ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 року м.Дніпро Справа № 904/564/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від кредитора АТ "Укрексімбанк": Фурсов Вадим Віталійович, адвокат, довіреність №ДП 24701/22-0172 від 05.05.2022 року

від кредитора ГУ ДПС у Дніпропетровській області: Горбань Руслан Сергійович, представник, посвідчення серії ОН №000354 від 18.02.2020 року

інші представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сторін повідомлені належним чином поштовим відправленням ухвали суду про призначення судового засідання, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Центрального апеляційного господарського суду та направлення ухвали суду на електронні пошти сторін;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Генезис-Україна Інжиніринг" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2022 року у справі № 904/564/16 (суддя Камша Н.М.)

за заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

до боржника Приватного підприємства "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1", с. Катеринівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, вул. Київська, 11-а ()

про визнання грошових вимог, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2022 року у справі № 904/564/16 визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1", с.Катеринівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, вул. Київська, 11-а () на суму 4 625 901, 97 грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 385 311, 42 грн. - 2 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 282 627, 65 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів та на суму 4 540,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів.

Решту вимог - відхилено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована частковим підтвердженням заявником заявлених ним кредиторських вимог.

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ "Генезис-Україна Інжиніринг" оскаржило її в апеляційному порядку.

Вважає оскаржувану ухвалу в частині задоволення вимог за податковими повідомленнями - рішеннями - № від 13.08.2021 року та № від 13.08.2021 року такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинами справи.

Скаржник звертає увагу апеляційного суду, що:

- вищезазначені податкові повідомлення - рішення № року та №, прийняті Головним Управлінням ДПС у Дніпропетровській області 13.08.2021 року;

- грошове зобов`язання ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1" щодо сплати податкових платежів за цими повідомленнями настає з наступного дня, що настає за днем їх отриманням, тобто не раніше 13.08.2021 року, в той час, як постанова про визнання підприємства банкрутом у даній справі прийнята господарським судом Дніпропетровської області 15.06.2021 року, отже, ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1" може відповідати виключно за зобов`язаннями, що виникли до 15.06.2021 року;

- Податковий кодекс України не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, які перебувають в процедурі банкрутства, а положеннями ст. 59 КУзПБ передбачено звільнення боржника з моменту визнання його банкрутом від обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), тому є підстави вважати, що відповідно до підпункту 37.3.4 пункту 37.3 статті 37 ПКУ, податковий обов`язок боржника, якого визнано банкрутом, щодо обчислення сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав після моменту визнання боржника банкрутом, припиняється;

- виникнення у боржника, щодо якого введено ліквідаційну процедуру у справі про банкрутство, податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав після моменту визнання боржника банкрутом, матиме наслідком порушення права такого боржника, яке визначене законодавством, на звільнення від сплати податків і зборів, що у свою чергу суперечить принципу правової визначеності, який є одним із елементів в верховенстві права.

Скаржник звертає увагу, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали робив розрахунок зобов`язань (заборгованості) банкрута перед податковим органом (кредитором) станом на 15.06.2021 року (дата прийняття постанови про визнання боржника банкрутом), та не взяв до уваги та не надав оцінку тому, що більша частина таких зобов`язань (вимоги) виникало у банкрута вже після 15.06.2021року.

Просить задовольнити дану апеляційну скаргу, частково скасувавши ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2021 року. Змінити ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2021 року, виклавши пункт перший резолютивної частини ухвали в наступній редакції: "Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1", с.Катеринівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, вул.Київська, 11-а () на суму 774 805,66 грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 385 311,42 грн. - 2 черга задоволення кредиторів та на суму 4 540,00 - 1 черга задоволення вимог кредиторів."

В іншій частині ухвалу господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Дніпропетровській області спростовує доводи скаржника. Зазначає, що зобов`язання боржника за податковими повідомленнями - рішеннями № від 13.08.2021 року та № від 13.08.2021 року не є новими зобов`язаннями. Вони винесені після процедури адміністративного оскарження від 13.08.2021 року. Суть донарахувань не змінювалась, лише виключено штрафні санкції, донарахування фактично зменшено.

Просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Інші сторони по справі відзиви на апеляційну скаргу не надали, участь представників у судове засідання не забезпечили.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до матеріалів справи, апеляційна скарга прийнята до розгляду ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022 року.

Передбачений ст.273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги вичерпано.

Відповідно до положень ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу на підставі тих доказів, які були предметом дослідження судом першої інстанції. Додаткові докази до суду апеляційної інстанції не надано.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України наділяє сторони процесуальними правами, серед яких право брати участь у судових засіданнях.

