64грн (з ПДВ), від 31.03.2020 за теплову енергію за лютий 2020, березень 2020 - на суму 478,24грн (з ПДВ), від 30.04.2020 за теплову енергію за березень 2020, квітень 2020 - на суму 771,70грн (з ПДВ), від 30.11.2020 за теплову енергію за листопад 2020 - на суму 1351,93грн (з ПДВ), від 30.12.2020 за теплову енергію за листопад 2020, грудень 2020 - на суму 3693,72грн (з ПДВ), від 31.01.2021 за теплову енергію за грудень 2020, січень 2021 - на суму 3397,31грн (з ПДВ), від 28.02.2021 за теплову енергію за січень 2021, лютий 2021 - на суму 3137,52грн (з ПДВ), від 31.03.2021 за теплову енергію за лютий 2021, березень 2021 - на суму 2897,71грн (з ПДВ), від 08.12.2021 за теплову енергію та абонентське обслуговування за листопад 2021 - на суму 1740,25грн (з ПДВ), від 31.12.2021 за теплову енергію за листопад 2021, теплову енергію та абонентське обслуговування за грудень 2021 - на суму 1655,19грн (з ПДВ), від 31.01.2022 за теплову енергію за грудень 2021, теплову енергію та абонентське обслуговування за січень 2022 - на суму 2539,82грн (з ПДВ), від 31.03.2022 за теплову енергію та абонентське обслуговування за березень 2022 - на суму 2148,54грн (з ПДВ). від 30.04.2022 за теплову енергію за лютий 2022, за теплову енергію за березень 2022, абонентське обслуговування за квітень 2022 - на суму -199,11грн (від?ємне значення).

Крім того, зі змісту рахунку заборгованості за теплову енергію по договору №3487 за період з 01.11.2019 по 31.05.2022 НВТ «Донікс», наданого позивачем, зокрема, вбачається виставлення КПТМ «Криворіжтепломережа» НВТ «Донікс» рахунків-фактур на оплату наданих послуг за лютий 2021, квітень 2021, лютий 2022, а саме: рахунку від 29.02.2020 на суму 1901,80грн; рахунку від 30.04.2021 на суму 979,22грн; рахунку від 28.02.2022 на суму 2301,64грн. Існування вказаних рахунків опосередковано підтверджується вказівною на них відповідача при здійсненні оплат за надані послуги у графі «призначенні платежу».

Зі змісту вищевказаних рахунків виходить, що сума, яка належить до сплати розрахована виходячи з даних приладів обліку.

Якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

У п.3.1 договору від 29.12.2011 №3487, який регулює відносини між позивачем та відповідачем за період з 29.12.2011 по 05.11.2021, сторони погодили, що оплата за відпущену теплову енергію проводиться Споживачем щомісяця, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 20-гo числа місяця наступного за розрахунковим. Разом з тим, відповідно до пункту 3.4 договору, Споживач здійснює передплату в грошовій формі, в розмірі планового місячного споживання в термін до 20 числа кожного місяця.

Таким чином, договір №3487 від 29.12.2011 містить приписи щодо оплати за надані послуги - до 20-гo числа місяця наступного за розрахунковим (п.3.1 договору) та внесення передплати за послуги що будуть надані - до 20 числа кожного місяця.

Прийменник «до» з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (правовий висновок, що міститься в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15).

Враховуючи, що в банківських квитанціях в реквізиті «призначення платежу» відсутнє посилання відповідача на здійснення ним передплат, однак наявні посилання на оплату за конкретні періоди наданих послуг, суд дійшов висновку, що передплати в порядку п.3.4 договору відповідачем не здійснювались, а всі платежі здійснені відповідачем в рахунок оплати за надану теплову енергію до яких повинен застосовуватися п.3.1 договору.

