ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2022 р. м. Київ Справа №911/1901/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладсервіс» (07415, Київська обл., Броварський район, с. Зазим`є, вул. Радгоспна, 6)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр фізичної реабілітації «Крок за кроком» (02088, м. Київ, вул. Дяченко, 20-В)

2. Громадської організації «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» (02088, м. Київ, вул. Дяченко, 20В)

3. Громадської організації «Федерація ветеранського та адаптивного кінного спорту України» (79020, Львівська обл., м. Львів, вул. Малоголосківська, 8Є, кв. 38)

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення збитків

Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: не з`явився

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрскладсервіс» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом від 30.06.2020 №30/06/20, заявивши вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр фізичної реабілітації «Крок за кроком» (далі відповідач-1) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення з самовільно зайнятої земельної ділянки кадастровий номер :90:455:0001, площею 2,2 га, що розташована у с. Гнідин Бориспільського району Київської області, а також про стягнення 819896,00 грн збитків.

Позовні вимоги мотивовані необхідністю захисту прав позивача як власника зазначеної земельної ділянки, яку самовільно зайняв відповідач-1, огородивши її парканом та встановивши на ній дві некапітальні побутові споруди (вагончики), та здійснює на ній свою господарську діяльність.

За твердженнями позивача, незаконні дії відповідача-1 унеможливлюють отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрскладсервіс» орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 29.04.2019 №29/04/19, що укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс» із розрахунку 58564,00 грн на місяць. Розрахунок збитків виконаний позивачем за 14 місяців, з 29.04.2019 по 01.07.2020, в загальній сумі 819896,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2020 №911/1901/20 зазначену позовну заяву залишено без руху та встановлено спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

В установлений строк від позивача до суду надійшла заява від 23.07.2020 про усунення недоліків з поясненнями, додатками та документами на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2020 відкрито провадження у справі №911/1901/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.09.2020, встановлено учасникам справи строки для вчинення необхідних процесуальних дій тощо.

07.08.2020 до Господарського суду Київської області від відповідача-1 надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач-1 заперечив проти позову з тих підстав, що відповідач-1 є ліцензійним лікувальним закладом, який здійснює свою господарську діяльність за своїм місцезнаходженням м. Київ, вул. Дяченко, 20-в, оф.159, а спірну земельну ділянку не використовує та ніколи не використовував. На переконання відповідача-1, позивач намагається заволодіти грошовими коштами відповідача-1 шляхом звернення до суду з необґрунтованим позовом про стягнення збитків. Відповідач-1 також вказує на те, що на наданій позивачем фотографії банера (вивіски) зазначені найменування таких юридичних осіб: Громадська організація «Федерація ветеранського та адаптивного кінного спорту України», Громадська організація «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком», Центр адаптивної верхової їзди «Крок за кроком», однак позивач позов пред`явив чомусь саме до відповідача-1, відповідач-1 вважає себе неналежним відповідачем у справі.

08.09.2020 до Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про залучення в якості співвідповідачів у справу №911/1901/20 Громадської організації «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» () та Громадської організації «Федерація ветеранського та адаптивного кінного спорту України» (). У вказаному клопотанні від 08.09.2020 позивач пред`явив позовні вимоги у справі №911/1901/20 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та про стягнення збитків до відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3 солідарно.

09.09.2020 до Господарського суду Київської області від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням адвоката відповідача-1 на лікуванні.

У підготовче засідання 10.09.2020 з`явився представник позивача, представник відповідача-1 не з`явився, ухвалою суду від 10.09.2020 залучено до участі у справі №911/1901/20 в якості співвідповідачів Громадську організацію «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» (відповідач-2) та Громадську організацію «Федерація ветеранського та адаптивного кінного спорту України» (відповідач-3), підготовче засідання відкладено на 08.10.2020, зобов`язано позивача надати докази надсилання співвідповідачам копії позовної заяви з додатками, встановлено учасникам справи процесуальні строки для реалізації ними своїх процесуальних прав.

14.09.2020 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява із доказами надсилання співвідповідачам копії позовної заяви з додатками.

13.08.2020 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про долучення доказів разом із письмовими пояснення позивача.

08.10.2020 до Господарського суду Київської області від відповідача-1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №910/12609/20. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач-1 зазначив, що у разі задоволення позовних вимог у справі №910/12609/20 право власності позивача на спірну земельну ділянку буде скасовано, що стане підставою для відмови у позові у справі №911/1901/20 внаслідок відсутності у позивача порушеного права.

