20.12.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/519/21
Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви сторін про відшкодування судових витрат у справі
за позовом: ОСОБА_1 ,
до відповідача: Кредитної спілки "Експрес кредит юніон",
про стягнення заборгованості за договорами внеску (вкладу) в сумі 323 805,66 грн.

від позивача: Якубовський Олександр Олександрович - адвокат, (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АТ № 1002443 від 11.02.2020; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 736 від 31.05.2010)
від відповідача: Жук Ростислав Стефанович - адвокат, (довіреність б/н від 25.01.2021, посвідчення адвоката № 1846 від 15.06.2012)
установив: ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Кредитної спілки "Експрес кредит юніон" (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договорами внеску (вкладу) в сумі 323 805,66 грн., з них: 75 912,92 грн. - за договором № 71/04-14 від 08.04.2014, 99 594,00 грн. - за договором № 24/04-15/ГО від 08.04.2015, 148 298,74 грн. - за договором № 139/05-17/ГО від 13.05.2017.
У вказаному рішенні судом встановлено, що позивач у позовній заяві зазначив попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат, які очікує понести , у зв`язку з розглядом справи - 6 000 грн 00к.
У відзиві на позов відповідач зазначив орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в розмірі 100 000 грн 00к.
Станом на момент винесення рішення у суду були відсутні правові підстави для вирішення питання щодо відшкодування сторонам по справі (розподілу між ними) витрат на правову допомогу.
Ухвалою від 06.12.2022 Господарський суд Івано-Франківської області призначив заяви сторін про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі до розгляду в судовому засіданні на 13.12.2022.
Ухвалою від 13.12.2022 Господарський суд Івано-Франківської області відклав розгляд зазначених вище заяв на 20.12.2022.
Представник відповідача в судовому засіданні понесенні ним витрати на правову допомогу в розмірі 78 000 грн 00 к. підтримав з підстав викладених у заяві про їх відшкодування та просив їх задовольнити з урахуванням процентного співвідношення до результату розгляду позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, всебічно повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини у справі, вислухавши представників сторін в судовому засіданні, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Правилами частин 1, 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Як встановлено судом, при зверненні з позовом до суду позивач у позовній заяві та відповідач у відзиві на позовну заяву зазначили орієнтовні розрахунки витрат на професійну правничу допомогу, яку очікують понести при розгляді даної справи та при розгляді справи заявили клопотання про надання доказів їх понесення в строк визначений ч.8 ст. 129 ГПК України.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Приписами частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обумовлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вказує частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Нормою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" обумовлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Водночас Європейський суд з прав людини у пункті 95 рішення від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", пунктах 34-36 рішення від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інші проти України", пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", пункті 88 рішення від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" неодноразово наголошує про те, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Вивчивши зазначені вище докази, які надані позивачем на підтвердження правової допомоги, судом встановлено, що розмір правової допомоги, заявлений позивачем до відшкодування (остаточний розмір витрат в сумі 24 800 грн 00к.), є доведеним, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та їх співрозмірності у порівняні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Щодо твердження відповідача про необхідність зменшення розміру судових витрат (витрат на правову допомогу) позивача, через їх неспівмірність, у зв`язку із тим, що остаточна сума заявлених витрат на правову допомогу (складає 24 800 грн 00к.) істотно перевищила суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку (складала 6 000 грн 00к.), то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Як встановлено, судом заявлена сума орієнтовного (попереднього) розрахунку не є високою,є співмірною . Разом з тим, як з`ясовано судом, вказана сума позивачем зазначена в такому розмірі, оскільки останній не розраховував на складність даної справи при її розгляді та необхідність довшого часу для її розгляду. Більш тривалий розгляд справи залежав саме від відповідача по справі, зокрема подання ним клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, після чого подання ним апеляційної скарги на ухвалу суду від 13.09.2021 (про призначення експертизи).
При цьому, суд звертає увагу, що у порівняні із заявленими витратами відповідача половина суми попередніх витрат на правову допомогу складає лише сума написання відповідачем відзиву на позовну заяву.
В контексті викладеного, заперечення відповідача викладені у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги є безпідставними, тому суд відхиляє останні за недоведеністю.
За наведеного вище, суд приходить до висновку про співмірність заявленого позивачем до відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 24 800 грн 00к.
Щодо судових витрат, понесені відповідачем по справі, то суд зазначає наступне.
Як зазначалось вище судові витрати по справі відповідача складають із витрат на правову допомогу в розмірі 78 000 грн та витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 6 768 грн 00к.
Однак, позивач по справі із сумою витрат на правову допомогу не погоджується, вказуючи на їх неспівмірність, та просить суд про їх зменшення, про що подав суду письмову заяву, про яку зазначено вище.