Відтак, відповідач повинен був виконати свої грошові зобов?язання з оплати відпущеної теплової енергії в період дії договору від 29.12.2011 №3487 за рахунками:

№3487 від 31.12.2019 за опалення за листопад 2019, грудень 2019 - на суму 3784,63грн (з ПДВ) - до 20.01.2020 включно;

№3487 від 31.01.2020 за опалення за грудень 2019, січень 2020 - на суму 1735,64грн (з ПДВ) - до 20.02.2020 включно;

від 29.02.2020 за надані послуги у грудні 2019, січні 2020, лютому 2020 - на суму 1901,80грн (з ПДВ) - до 20.03.2020 включно;

№3487 від 31.03.2020 за теплову енергію за лютий 2020, березень 2020 - на суму 478,24грн (з ПДВ) - до 20.04.2020 включно;

№3487 від 30.04.2020 за теплову енергію за березень 2020, квітень 2020 - на суму 771,70грн (з ПДВ), - до 20.05.2020 включно;

№3487 від 30.11.2020 за теплову енергію за листопад 2020 - на суму 1351,93грн (з ПДВ) - до 20.12.2020 включно;

№3487 від 30.12.2020 за теплову енергію за листопад 2020, грудень 2020 - на суму 3693,72грн (з ПДВ) - до 20.01.2021 включно;

№3487 від 31.01.2021 за теплову енергію за грудень 2020, січень 2021 - на суму 3397,31грн (з ПДВ) - до 20.02.2021 включно;

№3487 від 28.02.2021 за теплову енергію за січень 2021, лютий 2021 - на суму 3137,52грн (з ПДВ) - до 20.03.2021 включно;

№3487 від 31.03.2021 за теплову енергію за лютий 2021, березень 2021 - на суму 2897,71грн (з ПДВ) - до 20.04.2021 включно;

від 30.04.2021 за надані послуги у березні 2021, квітні 2021 - на суму 979,22грн (з ПДВ) - до 20.05.2021 включно.

Відповідно до п.34 Індивідуального договору від 05.10.2021, який регулює відносини між позивачем та відповідачем за період з 06.11.2021, сторони погодили, що Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту Послугу.

Таким чином, останнім днем, коли відповідач повинен був здійснити оплату за надані послуги за індивідуального договору від 05.10.2021 є останнє число місяця наступного за звітним.

Відтак, відповідач повинен був виконати свої грошові зобов?язання з оплати відпущеної теплової енергії в період дії Індивідуального договору від 05.10.2020 за рахунками:

№3487 від 08.12.2021 за теплову енергію та абонентське обслуговування за листопад 2021 - на суму 1740,25грн (з ПДВ) - до 31.12.2021 включно;

№3487 від 31.12.2021 за теплову енергію за листопад 2021, теплову енергію та абонентське обслуговування за грудень 2021 - на суму 1655,19грн (з ПДВ) - до 31.01.2022 включно;

№3487 від 31.01.2022 за теплову енергію за грудень 2021, теплову енергію та абонентське обслуговування за січень 2022 - на суму 2539,82грн (з ПДВ) - до 28.02.2022 включно;

від 28.02.2022 за надані послуги у січні 2022, лютому 2022 - на суму 2301,64грн (з ПДВ) - до 31.03.2022 включно;

№3487 від 31.03.2022 за теплову енергію та абонентське обслуговування за березень 2022 - на суму 2148,54грн (з ПДВ) - до 30.04.2022 включно;

№3487 від 30.04.2022 за теплову енергію за лютий 2022, за теплову енергію за березень 2022, абонентське обслуговування за квітень 2022 - на суму -199,11грн (від?ємне значення, з ПДВ), з яких: теплова енергія за лютий 2022 - -127,59грн (від?ємне значення; без ПДВ); теплова енергія за березень 2022 - -56,71грн(від?ємне значення; без ПДВ), абонентське обслуговування за квітень 2022 - 18,38грн (без ПДВ) - до 31.05.2022 включно.