У підготовче засідання 08.10.2020 з`явились представники позивача та відповідача-1, відповідач-2 та відповідач-3 не з`явились, протокольною ухвалою оголошена перерва в підготовчому засіданні на 22.10.2020. Про перерву в підготовчому засіданні на 22.10.2020 відповідача-2 та відповідача-3 повідомлено ухвалою суду від 08.10.2020, яка направлена вказаним сторонам поштовими відправленнями.

22.10.2020 до Господарського суду Київської області від відповідача-1 надійшло клопотання про долучення доказів направлення відповідачу-2 та відповідачу-3 копії клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі.

22.10.2020 до Господарського суду Київської області від позивача надійшло заперечення проти зупинення провадження у справі за клопотанням відповідача-1 з тих підстав, що фактичні обставини, які будуть встановлені під час розгляду справи №910/12609/20, не зможуть спростувати факт незаконного перебування відповідачів у справі №911/1901/20 на земельній ділянці.

У підготовче засідання 22.10.2020 з`явились представники позивача та відповідача-1, відповідач-2 та відповідач-3 не з`явились, ухвалою суду від 22.10.2020 зупинено провадження у справі №911/1901/20 до набрання законної сили рішенням у справі №910/12609/20.

02.11.2020 до суду надійшла апеляційна скарга позивача на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.10.2020 про зупинення провадження у справі 911/1901/20.

Постановою апеляційного господарського суду від 09.12.2020 апеляційну скаргу позивача на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.10.2020 про зупинення провадження у справі 911/1901/20 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 22.10.2020 про зупинення провадження у справі залишено без змін.

29.11.2021 до Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, враховуючи набрання законної сили рішенням Господарського суду м. Києва у справі №910/12609/20 після його перегляду в апеляційному порядку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.12.2021 поновлено провадження у справі №911/1901/20, підготовче засідання призначено на 16.12.2021, копія ухвали суду направлена усім сторонам поштовими відправленнями №345 (позивачу), №515 (відповідачу-1), №523 (відповідачу-2) та №604 (відповідачу-3).

16.12.2021 до Господарського суду Київської області від відповідача-1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №911/2609/21. В обґрунтування вказаного клопотання відповідач-1 зазначив, що у разі задоволення позовних вимог у справі №911/2609/21 право власності позивача на спірну земельну ділянку буде скасовано, що стане підставою для відмови у позові у справі №911/1901/20 внаслідок відсутності у позивача порушеного права.

У підготовче засідання 16.12.2021 з`явились представники позивача та відповідача-1, відповідач-2 та відповідач-3 не з`явились, протокольною ухвалою підготовче засідання відкладено на 20.01.2022. Про відкладення підготовчого засідання на 20.01.2022 відповідача-2 та відповідача-3 повідомлено ухвалою суду від 16.12.2021, яка направлена цим сторонам поштовими відправленнями №309 та №971 відповідно.

18.01.2022 до Господарського суду Київської області від позивача надійшло заперечення проти зупинення провадження у справі за клопотанням відповідача-1 з тих підстав, що відповідно до п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України суд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У підготовче засідання 20.01.2021 з`явились представники позивача та відповідача-1, відповідач-2 та відповідач-3 не з`явились, протокольною ухвалою залишено без задоволення клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі, оскільки відповідно до п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України наявні докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду; протокольною закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.02.2022. Про призначення справи до судового розгляду по суті відповідача-2 та відповідача-3, які не з`являлись в підготовче засідання, повідомлено ухвалою суду від 20.01.2021, яка направлена цим сторонам поштовими відправленнями №082 та №104 відповідно.

Судове засідання 17.02.2022 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Третьякової О.О. на лікарняному, судове засідання перепризначено на 11.03.2022, про що сторін повідомлено ухвалою суду від 21.02.2022, яка направлена сторонам поштовими відправленнями №282 (позивачу), №419 (відповідачу-1), №427 (відповідачу-2) та №1711 (відповідачу-3).

24.03.2022, 08.04.2022 та 11.04.2022 до Господарського суду Київської області від позивача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням воєнного стану.

Судове засідання 11.03.2022 не відбулось у зв`язку із збройною агресією РФ, введенням з 24.02.2022 на всій території України воєнного стану та активними бойовими діями у Київській області, ухвалою суду від 06.06.2022 судове засідання перепризначено на 24.06.2022.

