РІШЕННЯ

29 грудня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/569/22

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Качунь І.Є.

Розглянув матеріали справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1,

до відповідача Головного управління ДПС у Тернопільській області, 46003, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Білецька, буд. 1,

про стягнення заборгованості в сумі 171 099,86 грн, з яких: 127 203,64 грн - основний борг, 18 784,32 грн - пеня, 2 216,48 грн - 3% річних та 22 895,42 грн - інфляційні втрати.

Представники сторін в судове засідання не прибули.

Згідно ч.3 ст. 222 ГПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою до Головного управління ДПС у Тернопільській області про стягнення заборгованості в сумі 171 099,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" в частині своєчасних розрахунків із позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі заявленій до стягнення.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10 листопада 2022 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання у цій справі на 12 грудня 2022 року о 10:30 год.

05.12.2022 на адресу суду від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 8173від 05.12.2022) у якому відповідач в повному обсязі заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, відповідач вказує на те, що з листопада 2021 року, в тому числі і у спірний період (грудень 2021), постачання газу відповідачу здійснював інший постачальник - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на підставі договору постачання природного газу № 18-1333/21-БО-Т від 24.11.2021. Інформація про укладення вказаного договору була відображена на Офіційному майданчику електронної системи державних закупівель України ProZorro та такий договір зареєстрований в державній казначейській службі України.

Як стверджує відповідач, відповідно до умов договору постачання природного газу № 18-1333/21-БО-Т від 24.11.2021, постачальник ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передає споживачу замовлений обсяг природного газу у період з листопада 2021 по грудень 2022 (включно) в кількості 252,600 тис. куб. метрів, в тому числі в грудні 2021 року 36,548 тис. куб. метрів. Всього ціна газу за 1000 куб. метрів з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, становить 16 554,00 грн. На виконання умов договору постачання природного газу № 18-1333/21-БО-Т від 24.11.2021 та на підставі рахунку - фактури № 18-1333/21 -БО-Т/12/21 від 29.12.2021 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області оплачено замовлений та використаний газ за грудень 2021 року обсягом 36,548 тис. куб. метрів на суму 605 015,42 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2336 від 29.12.2021.

05.12.2022 позивачем на електронну адресу суду подано клопотання від 05.12.2022 (вх. № 8234 від 05.12.2022), відповідно до якого ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" просить суд, враховуючи складний документообіг у ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", опрацюванням значного обсягу документів, які долучені до відзиву, у зв`язку з великою кількістю судових справ, що розглядаються в судах України, з урахуванням того, що процесуальне законодавство визначає можливості поновлення та продовження процесуальних строків, з метою дотримання принципу змагальності сторін, ухвалення справедливого, неупередженого, законного судового рішення, продовжити встановлений судом процесуальний строк для подання відповіді на відзив у цій справі.

08.12.2022 позивачем подано до суду відповідь на відзив від 08.12.2022 (вх.№ 8354) у якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" спростовує твердження відповідача, викладені у відзиві на позов. Зокрема, газопостачальна організація вказує на те, що факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, в період з 02.12.2021 по 04.12.2021 до портфеля постачальника "останньої надії" документально підтверджується, в тому числі, і листом Оператора ГТС від 29.06.2022 № ТОВВИХ-22-6848, копія якого долучена до матеріалів справи.

Також 08 грудня 2022 року від позивача на адресу суду надійшла заява від 30.11.2022 (вх. № 8353 від 08.12.2022) про участь у судовому засіданні 12.12.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 921/569/22.

Ухвалою суду від 09.12.2022 задоволено заяву від 30.11.2022 (вх. № 8353 від 08.12.2022) ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 921/569/22 та постановлено проведення судового засідання у справі № 921/569/22 12 грудня 2022 року о 10:30 год. здійснити в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).

Однак, 12 грудня 2022 року, у зв`язку з тим, що в період часу з 8:30 год. по 12:10 год. була знеструмлена електромережа Господарського суду Тернопільської області, (вул. Князя Острозького, 14а, м. Тернопіль), судове засідання призначене на 10:30 год. у цій справі не відбулося.

Вказані обставини підтверджуються складеним, у відповідності до пункту 5.10 розділу II Інструкції щодо роботи з технічними засобами фіксування судового засідання затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 06 червня 2022 року №156 актом щодо знеструмлення електромережі суду від 12.12.2022.

У зв`язку з чим, суд ухвалою від 12.12.2022 повідомив сторони, що судове засідання у справі № 921/569/22 буде проведено 22 грудня 2022 року о 10:30 год.