Відповідачем сплачено позивачу грошові кошти за поставлену теплову енергію за вказаними рахунками на загальну суму 34536,71грн, що підтверджується банківськими квитанціями: №0.0..1 від 11.05.2020 на суму 784,63грн (призначення платежу - часткова сплата за опалення згідно рах.№3487 від 31.12.2019); №0.0..1 від 18.06.2020 на суму 1000,00грн (призначення платежу - часткова сплата за опалення згідно рах.№3487 від 31.12.2020); №0.0..1 від 04.07.2020 на суму 700,00грн (призначення платежу - частковиий платіж за опалення згідно з рах.№3487 від 31.12.2019); №0.0..1 від 05.08.2020 на суму 650,00грн (призначення платежу - частковиий платіж за опалення згідно з рах.№3487 від 31.12.2019); №0.0..1 від 18.09.2020 на суму 500,00грн (призначення платежу - часткова оплата за опалення згідно з рах.№3487 від 31.12.2019 за грудень 2020); №0.0..1 від 01.10.2020 на суму 150,00грн (призначення платежу - опалення; кінцевий розрахунок за грудень 2019, рах.№3487 від 31.12.2019); №0.0..1 від 19.02.2020 на суму 1735,64грн (призначення платежу - платеж за опалення; рах.№3487 від 31.01.2020); №0.0..1 від 16.03.2020 на суму 1901,80грн (призначення платежу - платеж за опалення за лютий 2020; рах.№3487 від 29.02.2020); №0.0..1 від 11.12.2021 на суму 478,24грн (призначення платежу - за опалення за березень 2020р; дог.3487 від 28.12.2011); №0.0..1 від 27.05.2020 на суму 771,70грн (призначення платежу - платіж за опалення за квітень 2020; рах.№3487 від 30.04.2020); №0.0..1 від 01.01.2021 на суму 351,93грн (призначення платежу - за опалення в листопаді 2020; рах.№3487 від 30.11.2020); №0.0..1 від 08.01.2021 на суму 1000,00грн (призначення платежу - за опалення в листопаді 2020; рах.№3487 від 30.11.2020); №0.0..1 від 17.01.2021 на суму 2000,00грн (призначення платежу - часткова оплата опалення грудень 2020р.; рах.№3487 від 30.12.2020); №0.0..1 від 25.01.2021 на суму 1693,72грн (призначення платежу - кінцевий роз

Дослідивши банківські квитанції, які підтверджують сплату відповідачем наданих позивачем послуг суд дійшов висновку що всі вони мають в графі «призначення платежу» інформацію щодо періоду, номеру та дати рахунку, згідно якого здійснюється платіж.

Окремо суд зазначає, що у графі «призначення платежу» банківської квитанції №0.0..1 від 18.09.2020 на суму 500,00грн вказано «часткова оплата за опалення згідно з рах.№3487 від 31.12.2019 за грудень 2020. Разом з тим, відповідач у своєму відзиві вказав на наявність помилки у зазначені року, та просив суд вважати правильним призначення платежу «за 2019» замість « 2020». Враховуючи зазначення у призначенні платежу номеру та дати виставленого рахунку (№3487 від 31.12.2019), суд вважає банківську квитанцію №0.0..1 від 18.09.2020 на суму 500,00грн належним доказом оплати поставленої теплової енергії у грудні 2019.

Крім того, у банківській квитанції №0.0..1 від 11.12.2021 на суму 478,24грн у графі «призначення платежу» не зазначено номер та дату рахунку, за яким здійснюється платіж. Разом з тим у вказаній графі міститься посилання на місяць наданих послуг - за опалення за березень 2020, а сума платежу відповідає сумі виставленого 31.03.2020 рахунку, відтак суд вважає банківську квитанцію №0.0..1 від 11.12.2021 на суму 478,24грн належним доказом оплати поставленої теплової енергії у березні 2020.

Також банківська квитанція №0.0..1 від 25.01.2021 на суму 1693,72грн у графі «призначення платежу» містить тільки номер рахунку без вказання дати. Разом з тим у вказаній графі наявне посилання на місяць наданих послуг - кінцевий розрахунок за опалення за грудень 2020р, а сума платежу відповідає залишку суми, що підлягає проплаті за поставлену у грудні 2020 теплову енергію після здійснення відповідачем часткової оплати 17.01.2021 на суму 2000,00грн (банківська квитанція №0.0..1 від 17.01.2021), відтак суд вважає банківську квитанцію №0.0..1 від 25.01.2021 на суму 1693,72грн належним доказом оплати поставленої теплової енергії у грудні 2020.

Пунктом 3.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22, що діяла на час здійснення відповідних оплат, визначено - реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Суд дійшов висновку, що відповідачем при здійсненні оплат наданих позивачем послуг у реквізиті «призначення платежу» вказано достатній об?єм інформаціїї для ідентифікації періоду, за який така оплата здійснюється.

Черговість погашення вимог за грошовим зобов?язанням урегульований ст.534 ЦК України, а саме: у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Можливість застосування положень статті 534 Цивільного кодексу України безпосередньо залежить від змісту реквізиту «призначення платежу» платіжного доручення, згідно з яким боржник здійснював платіж кредиторові на виконання грошового зобов?язання. Це означає, що якщо платник (боржник) здійснює переказ коштів, чітко зазначаючи призначення платежу - погашення основного боргу (оплата товару, робіт, послуг), черговість, встановлена статтею 534 цього Кодексу застосовуватися не може.