В судове засідання 24.06.2022 з`явився представник позивача, відповідачі не з`явились, судове засідання відкладено на 21.07.2022, про що відповідачам направлено ухвалу суду від 24.06.2022.

19.07.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення відповідачам ухвали суду від 24.06.2022 про відкладення судового засідання на 21.07.2022.

19.07.2022 до суду від позивача надійшли пояснення у справі №911/1901/20 з доказами їх направлення також відповідачам. У вказаних поясненнях позивач зазначив, що Громадська організація «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» (відповідач-2 у справі №911/1901/20) подавала у справі №911/2609/21 пояснення, копії яких наявні також в матеріалах справи №911/1901/20 та відповідно до яких Громадська організація «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» визнала, що вона здійснює свою господарську діяльність на земельній ділянці з кадастровим номером :90:455:0001, і при цьому вказана громадська організація не надала доказів наявності у неї відповідного права на використання вказаної земельної ділянки.

В судове засідання 21.07.2022 з`явився представник позивача, відповідачі не з`явились, в судовому засіданні оголошено перерву на 25.08.2022.

25.08.2022 судове засідання не відбулось у зв`язку із перебування судді Третьякової О.О. у відпустці, ухвалою суду від 30.08.2022 судове засідання перепризначено на 16.09.2022.

16.09.2022 до суду від відповідача-1 надійшли пояснення у справі №911/1901/20, у яких відповідач-1 зазначив, що позивачем не доведено елементів правопорушення, що виключає відшкодування упущеної вигоди; договір оренди від 29.04.2019, на який посилається позивач в обґрунтування упущеної вигоди, має ознаки фіктивності; відповідач-1 господарської діяльності на земельній ділянці з кадастровим номером :90:455:0001 не здійснює; у позивача відсутня реальна можливість на отримання грошових сум за договором оренди від 29.04.2019, на який посилається позивач в обґрунтування упущеної вигоди.

В судове засідання 16.09.2022 з`явилися представник позивача та представник відповідача-1, які надали пояснення по суті справи, відповідач-2 та відповідач-3 не з`явились, в судовому засіданні оголошено перерву на 29.09.2022, про що відповідачу-2 та відповідачу-3 судом направлено ухвалу від 16.09.2022 поштовими відправленнями відповідно №770 та №788.

29.09.2022 до суду від позивача надійшли пояснення у справі №911/1901/20, у яких позивач зазначив, що 24.10.2019 на підставі відповідної заяви позивача було розпочате кримінальне провадження №0007822 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 Кримінального кодексу України самовільне зайняття земельної ділянки. Відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження №0007822 представник Громадської організації «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» підтвердив здійснення Громадською організацією «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» діяльності на земельній ділянці з кадастровим номером :90:455:0001 на підставі меморандуму про співпрацю від 25.08.2019, укладеного між відповідачами.

В судове засідання 29.09.2022 з`явилися представник позивача та представник відповідача-1, які надали пояснення по суті справи, відповідач-2 та відповідач-3 не з`явились, в судовому засіданні оголошено перерву на 21.10.2022.

В судове засідання 21.10.2022 сторони не з`явилися, що не перешкоджає вирішенню спору судом.

Щодо повідомлення відповідача-2 та відповідача-3 про розгляд справи суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

За приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Представники позивача та відповідача-1 були присутніми в судових засіданнях по розгляду справи по суті, зокрема, 16.09.2022 та 29.09.2022, та надали суду пояснення по суті справи, відповідач-2 та відповідач-3 в судові засідання не з`являлись, відзив на позовну заяву не подавали, про причини неявки та неподання відзиву суд не повідомляли.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши усні та письмові пояснення та доводи представників позивача та відповідача-1, які з`являлись в судові засідання, з`ясувавши фактичні обставин справи, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрскладсервіс» (позивач) є юридичною особою-власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, Гнідинська сільська рада, кадастровий номер :90:455:0001, загальною площею 2.2 га, цільове призначення для ведення підсобного сільського господарства, надалі земельна ділянка №:90:455:0001. Вказане підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2019, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П. за №110, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №159576080 від 14.03.2019 та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 06.07.2020, копії яких містяться в матеріалах справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр фізичної реабілітації «Крок за кроком» (відповідач-1) є юридичною особою, основним видом діяльності якої відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 06.07.2020 є інша діяльність у сфері охорони здоров`я, місцезнаходження 02088, м. Київ, вул. Дяченко, 20-В.