Суд враховує, що явка представників сторін в засідання суду обов`язковою не визнавалась.

Також суд зазначає, що сторонам надано можливість реалізовувати свої повноваження представництва шляхом участі в засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, сторони не були позбавлені можливості забезпечити у засідання суду участь повноважних представників, однак, таким правом не скористалися.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2021 року визнано ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1", с.Катеринівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, вул. Київська, 11-а () банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 1 рік, до 15.06.2022 року; призначено ліквідатором ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1" арбітражного керуючого Ткаченка Дениса Володимировича, свідоцтво № 1057 від 04.07.2013 (адреса: 49107, м. Дніпро, вул. Казакова, буд.3, оф. 14).

16.06.2021 року на сайті судової влади опубліковано повідомлення №66658 про визнання ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1" банкрутом та призначення ліквідатора.

03.11.2021 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання грошових вимог на суму 6 906 917, 33 грн. та судового збору у розмірі 4 540, 00 грн.

Серед іншого до грошових вимог заявник включив податкові зобов`язання за податковими повідомленнями - рішеннями, сформованими за результатами позапланової виїзної документальної перевірки боржника (Акт від 10.02.2021 року №1268/04-36-07-24/32328787, з урахуванням результатів розгляду скарги боржника від 26.07.2021 року), а саме вимоги на суму:

- орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на загальну суму 1 866 447, 71 грн. (основний платіж - 1 764 242, 66 грн., штрафна санкція - 102 205, 05 грн.);

- по податку на додану вартість 1 984 648, 60 грн. (основний платіж - 1 804 226, 00 грн., штрафна санкція - 180 422, 60 грн.).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання грошових вимог боржника саме за податковими повідомленнями-рішеннями № від 13.08.2021 року на суму орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на загальну суму 1 866 447, 71 грн. (основний платіж - 1 764 242, 66 грн., штрафна санкція - 102 205, 05 грн.); та № від 13.08.2021 року по податку на додану вартість 1 984 648, 60 грн. (основний платіж - 1 804 226, 00 грн., штрафна санкція - 180 422, 60 грн.), колегія суддів саме щодо цих вимог переглядає висновок суду про їх обґрунтованість.

Стаття 1 Кодексу України з процедур банкрутство визначає, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства). Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів (ч. 4 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства).

З моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом (ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства).

Визначення статусу вимог кредитора (конкурсні чи поточні) пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку ( відповідний висновок наведений Верховним Судом у постановах від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, від 21.09.2020 у справі № 916/2878/14, від 04.11.2020 у справі № 904/9024/16).

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Верховний Суд у постанові від 28.07.2022 року у справі №904/2166/20 звернув увагу, що комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Заявник сам визначає докази, які, на його думку, підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Щодо грошових вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1" у сумі 1 866 447, 71 грн. орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (основний платіж - 1 764 242, 66 грн., штрафна санкція - 102 205, 05 грн.) та 1 984 648, 60 грн. по податку на додану вартість (основний платіж - 1 804 226, 00 грн., штрафна санкція - 180 422, 60 грн.), то судом першої інстанції встановлено, що такі зобовязання нараховані за результатами позапланової виїзної документальної перевірки боржника (Акт від 10.02.2021 року №1268/04-36-07-24/32328787, з урахуванням результатів розгляду скарги боржника від 26.07.2021 року).

Дійсно, скаржник вірно зауважує, що оформлені відповідні повідомлення-рішення 13.08.2021 року, тобто, після визнання боржника 15.06.2021 року банкрутом.

Наслідки визнання боржника банкрутом визначені положеннями статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до частини першої якої з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю; продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом; скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Колегія суддів враховує висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.01.2021 року у справі № 916/4181/14, відповідно до якого боржник у справі про банкрутство, щодо якого ухвалене рішення про визнання його банкрутом, має право на легітимне очікування бути звільненим від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Легітимні очікування боржника безпосередньо випливають із частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.07.2022 року у справі №904/2166/20 зазначено наступне:

" п.42. З дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у нього не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які були нараховані за період після визнання боржника банкрутом, оскільки положеннями частини першої статті 38 Закону про банкрутство, які аналогічні за змістом положенням частини першої статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства, передбачено підставу для припинення обов`язку боржника, якого визнано банкрутом, щодо обчислення та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів). Самостійне подання ліквідатором звітності до податкового органу не є винятком з цього правила (п. 10.1 постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.01.2021 у справі № 916/4181/14).