Розподіл коштів може здійснюватися кредитором відповідно до ст. 534 ЦК України у випадку, коли стягнення заборгованості здійснюється в порядку виконавчого провадження, або платіж буде отриманий без реквізиту "Призначення платежу" чи як загальна підстава - на виконання договору або погашення кредиторської заборгованості.

Відповідний порядок встановлено в наведеному пункту Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку Україні від 21.01.2004 №22, та п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.95, згідно з якими отримувач коштів, якщо інше не передбачено договором, не вправі самостійно визначати порядок зарахування коштів, якщо платником чітко визначено призначення платежу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №904/12527/16, від 26.09.2019 у справі № 910/12934/18, від 26.12.2019 року у справі №911/2630/18.

Пунктом 36 Індивідуального договору передбачено, що під час здійснення оплати Споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата Виконавцю, сплата пені, штрафів).

У разі коли Споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений Споживачем період виникла переплата, Виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості Споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих Споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості - в рахунок майбутніх платежів Споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.

Відповідно до п.37 Індивідуального договору, у разі коли Споживач вніс плату Виконавцю за розрахунковий період не в повному обсязі або більшому, ніж зазначено в рахунку, обсязі, Виконавець здійснює зарахування коштів згідно з призначенням платежу. За відсутності призначення платежу - у такому порядку: в першу чергу - в рахунок плати за Послугу; в другу чергу - в рахунок плати за абонентське обслуговування.

Позивачем не наведено нормативно-правового обґрунтування його дій щодо віднесення оплат, здійснених відповідачем з поточних платежів за період з 01.11.2019 по 31.05.2022 з чітким посиланням в графі «призначення платежу» на період, за який сплачується сума, на погашення заборгованості, що виникла до листопада 2019.

Твердження позивача про зарахування ним переплат в погашення раніше виниклої у відповідача заборгованості не відповідають матеріалам справи, адже згідно банківських квитанцій, відповідачем сплачувалися грошові кошти у сумі виставлених позивачем рахунків та переплата за ними відсутня.

Таким чином, з урахуванням здійснених оплат, відповідачем повністю сплачено позивачу грошові кошти за поставлену теплову енергію (включаючи послуги з абонентського обслуговування) у спірний період з 01.11.2019 по 31.05.2022.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв?язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплати суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв?язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 по справі № 13/51-04, Верховного Суду від 19.02.2020 року по справі №910/7290/19.

Таким чином, визначальними для встановлення наявності порушеного права та підстав для закриття провадження у справі згідно пункту 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору щодо здійсненої оплати є дата відкриття провадження у справі.

У справі №905/609/22 провадження відкрито судом 08.08.2022.

Після відкриття провадження у справі відповідачем проведено оплату на суму 22,05грн за надані позивачем послуги з абонентського обслуговування у квітні 2022, що підтверджується банківською квитанцією №0.0..1 від 11.09.2022.

Позивач у своїй відповіді на відзив, зокрема, підтверджує отримання вказаних коштів, просить суд задовольнити позовні вимоги з урахуванням здійсненої відповідачем проплати на суму 22,05грн, відтак спір між сторонами щодо факту здійснення вказаної оплати відсутній, тому в цій частині наявні підстави для закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору.

Щодо залишку заявленої позивачем заборгованності з поставленої теплової енергії, суд зазначає, що позивач у своїй відповіді на відзив просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, зокрема, стягнути залишок заборгованості за теплову енергію в розмірі 3262,90грн. Разом з тим, позивачем у тексті відповіді на відзив не заявлено клопотання в порядку п.2 ч.2 ст.46 ГПК України щодо зменшення розміру позовних вимог, а окремим документом вказана заява до суду не надходила.

Оскільки у спірний період з 01.11.2019 по 31.05.2022 відповідачем повністю сплачено позивачу грошові кошти за поставлену теплову енергію, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо основної заборгованості в сумі 3262,90грн.

Предметом спору в даній справі також є матеріально-правова вимога позивача про стягнення нарахованих ним інфляційних втрат та 3% річних у зв?язку із неналежним виконанням відповідачем договірних зобов?язань з оплати поставленої теплової енергії.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов?язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов?язання (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 04.02.2020 у справі 912/1120/16 з посиланням на подібну правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц).