Громадська організація «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» (відповідач-2) є юридичною особою, основним видом діяльності якої відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, доданого до клопотання позивача від 08.09.2020, є діяльність інших громадських організацій, місцезнаходження 02088, м. Київ, вул. Дяченко, 20-В.

Громадська організація «Федерація ветеранського та адаптивного кінного спорту України» (відповідач-3) є юридичною особою, основним видом діяльності якої відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, доданого до клопотання позивача від 08.09.2020, є діяльність інших громадських організацій, місцезнаходження 79020, Львівська обл., м. Львів, вул. Малоголосківська, 8Є, кв. 38.

Позивачем із Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс» підписано договір оренди земельної ділянки №29/04/19 від 29.04.2019 разом із Додатком 1 та Додатком 2, надалі договір оренди від 29.04.2019, відповідно до п.1.1 якого орендодавець (позивач) надає, а орендар (Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс») приймає в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, у тимчасове платне користування (оренду) земельну ділянку №:90:455:0001.

Листом від 10.06.2019 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс» з вимогою про сплату орендної плати за договором оренди від 29.04.2019 за квітень та травень 2019 та погашення заборгованості по орендній платі в сумі 62468,27 грн. У відповідь на лист від 10.06.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс» надало лист від 24.06.2019, яким повідомило позивача про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс» фактично позбавлене можливості потрапити на орендовану земельну ділянку через обставини, які не залежать від вказаного товариства.

Копії договору оренди від 29.04.2019, листа позивача від 10.06.2019 та листа-відповіді від 24.06.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс» містяться в матеріалах справи.

25.08.2019 між відповідачем-1, відповідачем-2 та відповідачем-3 підписано Меморандум про співпрацю, відповідно до якого (ст.2) цей Меморандум є документом, на підставі якого його підписанти мають здійснювати координацію своїх дій для досягнення мети, встановленої цим Меморандумом. Відповідно до ст.3 цього Меморандуму для досягнення поставленої мети координація Сторін буде здійснюватися шляхом: обміну інформації, сприяння у проведенні інформаційної компанії, проведення спільних засідань та «круглих столів», проведення заходів щодо посилення участі громадськості у вироблені та реалізації державної політики.

Позивач звернувся до відповідача-1 з претензією від 18.09.2019, у якій попередив відповідача-1 про кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки та заявив вимогу про негайне звільнення земельної ділянки №:90:455:0001 від майна відповідача-1 або укладення договору оренди. Факт направлення позивачем відповідачу-1 претензії від 18.09.2019 підтверджується накладною «Укрпошти» №536 від 19.09.2019 та описом вкладення в цінний лист. Крім того, фактичне отримання відповідачем-1 вказаної претензії визнається відповідачем-1 у відзиві на позов.

Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс» підписано акт обстеження земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 21.10.2019 (в акті помилково роком його підписання вказано « 2020»), надалі акт обстеження земельної ділянки від 21.10.2019, у якому його підписанти зазначили, що ними було проведено обстеження земельної ділянки №:90:455:0001, в результаті якого підписантами встановлено, що вказана земельна ділянка зайнята Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр фізичної реабілітації «Крок за кроком», , що підтверджується фотофіксацією, яка додана до цього акта.

Позивачем 24.10.2019 до Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві подана заява від 21.10.2019 про вчинення злочину, у якій позивач зазначає, що він є власником земельної ділянки №:90:455:0001, а ТОВ «Центр фізичної реабілітації «Крок за кроком» вже тривалий час незаконно та самовільно займає вказану земельну ділянку.

Листом від 21.11.2019 №26077/125/48/04-2019 Дарницьке управління поліції ГУ НП в м. Києві повідомило позивача, що його заява про вчинення злочину, яку було зареєстровано у канцелярії 24.10.2019, розглянута та вона зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяву та повідомлень про злочини за №77387.

Також із вказаного листа Дарницького управління поліції від 21.11.2019 №26077/125/48/04-2019 вбачається, що позивач з приводу незаконного зайняття земельної ділянки раніше вже звертався до поліції із відповідними заявами, на підставі яких слідчим відділом Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві 24.10.2019 було зареєстроване кримінальне провадження №0007822 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.197-1 КК України. Із копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що кримінальне провадження №0007822 було розпочато 24.10.2019, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, який зазначено у цьому витягу: до Дарницького УП надійшла заява директора ТОВ «Укрскладсервіс» про те, що земельну ділянку самовільно зайняли ГО «Крок за кроком» (ЄО 77144).