43. Пунктом 1.3. статті 1 Податкового Кодексу України визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", проведення комплексних перевірок з метою виявлення фінансових рахунків та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (крім особливостей функціонування єдиного рахунку, подання звітності щодо суми нарахованого єдиного внеску), зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

44. Таким чином, у справі про банкрутство, з моменту визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, порядок погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з такого боржника регулюється законодавством про банкрутство та враховуючи вимоги статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства, у визнаного судом боржника банкрутом не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) (котрі нараховані після моменту визнання боржника банкрутом), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Подібного за змістом висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14.08.2019 у справі № 913/412/16. ".

Відповідно до ч. 14.1.157. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до частин 54.1., 54.3. статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Частиною 58.1. статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

У даному випадку грошові зобов`язання боржника нараховані контролюючим органом за результатами позапланової виїзної документальної перевірки боржника (Акт від 10.02.2021 року №1268/04-36-07-24/32328787), тобто, до визнання ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1" банкрутом.

Так, за результатами здійсненої позапланової виїзної документальної перевірки ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1" 1 було складено Акт від 10.02.2021 №1268/04-36-07-24/32328787 та винесено ППР:

- № від 30.04.2021 року (Форма "Р") з орендної плати за зхемельні ділянки державної або комунальної власності - на загальну суму 1 976 818, 38 коп. ( основний платіж - 1764 242,66 грн., штрафна санкція - 212 575,72 грн.);

- № від 30.04.2021 року (Форма "Р") з податку на додану вартість - на загальну суму 2 255 282,50 грн. (основний платіж - 1 804 226 грн., штрафна санкція - 451 056,50 грн.);

- № від 30.04.2021 року (Форма "ПН") з податку на додану вартість за нескладання та не реєстрацію в ЄРПН податкових накладних, штрафна санкція (в розмірі 5% обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень у сумі) складає 9 428,33 грн.;

- № від 05.05.2021 року (Форма "В4") з податку на додану вартість зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість на загальну суму 144 604 грн. за грудень 2020 року;

- № від 30.04.2021 року (Форма "Д") з військового збору - на загальну суму 41 673,32 грн. (основний платіж - 24 073,76 грн., штрафна санкція - 15 091,63 грн., пеня - 2 507,93 грн.);

- № від 30.04.2021 року (Форма "ПС") з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п - на загальну cyму 1 020 грн. (штрафна санкція - 1 020 грн.);

- № від 30.04.2021 року (Форма "Д") з податку на доходи фізичних осіб - на загальну суму 1 334 158,28 грн. (основний платіж - 1 059 542,64 грн., штрафна санкція 203 358,74 грн., пеня - 70 256,90 грн.).

Зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржувались ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1" у адміністративному порядку у повній сумі донарахувань.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 26.07.2021 року №17081/6/99-00-06-01-03-06 скасовано:

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 30.04.2021 року № в частині застосування штрафних санкцій у сумі 110 370,67 грн.;

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 30.04.2021 року № в частині застосування штрафних санкцій у сумі 270 633,90 грн.,

В іншій частині зазначені ППР від 30.04.2021 року: №, №, № та № та ППР від 05.05.2021 року № залишено без змін, а скаргу частково задоволено.

З урахуванням рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 26.07.2021 року №17081/6/99-00-06-01-03-06 винесено ППР від 13.08.2021року: № на суму орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на загальну суму 1 866 447, 71 грн. (основний платіж - 1 764 242, 66 грн., штрафна санкція - 102 205, 05 грн.); та № по податку на додану вартість 1 984 648, 60 грн. (основний платіж - 1 804 226, 00 грн., штрафна санкція - 180 422, 60 грн.),

Отже, з урахуванням результатів розгляду скарги боржника від 26.07.2021 року обсяг зобов`язань боржника зменшено, тобто це не є новими грошовими зобов`язаннями боржника зі сплати податків та зборів, що нараховані за період після визнання його банкрутом, як помилково зазначає апелянт.

На думку колегії суддів суд першої інстанції обґрунтовано включив грошові вимоги за вказаними повідомленнями-рішеннями до грошових зобов`язань боржника перед державою в особі контролюючого органу, оскільки ці зобов`язання виникли у ПП "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1" за період фінансово-господарської діяльності боржника до 15.06.2021 року.

Підстав для виключення нарахованих за вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями сум з обсягу грошових зобов`язань боржника перед заявником колегія суддів не вбачає.

Отже, оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2022 року у справі № 904/564/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко

Повний текст постанови складено 28.12.2022 року.