У випадку відсутності зазначення в договорі розміру процентів цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов?язання настає на підставі вимог закону, а саме, норми статті 625 ЦК України.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Дослідивши матеріали справи судом встановлена невідповідність між сумою нарахованих позивачем 3% річних у тексті та прохальній частині позовної заяви. Так, у тексті позовної заяви позивачем вказано суму нарахованих ним 3% річних у розмірі 709,22грн за період з 21.01.2020 по 23.02.2022, а в прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено до стягнення 171,31грн нарахованих 3% річних.

Згідно розрахунку, наданого позивачем до позовної заяви, останнім нараховано до стягнення 3% річних таким чином:

на заборгованість в розмірі 1999,04грн за рахунком від 31.12.2019 - в сумі 56,69грн за період з 21.01.2020 по 31.12.2020, в сумі 68,84грн за період з 01.01.2021 по 23.02.2022;

на заборгованість в розмірі 110,68грн за рахунком від 29.02.2020 - в сумі 2,59грн за період з 21.03.2020 по 31.12.2020, в сумі 3,81грн за період з 01.01.2021 по 23.02.2022;

на заборгованість в розмірі 324,33грн за рахунком від 30.04.2020 - в сумі 5,98грн за період з 21.05.2020 по 31.12.2020, в сумі 11,17грн за період з 01.01.2021 по 23.02.2022;

на заборгованість в розмірі 456,28грн за рахунком від 31.12.2020 - в сумі 14,96грн за період з 21.01.2021 по 23.02.2022.

на заборгованість в розмірі 79,94грн за рахунком від 28.02.2021 - в сумі 2,22грн за період з 23.02.2021 по 23.02.2022;

на заборгованість в розмірі 179,86грн за рахунком від 31.03.2021 - в сумі 4,57грн за період з 21.04.2021 по 23.02.2022;

на заборгованість в розмірі 112,57грн за рахунком від 08.12.2021 - в сумі 0,48грн за період з 03.01.2022 по 23.02.2022.

За даними розрахунку, сукупна сума 3% річних складає 171,31грн.

Відповідачем разом із відзивом на позовну заяву надано контррозрахунок заборгованості, однак він не містить даних щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що він здійснений арифметично та методологічно неправильно, а саме:

при здійсненні розрахунку за рахунком від 31.12.2019 позивачем не враховано часткові погашення відповідачем заборгованості та безпідставно збільшено період нарахування до 23.02.2022, враховуючи, що остаточне погашення заборгованності було здійснено відповідачем 01.10.2020;

при здійсненні розрахунку за рахунком від 29.02.2020 позивачем безпідставно нараховано 3% річних, адже оплата за поставлену теплову енергію здійснена відповідачем 16.03.2020, а отже в межах встановленого п.3.1 договору від 29.12.2011 №3487 строку виконання грошового зобов?язання (до 20.03.2020 включно).

при здійсненні розрахунку за рахунком від 30.04.2020 позивачем безпідставно збільшено період нарахування до 23.02.2022, враховуючи, що погашення заборгованності було здійснено відповідачем 27.05.2020;

при здійсненні розрахунку за рахунком від 30.12.2020 позивачем безпідставно збільшено період нарахування до 23.02.2022, враховуючи, що погашення заборгованності було здійснено відповідачем 25.01.2021;

при здійсненні розрахунку за рахунком від 28.02.2021 позивачем безпідставно нараховано 3% річних, адже остаточна оплата за поставлену теплову енергію здійснена відповідачем 15.03.2021, а отже в межах встановленого договором від 29.12.2011 №3487 строку виконання грошового зобов?язання (до 20.03.2021 включно);

при здійсненні розрахунку за рахунком від 31.03.2021 позивачем безпідставно нараховано 3% річних, адже остаточна оплата за поставлену теплову енергію здійснена відповідачем 16.04.2021, а отже в межах встановленого договором від 29.12.2011 №3487 строку виконання грошового зобов?язання (до 20.04.2021 включно);

при здійсненні розрахунку за рахунком від 08.12.2021 позивачем безпідставно нараховано 3% річних, адже остаточна оплата за поставлену теплову енергію здійснена відповідачем 17.12.2021, а отже в межах встановленого п.34 Індивідуального договіру від 05.10.2020 строку виконання грошового зобов?язання (до 31.12.2021 включно).