Господарським судом Київської області розглядалась справа №910/12609/20 за позовом Київської міської ради до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Затварницької І.П. та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладсервіс», третя особа на стороні позивача Громадська організація «Реабілітаційний «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком», про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2019, визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Затварницької І.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.03.2019 №45957530.

В ході розгляду справи №910/12609/20 Громадською організацією «Реабілітаційний «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» в якості третьої особи на стороні позивача у справі №910/12609/20 надавались письмові пояснення від 15.03.2021, відповідно до яких Громадська організація «Реабілітаційний «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» просила позовні вимоги у справі 910/12609/20 задовольнити, посилаючись. зокрема, на те що, вказана громадська організація здійснює діяльність з фізичної та психологічної реабілітації із застосуванням методу іпотерапії на земельних ділянках із кадастровими номерами :90:455:0001 та №:90:754:0003. Також у цих поясненнях Громадська організація «Реабілітаційний «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» зазначала, що вказана громадська організація у 2019 році зверталась до Київської міської ради та інших осіб з метою законного вирішення питання про передачу вищезазначених земельних ділянок цій громадській організації у користування, однак в подальшому у 2020 році громадська організація дізналась про те, що вищезазначені земельні ділянки невідомим їй чином опинились у приватній власності третіх осіб (т.2, ас.129-135).

Рішенням Господарського суду Київської області у справі №910/12609/20 від 20.04.2021 відмовлено в задоволенні позовних вимог Київської міської ради до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Затварницької І.П. та Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладсервіс» про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 апеляційні скарги Київської міської ради та Громадської організації «Реабілітаційний «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» на рішення Господарського суду Київської області у справі №910/12609/20 від 20.04.2021 залишені без задоволення, рішення суду першої інстанції у справі №910/12609/20 залишено без змін.

Також Господарським судом Київської області розглядалась справа №911/2609/21, в ході розгляду якої Громадською організацією «Реабілітаційний «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» в якості третьої особи подавалась заява від 30.11.2021, у якій Громадська організація «Реабілітаційний «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» надавала суду аналогічні пояснення, що і у справі №910/12609/20, стосовно того, що вказана громадська організація здійснює діяльність з фізичної та психологічної реабілітації із застосуванням методу іпотерапії на земельних ділянках із кадастровими номерами :90:455:0001 та №:90:754:0003, які громадська організація вважала земельними ділянками комунальної власності (т.2, ас.136-138).

Оцінюючи наявні докази, доводи позивача щодо cамовільного зайняття належної позивачу земельної ділянки усіма трьома співвідповідачами, а також заперечення відповідача-1, який заперечує зайняття ним належної позивачу земельної ділянки, суд виходить з того, що відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (ч.3-5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Також відповідно до ч.1 та 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, у справі №908/1879/17 від 04.03.2021.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що позивач є власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, Гнідинська сільська рада, кадастровий номер :90:455:0001, загальною площею 2.2 га, цільове призначення для ведення підсобного сільського господарства, надалі земельна ділянка №:90:455:0001. Ця обставина підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 14.03.2019, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Затварницькою І.П. за №110, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №159576080 від 14.03.2019.

Конституція України гарантує захист права власності. Відповідно до ч.4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує, зокрема, захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та рівність їх перед законом. Конституція України прямо встановлює заборону протиправного позбавлення власника права власності. Непорушність цього права означає передусім невтручання будь-кого у здійснення власником своїх прав щодо володіння, користування та розпорядження майном, заборону будь-яких порушень прав власника щодо його майна всупереч інтересам власника та його волі (п.5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.11.2004 № 16-рп/2004).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Позивач в позовній заяві зазначає про самовільне зайняття земельної ділянки №:90:455:0001. При цьому, спочатку позивач відповідно до позовної заяви та акта обстеження земельної ділянки від 21.10.2019 зазначає, що земельна ділянка №:90:455:0001 самовільно зайнята саме відповідачем-1 та просить суд захистити відповідне право позивача шляхом звільнення з земельної ділянки відповідача-1. Однак в подальшому в клопотанні від 08.09.2020 позивач просить звільнити з земельної ділянки не лише відповідача-1, а також і відповідача-2 та відповідача-3, посилаючись на фотофіксацію вивіски, яка додана позивачем до акта обстеження земельної ділянки від 21.10.2019.