При досліджені судом витрат на правову допомогу, дослідження обгрунтування факту понесення витрат на правову допомогу зі сторони відповідача (дослідження Акту прийому-передачі наданих послуг від 01.12.2022) судом встановлено, що останнім включено до витрат на правову допомогу витрати по підготовці та направлення до суду апеляційної скарги на ухвалу суду про призначення судової експертизи (вартість послуг складає 3 000 грн 00к.); підготовка клопотання про відкладення розгляду справи в суді апеляційної інстанції (вартість послуг складає 500 грн). Відповідно до приписів норм Господарського процесуального кодексу, відшкодування зазначених витрат підлягало у суді апеляційної інстанції. Таким чином, в цій частині витрат (на суму 3500 грн 00к.), суд приходить до висновку відмовити.
Разом з тим, з аналізу акту виконаних робіт, судом встановлено включення представником відповідача до витрат на правову допомогу витрати по підготовці клопотань (від 04.08.2021 (вартість послуг складає 1000 грн 00к.), від 12.09.2021 (вартість послуг складає 1000 грн 00к.), від 18.05.2022 (вартість послуг складає 500 грн 00к.), від 07.10.2022 (вартість послуг складає 500 грн 00к.)) щодо долучення до матеріалів справи документів. Загальна вартість по підготовці зазначених клопотань складає 3 000 грн 00к. Однак, судом встановлено, що зазначені клопотання є однотипними, а тому не потребують витраченого часу, яка зазначена відповідачем у Акті виконаних робіт від 01.12.2022. З наведеного слідує, що зазначена сума є неспівмірною, а тому підлягає зменшенню, зокрема на суму 2000 грн 00к.
Крім того, судом при дослідженні витрат відповідача на правову допомогу встановлено, що останній при визначенні суми витрат на правову допомогу включив, зокрема витрати по підготовці 27.07.2021 заяви про недостовірність доказів у справі (вартість складання вказаної заяви складає 3000 грн) та 22.11.2022 заяви про застосування строку позовної давності (вартість послуг складає 1500 грн 00к.). Загальна сума витрат складає 4500 грн 00к.
Однак, суд приходить до висновку в цій частині витрат відмовити, оскільки зазначені заяви (недостовірність доказів та застосування строку позовної заяви) повинні бути частиною відзиву.
Отже, беручи до уваги клопотання позивача про зменшення розміру витрат на правову допомогу з належними обгрунтуваннями , враховуючи також дослідженні судом обставини у справі суд приходить до висновку, що заявлені відповідачем витрати на правову допомогу в розмірі 78 000 грн 00к. є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, з підстав зазначених відповідачем у клопотанні про зменшення розміру витрат на правову допомогу.
З огляду на наведене, загальна сума витрат на правову допомогу відповідача, яка підлягає зменшенню від суми 78 000 грн 00к. складає 10 000 грн 00к. (3500 - витрати, які понесенні за розгляд справи в апеляційному суді, + 2000 грн 00к. - витрат за подання однотипних заяв про долучення доказів по справі + 4 500 грн 00к. - за подання заяви про недостовірність доказів (на суму 3000 грн) та заяви про застосування строку позовної давності (на суму 1500 грн) = 10 000грн 00к.).
За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу та витрати на експертизу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В спірному випадку за результатом вирішення спору у даній справі, позовні вимоги задоволено частково, що у процентному співвідношенні задоволення складає у розмірі (47,5%), а відмова в позові складає - 52,5%.
З урахуванням наведеного вище процентного співвідношення та зменшення судом розміру витрат відповідача на професійну правову допомогу, суд приходить до висновку про відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 11 780 грн 00к., решту витрат на правову допомогу залишити за позивачем; та відшкодування відповідачу за рахунок позивача судових витрат по справі в сумі 39 253 грн 00к., з них: 35 700 грн 00к. - витрати на правову допомогу та 3 553 грн 00к. - витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи, решту суми судових витрат відповідача залишити за ним.
У відповідності до приписів ч.11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення грошових сум, суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.
За наведеного, суд приходить до висновку про стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача Кредитної спілки "Експрес кредит юніон" 27 473 грн 00к. судових витрат, що становить різницю між 39 253грн 00к. (тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят три гривні) (52.5%) обгрунтованих витрат відповідача та 11 780 грн 00к. (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят гривень) (47.5%) - обгрунтованих витрат позивача. Керуючись 55, 124, 129, 129-1 Конституції України статтями 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", статтями 123, 124, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
в и р і ш и в :
Решту витрат на правову допомогу залишити за відповідачем.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного Господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення складено 27.12.2022
Суддя О. М. Фанда