Враховуючи викладене, суд за допомогою програми «Калькулятор підрахунку штрафів» Інформаційно-правові системи ЛІГА:ЗАКОН здійснює власний розрахунок наступним чином:

За рахунком від 31.12.2019 сума 3% річних складає 52,3грн з урахуванням часткових проплат та нарахована:

на заборгованість в розмірі 3784,63грн за період з 21.01.2020 по 10.05.2020 на суму 34,43грн;

на заборгованість в розмірі 3000,00грн за період з 11.05.2020 по 17.06.2020 на суму 9,34грн;

на заборгованість в розмірі 2000,00грн за період з 18.06.2020 по 03.07.2020 на суму 2,62грн;

на заборгованість в розмірі 1300,00грн за період з 04.07.2020 по 04.08.2020 на суму 3,41грн;

на заборгованість в розмірі 650,00грн за період з 05.08.2020 по 17.09.2020 на суму 2,34 грн;

на заборгованість в розмірі 150,00грн за період з 18.09.2020 по 30.09.2020 на суму 0,16 грн.

За рахунком від 30.04.2020 сума 3% річних нарахованих на заборгованість в розмірі 771,70грн за період з 21.05.2020 по 26.05.2020 складає 0,38грн.

За рахунком від 30.12.2020 сума 3% річних нарахованих на заборгованість в розмірі 456,28грн за період з 21.01.2021 по 24.01.2021 складає 0,15грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних задовольняються частково в сумі 52,83грн, у задоволенні решти позовних вимог в цій частині суд відмовляє, оскільки вони заявлені безпідставно.

Також, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення інфляційних втрат в загальному розмірі 525,04грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов?язань»).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов?язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у наступному місяці.

Наведені висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18, 26.06.2020 у справі № 905/21/19, від 24.09.2020 у справі №915/2095/19.

Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України (лист «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» №62-97р від 03.04.1997), які застосовуються у судовій практиці і викладена у них позиція має сталий характер, вважається, що сума, внесена за період з 1 до 15 числа відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа, то розрахунок починається з наступного місяця. І за аналогією: якщо погашення заборгованості відбулося з 1 до 15 числа відповідного місяця - інфляційна зміна розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна зміна розраховується з урахуванням цього місяця.

За висновком колегії суддів у складі Об?єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду України у справі №910/13071/19 (постанова від 20.11.2020), методика розрахунку інфляційних втрат відповідно до статті 625 ЦК України, з урахуванням листа Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» №62-97р від 03.04.1997, передбачає такий математичний підхід округлення: якщо час прострочення у неповному місяці більше півмісяця, це дорівнює 1 (одному) місяцю, якщо менше - дорівнює 0, та індекс інфляції за такий неповний місяць не враховується у розрахунках інфляційних втрат.

Згідно розрахунку, наданого позивачем до позовної заяви, останнім нараховано до стягнення інфляційні втрати таким чином:

на заборгованість в розмірі 1999,04грн за рахунком від 31.12.2019 - в сумі 371,82грн за період з 02.2020 по 02.2022;

на заборгованість в розмірі 110,68грн за рахунком від 29.02.2020 - в сумі 20,03грн за період з 04.2020 по 02.2022;

на заборгованість в розмірі 324,33грн за рахунком від 30.04.2020 - в сумі 54,49грн за період з 06.2020 по 02.2022;

на заборгованість в розмірі 456,28грн за рахунком від 31.12.2020 - в сумі 53,84грн за період з 02.2021 по 02.2022;

на заборгованість в розмірі 79,94грн за рахунком від 28.02.2021 - в сумі 7,03грн за період з 04.2021 по 02.2022;

на заборгованість в розмірі 179,86грн за рахунком від 31.03.2021 - в сумі 14,57грн за період з 05.2021 по 02.2022;

на заборгованість в розмірі 112,57грн за рахунком від 08.12.2021 - в сумі 3,26грн за період з 01.2022 по 02.2022;

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він здійснений арифметично та методологічно неправильно, а саме:

при здійсненні розрахунку за рахунком від 31.12.2019 позивачем не враховано часткові погашення відповідачем заборгованості та безпідставно збільшено період нарахування до 02.2022, враховуючи, що остаточне погашення заборгованності було здійснено відповідачем 01.10.2020;

при здійсненні розрахунку за рахунком від 29.02.2020 позивачем безпідставно нараховано інфляційні втрати, адже оплата за поставлену теплову енергію здійснена відповідачем 16.03.2020, а отже в межах встановленого п.3.1 договору від 29.12.2011 №3487 строку виконання грошового зобов?язання (до 20.03.2020 включно).