13 грудня 2022 року від позивача на адресу суду надійшла заява від 13.12.2022 (вх. № 8457 від 13.12.2022) про участь у судовому засіданні 22.12.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 921/569/22.

Ухвалою суду від 14.12.2022 задоволено заяву від 13.12.2022 (вх. № 8457 від 13.12.2022) ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 921/569/22 та постановлено проведення судового засідання у справі № 921/569/22 22 грудня 2022 року о 10:30 год. здійснити в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).

В судовому засіданні 22.12.2022 суд оголосив перерву без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про оголошення перерви у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України до 29 грудня 2022 року о 11:00 год., зокрема для надання можливості відповідачу надати суду відповідь на лист №14262/19-00-05-01-08/22126 від 13.12.20222 ТОВ «Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", щодо інформації про постачання природного газу на Головне управління ДПС у Тернопільській області, копію якого представником відповідача подано у судовому засіданні та долучено судом до матеріалів справи (вх.№8769 від 22.12.2022), також задоволено судом усне клопотання представника ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 921/569/22 та постановлено проведення судового засідання даній справі 29 грудня 2022 року о 11:00 год. в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).

В судове засіданні 29.12.2022 представники сторін не прибули.

При цьому суд відзначає, що станом на час розгляду справи від відповідача, на прохання представника якого в судовому засіданні 22.12.2022 оголошувалась перерва для надання йому можливості надати суду відповідь на лист №14262/19-00-05-01-08/22126 від 13.12.2022, така відповідь на адресу суду не надходила.

Поряд з цим, 29.12.2022 на електронну адресу суду від відповідача надійшли клопотання б/н та б/д (вх. №№8907 та 8911) про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю забезпечити участь уповноваженого представника.

Однак, судом встановлено, що подане відповідачем клопотання б/н та б/д (вх. №8907) не підписане електронним цифровим підписом (далі - ЕЦП) представником по довіреності Т. Федорів.

Відповідно до частини 8 статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Частиною 3 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Враховуючи те, що подане клопотання відповідача на електронну адресу суду б/н та б/д (вх. №8907) про відкладення розгляду справи у даній справі не містить ЕЦП, та не відповідає вимогам ст. ст. 5, 6, 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а отже, не належить до офіційних документів та відповідно не береться судом до уваги.

Водночас розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи б/н та б/д (вх. №8911) представника Р.Олексюка, суд відзначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Суд наголошує, що зазначений перелік є вичерпний.

Щодо посилань представника відповідача на неможливість взяти участь у судовому засіданні, суд звертає увагу на те, що учасник справи не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з § 2."Представники" Глави 4 "Учасники судового процесу" Розділу І "Загальні положення" Господарського процесуального кодексу України. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 13, 74, 80 ГПК України).

Проте на підтвердження таких обставин, неможливості заміни представника, відповідачем у клопотанні не зазначено жодних обґрунтувань та не долучено жодних доказів.

Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Аналогічна правова позиція неодноразово висвітлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.06.2022 у справі № 906/1041/19 (906/878/21), від 15.02.2022 у справі № 910/2933/13, від 16.06.2022 у справі № 918/356/20.

Крім того, як роз`яснено в абз. 2 п. 3.9.2. постанови Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Участь представників сторін в судовому засіданні, призначеному на 29.12.2022, обов`язковою не визнавалась.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. mutatis mutandis рішення у справі "Шульга проти України").

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору та зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, оскільки вони містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Судом також враховано, що за ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

29 грудня 2022 року справу розглянуто по суті.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд встановив наступне.

ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (далі - Постачальник, Постачальник "останньої надії") відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р ТОВ "ГК "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236" (далі - Постанова КМ України № 1102).

Пунктом 2 Постанови КМ України № 1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Відповідач є бюджетною установою (відповідно до Бюджетного кодексу України).

Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 02.12.2021 по 04.12.2021 автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

На підтвердження факту включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення спожитого відповідачем газу до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав, позивач надає лист оператора ГТС від 29.06.2022 №ТОВВИХ-22-6848 з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XS000183ZHP00W; відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS000183ZHP00W (надано у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - Договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.

Згідно з п. 2.1 Договору, Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

За п. 3.1 Договору, постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Період безперервного постачання природного газу Постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 4.2 Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено) (п. 4.3 Договору).

На виконання вказаного пункту позивачем направлялись на адресу відповідача відповідні рахунки на оплату поставленого природного газу, однак останнім здійснено оплату лише за спожитий газ за листопад 2021 року у розмірі 466 838,40 грн. Оплату за грудень 2021 року у розмірі 127 203,64 грн відповідач не здійснив.

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до п. 4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4 Договору).

У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим Споживачем строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу (п. 4.5 Договору).

Згідно з пп. 1 п. 5.1 та пп. 1 п. 5.2 Договору, Споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому Договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору.

П. 8.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Постачальник має право вимагати від Споживача відшкодування збитків, а Споживач відшкодовує збитки, понесені Постачальником, виключно у разі: порушення Споживачем строків розрахунків з Постачальником - в розмірі, погодженому Сторонами в цьому Договорі; відмови Споживача надати представнику Постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало Постачальнику збитків, - в розмірі фактичних збитків постачальника (п. 8.2 Договору).

За п. 11.1 Договору, він набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу Споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником. Розірвання (припинення дії) цього Договору не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором.

Відповідно до п. 2 глави 7 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГТС) у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Отже, об`єм (обсяг) спожитого Споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Як стверджує позивач, він проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС. Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії" щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою КМ України від 30 вересня 2015 р. № 809 в редакції Постанови КМ України № 1102.

Цією ж Постановою КМ України № 1102 на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 року встановлено граничний розмір ціни природного газу для Бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість.

Протягом жовтня - листопада 2021 розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн за 1 куб. метр, отже у цей період застосовується гранична ціна 16,8 гривні за 1 куб. метр.

З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов Договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача, на підтвердження чого позивачем надано роздруківку з сайту та довідку, становила 44, 91 грн за 1 куб. метр, з 02.12.2021 - 46, 70 грн за 1 куб. метр, з 03.12.2021 - 45, 11 грн за 1 куб. метр ; з 04.12.2021 - 43, 11 грн за 1 куб. метр.

Як стверджує позивач, ним було виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до Договору, у строк та порядок передбачений Договором, належним чином та в повному обсязі.

В листопаді 2021 року позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 27 788,00 куб. м на загальну суму 466 838,40 грн, а відповідач, за цей же період, здійснив оплату за поставлений газ.

З 02.12.2021 по 04.12.2021 позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 2 818,56 куб. м. на загальну суму 127 203,64 грн. Однак, відповідач за вказаний період не здійснив оплату за поставлений газ та не підписав Акт № 30958 приймання - передачі природного газу.

Таким чином у відповідача перед позивачем на час пред`явлення позову до суду сформувалась заборгованість за спожитий природний газ на загальну суму 127 203,64 грн.

У зв`язку із несвоєчасною сплатою заборгованості позивач нараховує 18 784,32 грн пені, 2 216,48 грн 3% річних, 22 895,42 грн інфляційних втрат.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Закон України "Про ринок природного газу" визначає, що споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (ст. 1).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Правилами постачання природного газу врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі договору, який має відповідати типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Особливості здійснення постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії" визначені розділом VI цих Правил.

Відповідно до п. 1, 2, 4-6 Розділу VI Правил постачання природного газу постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник "останньої надії" зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником "останньої надії" не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником "останньої надії".

Постачальник "останньої надії" зобов`язаний на головній сторінці свого сайту розмістити діючу редакцію договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", яка має відповідати типовому договору, роз`яснення щодо його укладання, а також ціну природного газу для споживачів, визначену згідно з вимогами цього розділу.

Після закінчення граничного строку постачання природного газу постачальником "останньої надії", передбаченого цим розділом та Законом України "Про ринок природного газу", постачальник "останньої надії" зобов`язаний припинити постачання природного газу за договором зі споживачем. Виключення споживача з Реєстру споживачів постачальника "останньої надії" здійснюється у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. У випадку якщо споживач не був включений до Реєстру споживачів іншого постачальника після закінчення постачання природного газу постачальником "останньої надії", до такого споживача повинні застосовуватись заходи з припинення розподілу/транспортування (для прямих споживачів) природного газу споживачу відповідно до умов Кодексу газорозподільних систем та Кодексу газотранспортної системи.

Постачальник "останньої надії" має повідомити споживача про обмежений строк постачання природного газу, ціну природного газу для споживача та поінформувати споживача про його право та необхідність вибору іншого постачальника шляхом розміщення відповідної інформації на сайті постачальника "останньої надії". Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднювати на своєму вебсайті та підтримувати в актуальному стані інформацію щодо споживачів, що не є побутовими, з діючими договорами постачання природного газу із зазначенням такої інформації: ЕІС-коди споживачів (точок комерційного обліку); ЄДРПОУ та назва споживача; адреса об`єкта; кінцевий строк постачання природного газу.

Отже, між Позивачем та Відповідачем укладено Договір постачання природного газу, як між постачальником "останньої надії" та споживачем, до такого договору застосовуються положення Цивільного кодексу України.

Згідно з визначенням, наведеним в ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Господарський суд враховує приписи статей 11, 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України та статей 174, 193 Господарського кодексу України, в силу яких договір є підставою виникнення зобов`язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 714 Цивільного кодексу України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно загальних положень про купівлю-продаж ст. 662-663, 689, 691-692 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором та у встановлений договором строк. В свою чергу, покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його за ціною, встановленою в договорі та в обумовлений строк.

На підставі наведеного, Відповідач зобов`язаний оплатити повну вартість отриманого газу в установлений Договором строк.

В листопаді 2021 року позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 27 788,00 куб. м на загальну суму 466 838,40 грн, а відповідач, за цей же період, здійснив оплату за поставлений газ.

З 02.12.2021 по 04.12.2021 позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 2 818,56 куб. м на загальну суму 127 203,64 грн, однак відповідач не здійснив оплату за поставлений газ та не підписав Акт № 30958 приймання - передачі природного газу.

За відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача - Головного управління ДПС у Тернопільській області, зазначено ЕІС-код споживача природного газу - 56XS000183ZHP00W.

Згідно з листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" від 29.06.2022 №ТОВВИХ-22-6848 щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS000183ZHP00W зазначено, що у періоди з 29.10.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 04.12.2021 обсяги природного газу, використані споживачем, внесені в алокацію постачальника "останньої надії" Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", та становлять:

з 29.10.2021 по 31.10.2021 - 0,00 куб. м;

з 01.11.2021 по 30.11.2021 - 27 788,00 куб. м;

з 02.12.2021 по 04.12.2021 - 2 818,56 куб. м.

За поставлений у грудні 2021 року газ позивач виставив відповідачу рахунок № 1590 за розрахунковий період 1-31 грудня 2021 року. Відповідач вказаний рахунок не оплатив.

Факт відправлення на адресу відповідача зазначеного рахунку на оплату підтверджується наявним в матеріалах справи спискам згрупованих відправлень "Рекомендований лист", а саме: № 23 (штрихкодовий ідентифікатор №073), а також фіскальним чеком від 18.01.2022.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у сумі 127 203,64 грн від представників сторін до суду не надходило.

В той же час, Головне управління ДПС у Тернопільській області, згідно відзиву на позов, заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, відповідач вказує на те, що з листопада 2021 року, в тому числі і у спірний період (грудень 2021), постачання газу відповідачу здійснював інший постачальник - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на підставі договору постачання природного газу № 18-1333/21-БО-Т від 24.11.2021. Інформація про укладення вказаного договору булла відображена на Офіційному майданчику електронної системи державних закупівель України ProZorro та такий договір зареєстрований в державній казначейській службі України.

Як стверджує відповідач, відповідно до умов договору постачання природного газу №18-1333/21-БО-Т від 24.11.2021, постачальник ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" передає споживачу замовлений обсяг природного газу у період з листопада 2021 по грудень 2022 (включно) в кількості 252,600 тис. куб. метрів, в тому числі в грудні 2021 року 36,548 тис. куб. метрів. Всього ціна газу за 1000 куб. метрів з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, становить 16 554,00 грн. На виконання умов договору постачання природного газу № 18-1333/21-БО-Т від 24.11.2021 та на підставі рахунку - фактури № 18-1333/21 -БО-Т/12/21 від 29.12.2021 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області оплачено замовлений та використаний газ за грудень 2021 року обсягом 36,548 тис. куб. метрів на суму 605 015,42 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2336 від 29.12.2021.

Разом з тим, доводи відповідача, викладені в відзиві на позов господарським судом до уваги не приймаються з огляду на те, що матеріали справи містять докази на підтвердження того, що між сторонами укладено публічний типовий договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії".

Окрім того, відповідно до п.2 глави 1 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496 (у чинній станом на час виникнення спірних правовідносин редакції, надалі - Правила), дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Згідно п.3 розділу І Правил постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Інформаційна платформа - це електронна платформа Оператора ГТС у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, створена відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи; новий постачальник - постачальник природного газу, з яким споживач, що має діючого постачальника, уклав договір постачання природного газу та який буде здійснювати постачання природного газу у періоді, наступному після періоду постачання природного газу діючим постачальником; підтверджений обсяг природного газу - плановий об`єм (обсяг) природного газу, обумовлений договором постачання природного газу між споживачем та постачальником на відповідний розрахунковий період, який має бути поставлений споживачу відповідно до умов цього договору (п.5 глави 1 розділу І Правил).

Відповідно до п.1 розділу ІІ Правил підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або наявність письмового дозволу діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Згідно п.9 розділу ІІ Правил постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу; за умови дотримання споживачем умов договору постачання природного газу постачальник, крім постачальника "останньої надії", зобов`язаний забезпечити своєчасну реєстрацію споживача в Реєстрі споживачів постачальника (на інформаційній платформі Оператора ГТС) у відповідному розрахунковому періоді.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Правил за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем; на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника; споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу; у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку; до прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Фактичне постачання природного газу новим постачальником може починатись виключно з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів нового постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи (п.6 розділу ІV Правил).

Отже, враховуючи інформацію надану ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (лист №ТОВВИХ-22-6848 від 29.06.2022) про періоди поставки газу відповідачу та постачальників, які це проводили, підтверджується факт включення Головного управління ДПС у Тернопільській області до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, в період з 02.12.2021 по 04.12.2021 до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

Щодо посилання відповідача на постачання природного газу протягом спірного періоду саме ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на підставі укладеного з відповідачем договору постачання природного газу № 18-1333/21-БО-Т від 24.11.2021, суд відзначає таке.

Відповідно до пункту 13.1 договору №18-1333/21-БО-Т від 24.11.2021 цей договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки природного газу до 31.12.2022 включно.

Пунктом 3.2 договору №18-1333/21-БО-Т від 24.11.2021 передбачено, що постачання газу за цим договором здійснюється постачальником (ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг") виключно за умови внесення споживача (Головного управління ДПС у Тернопільській області) до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

При цьому пунктом 6.4 договору №18-1333/21-БО-Т від 24.11.2021 на постачальника покладений обов`язок забезпечувати відповідно до вимог Кодексу ГТС своєчасну реєстрацію споживача при дотриманні споживачем умов цього договору.

В матеріалах справи відсутні докази включення відповідача до реєстру споживачів ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" у спірний період, натомість, в матеріалах справи наявні докази включення відповідача саме до реєстру споживачів позивача у період з 02.12.2021 по 04.12.2021.

Посилання відповідача на оплату платіжними дорученнями №2336 від 29.12.2021, рахунку-фактури ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" №18-1333/21-БО-Т/12/21 від 29.12.2021 не є підтвердженням постачання природного газу ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" протягом спірного періоду.

Враховуючи дані з Інформаційної платформи оператора ГТС в період з 02.12.2021 по 04.12.2021 саме позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник "останньої надії", натомість в зазначений період на Інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу відповідачу ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг".

З огляду на викладене, враховуючи умови Договору, норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з поставки, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача суми основного боргу в розмірі 127 203,64 грн обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 4.5. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Як уже зазначалось вище, згідно поданого позивачем розрахунку за неналежне виконання умов договору відповідачу нараховано 18 784, 32 грн пені, 2 216,48 грн 3% річних, 22 895,42 грн інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд встановив, що останні розраховано арифметично вірно, обґрунтовано у відповідності до приписів чинного законодавства, а відтак позовні вимоги про стягнення 18 784,32 грн пені, 2 216,48 грн 3% річних та 22 895,42 грн інфляційних втрат, підлягають задоволенню.

Відповідачем обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог належними засобами доказування не спростовано, контррозрахунку заявлених до стягнення з нього сум суду не надано, заперечень щодо нарахованих сум пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань не заявлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем договірних зобов`язань з своєчасної оплати поставленого товару, свідчать про порушення відповідачем прав позивача, на підставі чого позовні вимоги про стягнення 127 203 (сто двадцять сім тисяч двісті три) грн 64 коп. основного боргу; 18 784 (вісімнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн 32 коп. пені, 2 216 (дві тисячі двісті шістнадцять) грн 48 коп. 3% річних; 22 895 (двадцять дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн 42 коп. інфляційних втрат є законними, ґрунтуються на положеннях укладеного між сторонами договору та нормах чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Головного управління ДПС у Тернопільській області (46003, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Білецька, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ):

-127 203 (сто двадцять сім тисяч двісті три) грн 64 коп. основного боргу;

- 18 784 (вісімнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн 32 коп. пені;

- 2 216 ( дві тисячі двісті шістнадцять) грн 48 коп. 3% річних;

- 22 895 (двадцять дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) грн 42 коп. інфляційних втрат;

-2 566 (дві тисячі п`ятсот шістдесят шість) грн 50 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення:

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1,

- Головному управлінню ДПС у Тернопільській області, 46003, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Білецька, буд. 1.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено та підписано 02.01.2023.

Суддя Н.В. Охотницька