Відповідач-1 у відзиві на позову заперечує факт зайняття ним земельної ділянки №:90:455:0001, а відповідач-2 та відповідач-3 не скористались правом на подання відзиву на позов.

Оцінюючи докази та вирішуючи спір з дотриманням вищевказаних положень ст.ст. 13, 74, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд відмічає, що факт самовільного зайняття належної позивачу земельної ділянки :90:455:0001 підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 21.10.2019 та письмовими поясненнями відповідача-2, які надавались останнім у справі №910/12609/20 та у справі №911/2609/21 та в яких відповідач-2 визнав факт здійснення ним діяльності у вигляді іпотерапії на земельній ділянці №:90:455:0001, яку відповідач-2 відповідно до зазначених пояснень помилково вважав земельною ділянкою комунальної власності.

В той же час, суд також відмічає, що позивачем не надано доказів щодо того, що земельну ділянку №:90:455:0001 самовільно зайняли поряд з відповідачем-2 також і відповідач-1 та відповідач-3.

Акт обстеження земельної ділянки від 21.10.2019, на який позивач посилається як на доказ, сам по собі не розглядається судом як доказ самовільного зайняття земельної ділянки саме відповідачем-1, оскільки не містить об`єктивних даних про те, яким саме чином при складанні цього акта його підписанти виявили та визначили, що земельна ділянка була самовільно зайнята саме юридичною особою-відповідачем-1, а не іншою особою (особами), в той час як надані позивачем інші докази письмові пояснення відповідача-2, які надавались останнім у справі №910/12609/20 та у справі №911/2609/21, вказують на те, що земельну ділянку №:90:455:0001 самовільно зайняв відповідач-2. В цьому аспекті суд також відмічає і непослідовність правової позиції у справі самого позивача, який спочатку в позовній заяві стверджує про самовільне зайняття земельної ділянки саме відповідачем-1, а в клопотанні від 08.09.2020 просить звільнити земельну ділянку не лише від відповідача-1, а й від відповідача-2 та відповідача-3, посилаючись при цьому в обох випадках на один і той самий доказ акт обстеження земельної ділянки від 21.10.2019.

Надані позивачем фотографії до акта обстеження земельної ділянки від 21.10.2019, зокрема фотографія вивіски (банера) з найменуваннями організацій, та інші докази, в т.ч. копія меморандуму про співпрацю від 25.08.2019 та роздруківки з мережі Інтернет, не вказують на те, що на належній позивачу земельній ділянці №:90:455:0001 розміщувалось майно саме відповідача-1, в т.ч. той час як відповідач-1 у відзиві заперечує здійснення ним діяльності на земельній ділянці №:90:455:0001.

Виходячи з вимог ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги, що відповідач-1 у спорі заперечує самовільне зайняття ним земельної ділянки №:90:455:0001, то в цьому випадку саме на позивачеві лежить обов`язок доказування відповідної обставини, проте надані позивачем докази не вказують на зайняття земельної ділянки №:90:455:0001 відповідачем-1. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Отже, суд приходить до висновку, що на земельній ділянці №:90:455:0001 відсутнє майно, яке належить відповідачу-1.

Так само позивачем не надано доказів того, щоб земельну ділянку №:90:455:0001 самовільно зайняв відповідач-3.

В той же час суд відмічає, що відповідачем-2 не спростовані докази, які надані позивачем на підтвердження його вимог і які вказують на самовільне зайняття відповідачем-2 належної позивачу земельної ділянки №:90:455:0001.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення з самовільно зайнятої земельної ділянки, кадастровий номер :90:455:0001, площею 2,2 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3 підлягають задоволенню лише стосовно відповідача-2, а у задоволенні вказаних позовних вимог до відповідача-1 та відповідача-3 суд відмовляє.

Вирішуючи спір в частині вимог позивача про стягнення солідарно з відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3 збитків в розмірі 819896,00 грн, які заявлені з підстав порушення прав позивача як землевласника самовільним зайняттям земельної ділянки, суд при цьому вкотре зауважує, що позивачем не надано доказів самовільного зайняття належної позивачу земельної ділянки відповідачем-1 та відповідачем-3 та порушення прав позивача саме вказаними співвідповідачами.

При цьому частинами 1-2 ст.22 Цивільного кодексу України, на які посилається також позивач в позовній заяві, встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом вказаних положень законодавства, суб`єктом, який зобов`язаний відшкодувати збитки, є особа, яка їх заподіяла, в той час як позивачем не надано доказів самовільного зайняття земельної ділянки та завдання збитків позивачу саме відповідачем-1 та відповідачем-3. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що в позовних вимогах про стягнення збитків з відповідача-1 та відповідача-3 необхідно відмовити, оскільки відповідач-1 та відповідач-3 не є належними відповідачами за вказаними вимогами.

Вирішуючи спір в частині вимог позивача про стягнення збитків з відповідача-2, суд зазначає, що аналіз норм ст.22 Цивільного кодексу України та ст.152 Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду у справі №923/700/17 від 03.08.2018).

В той же час, надані позивачем докази у вигляді копій договору оренди земельної ділянки №29/04/19 від 29.04.2019, укладеного позивачем із Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс», надалі договір оренди, акта прийому-передачі від 29.04.2019 до вказаного договору оренди, переписки позивача із Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс», на переконання суду, не підтверджують беззастережно реальну можливість отримання позивачем грошових коштів в розмірі 819896,00 грн від Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс» в якості орендної плати, враховуючи, що позивачем не надано доказів реальності виконання цього договору оренди земельної ділянки.

Так, суд відмічає, що договір оренди земельної ділянки №29/04/19 від 29.04.2019 не містить цільового призначення оренди (в п.2.1 договору вказано, що об`єкт оренди передається виключно для реалізації діяльності орендаря, однак ніяких конкретних даних про реально можливу діяльність орендаря на земельній ділянці договір не містить). Крім того, акт прийму-передачі земельної ділянки до договору оренди, підписаний позивачем із Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс», датований 29.04.2019 і в той же час в наданому позивачем листі Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс» від 24.06.2019 зазначається, що з 29.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс» не може потрапити на орендовану земельну ділянку. Також відповідно до позовної заяви позивач обчислює упущену вигоду внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки з 29.04.2019. На переконання суду, це виключає реальну можливість передання позивачем в оренду земельної ділянки за актом прийму-передачі від 29.04.2019, якщо, як стверджується в листі орендаря від 24.06.2019, орендар вже 29.04.2019 не міг потрапити на орендовану земельну ділянку.

Таким чином, надані позивачем докази не узгоджуються між собою та не підтверджують беззастережно реальну можливість отримання позивачем грошових коштів в розмірі 819896,00 грн від Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Альянс» в якості орендної плати.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позовних вимог до відповідача-2 про стягнення збитків в розмірі 819896,00 грн через їх недоведеність позивачем.

Позивачем за подання позову сплачено судовий збір в сумі 14416,44 грн, що підтверджується платіжним доручення 30.06.2020, з яких сума 2102,00 грн є судовим збором за подання позову про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою.

Враховуючи задоволення судом позову про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою в частині вимог до відповідача-2, то витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача-2.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 231, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр фізичної реабілітації «Крок за кроком», Громадської організації «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» та Громадської організації «Федерація ветеранського та адаптивного кінного спорту України» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення 819896,00 грн збитків задовольнити частково.

2. Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладсервіс» (07415, Київська обл., Броварський район, с. Зазим`є, вул. Радгоспна, 6, ) шляхом звільнення з самовільно зайнятої земельної ділянки, кадастровий номер якої :90:455:0001, площею 2,2 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, Громадської організації «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» (02088, м. Київ, вул. Дяченко, 20В, ).

3. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр фізичної реабілітації «Крок за кроком» та Громадської організації «Федерація ветеранського та адаптивного кінного спорту України» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення з самовільно зайнятої земельної ділянки, кадастровий номер якої :90:455:0001, площею 2,2 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр фізичної реабілітації «Крок за кроком» та Громадської організації «Федерація ветеранського та адаптивного кінного спорту України» відмовити.

4. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр фізичної реабілітації «Крок за кроком», Громадської організації «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» та Громадської організації «Федерація ветеранського та адаптивного кінного спорту України» про стягнення 819896,00 грн збитків відмовити.

5. Стягнути з Громадської організації «Реабілітаційний центр учасників бойових дій «Крок за кроком» (02088, м. Київ, вул. Дяченко, 20В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладсервіс» (07415, Київська обл., Броварський район, с. Зазим`є, вул. Радгоспна, 6, ) 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.12.2022.

Суддя О.О. Третьякова