при здійсненні розрахунку за рахунком від 30.04.2020 позивачем безпідставно нараховано інфляційні втрати, адже оплата за поставлену теплову енергію здійснена відповідачем 27.05.2020, що виключає нарахування інфляційних втрат з 01.06.2020, враховуючи, що виникнення заборгованості відбулося 21.05.2020.

при здійсненні розрахунку за рахунком від 31.12.2020 позивачем безпідставно нараховано інфляційні втрати, адже оплата за поставлену теплову енергію здійснена відповідачем 25.01.2021, що виключає нарахування інфляційних втрат з 01.06.2020, враховуючи, що виникнення заборгованості відбулося 21.01.2021.

при здійсненні розрахунку за рахунком від 28.02.2021 позивачем безпідставно нараховано інфляційні втрати, адже остаточна оплата за поставлену теплову енергію здійснена відповідачем 15.03.2021, а отже в межах встановленого договором від 29.12.2011 №3487 строку виконання грошового зобов?язання (до 20.03.2021 включно);

при здійсненні розрахунку за рахунком від 31.03.2021 позивачем безпідставно нараховано інфляційні втрати, адже оплата за поставлену теплову енергію здійснена відповідачем 16.04.2021, а отже в межах встановленого договором від 29.12.2011 №3487 строку виконання грошового зобов?язання (до 20.04.2021 включно);

при здійсненні розрахунку за рахунком від 08.12.2021 позивачем безпідставно нараховано інфляційні втрати, адже остаточна оплата за поставлену теплову енергію здійснена відповідачем 17.12.2021, а отже в межах встановленого п.34 Індивідуального договіру від 05.10.2020 строку виконання грошового зобов?язання (до 31.12.2021 включно).

Враховуючи викладене, суд за допомогою програми «Калькулятор підрахунку штрафів» Інформаційно-правові системи ЛІГА:ЗАКОН здійснює власний розрахунок наступним чином:

За рахунком від 31.12.2019 сума інфляційних втрат складає 58,42грн з урахуванням часткових проплат та нарахована:

на заборгованість в розмірі 3784,63грн за період з 01.02.2020 по 30.04.2020 на суму 49,26грн;

на заборгованість в розмірі 3000,00грн за період з 01.05.2020 по 30.06.2020 на суму 15,02грн;

на заборгованість в розмірі 1300,00грн за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 на суму -7,80грн (від?ємне значення);

на заборгованість в розмірі 650,00грн за період з 01.08.2020 по 30.09.2020 на суму 1,94грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат задовольняються частково в сумі 58,42грн, у задоволенні решти позовних вимог в цій частині суд відмовляє, оскільки вони заявлені безпідставно.

Розподіл судових витрат

Положеннями ч.4 ст.231 Господарського процесуального кодексу України унормовано обов?язок суду вирішення питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету у разі закриття провадження по справі.

Оскільки судом закрито провадження по справі на суму основної заборгованості у зв?язку із відсутністю предмету спору в розмірі 0,37% від заявлених позовних вимог, відповідно 0,37% сплаченого судового збору становить 9,18грн.

За приписами п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв?язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В матеріалах справи відсутнє клопотання позивача про повернення йому суми сплаченого судового збору за позовними вимогами, провадження за якими закрито судом, у зв?язку з чим у суду відсутні підстави повернення судового збору. Позивач не позбавлений права на звернення до суду з відповідною заявою у наступному.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги суд задовольняє частково, на відповідача покладається судовий збір у розмірі 69,21грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Закрити провадження у справі №905/609/22 в частині позовної вимоги про стягнення основної заборгованості в розмірі 22,05грн за відсутністю предмету спору.

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Донікс» про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 3262,90грн, збитків від інфляції в сумі 525,04грн, 3%річних в сумі 171,31грн - задовольнити частково.

Стягнути з Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Донікс» (83102, Донецька обл., м.Донецьк, вулиця Куйбишева, будинок 44, ) на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (50000, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, провулок Дежньова, будинок 9, ) 3% річних у розмірі 52,83грн, інфляційні втрати в розмірі 58,42грн, судовий збір у розмірі 69,21грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення підписано 29.12.2022.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова