РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.12.2022Справа № 910/9074/22

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ" (79069, Львівська обл., місто Львів, вулиця Шевченка, будівля 323) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БДЖІЛКА ПЕЧЕРСЬКА" (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 72) про стягнення 262 116,05 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.09.2022 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БДЖІЛКА ПЕЧЕРСЬКА" про стягнення 262 116,05 грн та 15.09.2022 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БДЖІЛКА ПЕЧЕРСЬКА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ" заборгованість за договором купівлі-продажу №К14066 ВІД 12.03.2021 у розмірі 262 116,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем за договором купівлі-продажу №К14066 ВІД 12.03.2021 було прийнято товар, однак не оплачено у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 262 116,05 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У встановлений судом строк від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такого) подати заперечення на відповідь на відзив.

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Нормами частини четвертої ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (частина сьома ст. 120 ГПК України).

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 12.10.2022 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№ 460) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у сервісі моніторингу реєстраційних даних українських компаній та судового реєстру Опендатабот.

Однак, конверт з ухвалою суду від 12.10.2022, який направлявся на адресу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БДЖІЛКА ПЕЧЕРСЬКА" (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 72) був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення (ухвала) не вручена з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Слід зазначити, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Крім того, суд зазначає, що згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 12.10.2022 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не подано відзиву на позов, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

12.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БДЖІЛКА ПЕЧЕРСЬКА" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу К14066 (далі Договір), за умовами якого Продавець зобов`язується протягом дії цього Договору передати Покупцеві продукцію окремими партіями (надалі-Товар) за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що погоджуються Сторонами в накладних, які є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим Договором. Загальний обсяг товару, що продається за цим Договором , визначається протягом строку дії Договору з урахуванням кількості та асортименту (номенклатури) товару за всіма переданими відповідно до умов цього Договору окремими партіями товару (п. 1.1. Договору).

У пункті 2.1-2.4 Договору сторони погодили, що Асортиментна кількість і якість замовленого товару визначається документально: кількість накладними, якість - сертифікатами відповідності і посвідченнями якості (п.2.1).

Вартість кожного замовлення формується виходячи з цін, що діють у пропозиціях Продавця на момент відвантаження Товару Покупцю (п. 2.2.).

Загальна вартість цього Договору визначається сумою всіх накладних на переданий товар (2.3).

Товар вважається зданим Продавцем і прийнятим Покупцем: по якості - згідно сертифікату, по кількості - згідно окремої накладної (п. 2.4.).

У відповідності до п. 3.1-3.4 Договору, Постачання товару по цьому Договору здійснюється згідно попередньої домовленості Сторін: доставка на склад Покупця або самовивіз із складу Продавця (п 3.1).

Кожна наступна партія товару передається покупцю лише після 100 % оплати вартості попередньої партії товару або на умовах додатково узгоджених Сторонами (п. 3.2.).

Передавання товару Продавцем і його приймання Покупцем по найменуванню, кількості якості і ціні проводиться представниками Сторін на підставі накладних на товар і тільки у відповідності з замовленням (п. 3.3.).

Покупець зобов`язаний подати Продавцю згідно Додатку № 1 інформацію на тих працівників, які мають право приймати товар. В Додатку № 1 вказуються всі паспортні дані та зразки підписів таких працівників Покупця, а також зразки печаток та штампів (за наявності), якими завіряються вказані підписи (п. 3.4.).

Додатком №1 до договору купівлі-продажу К14066 від 12.03.2021 покупець повідомив продавця про перелік матеріально відповідальних осіб, що уповноважені на приймання товару від Продавця.

Пунктом 3.6 Договору сторони передбачили, що перехід права власності на Товар відбувається в момент підписання уповноваженою особою Покупця накладних на товар.

Покупець сплачує повну вартість отриманого товару по цінах, що зафіксовані в документах на відвантаження (п. 5.1. Договору).

Згідно з п. 5.3-5.5. Договору у разі, якщо товар торгової групи ТМ «Nemiroff» передається на умовах відтермінування платежу, Покупець сплачує повну вартість отриманого товару протягом 60 календарних днів з моменту його фактичного отримання.

У разі, якщо товар торгової групи «Елітні напої» передається на умовах відтермінування платежу, Покупець сплачує повну вартість отриманого товару протягом 60 календарних днів з моменту його фактичного отримання.

У разі, якщо товар інших торгових груп передається на умовах відтермінування платежу, Покупець сплачує повну вартість отриманого товару протягом 60 календарних днів з моменту його фактичного отримання.

Відповідно до п. 9.1-9.2 Договору, даний Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє по 12.03.2022 року.

У випадку, якщо жодна з Сторін письмово не повідомить іншу Сторону про розірвання даного Договору за 15 календарних днів до дати припинення дії Договору, він вважається пролонгований на новий термін, на тих же самих умовах. Покупець мас право розірвати цей Договір, попередивши про це письмову іншу Сторону за 1 (один) місяць.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивач відповідно до видаткових накладних: №Б_7 від 27.10.2021 на суму 39 008,24 грн, №Б_2 від 30.09.2021 на суму 8 615,76 грн, №Б_8 від 25.06.2021 на суму 50321,41 грн, №Б_8 від 27.05.2021 на суму 76362,68 грн, №Б_5 від 30.07.2021 на суму 63490,44 грн, №Б_4 від 11.06.2021 на суму 16 359,12 грн, №Б_0 від 18.05.2021 на суму 7958,40 грн, поставив відповідачеві товар на загальну суму 262116,05 грн.

Відповідачем не надано ніяких доказів які б спростовували зазначене позивачем.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, позивач свій обов`язок за договором купівлі-продажу щодо передачі відповідачу товару виконав, що підтверджується видатковими накладними: №Б_7 від 27.10.2021 на суму 39 008,24 грн, №Б_2 від 30.09.2021 на суму 8 615,76 грн, №Б_8 від 25.06.2021 на суму 50321,41 грн, №Б_8 від 27.05.2021 на суму 76362,68 грн, №Б_5 від 30.07.2021 на суму 63490,44 грн, №Б_4 від 11.06.2021 на суму 16 359,12 грн, №Б_0 від 18.05.2021 на суму 7958,40 грн.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати поставленого товару, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору купівлі-продажу №К14066 від 12.03.2021, та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 262 116,05 грн.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням встановленого вище, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ" про стягнення 262 116,05 грн підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БДЖІЛКА ПЕЧЕРСЬКА" (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 72, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЬВІВСЬКА ПИВНА КОМПАНІЯ" (79069, Львівська обл., місто Львів, вулиця Шевченка, будівля 323, ) 262 116 (двісті шістдесят дві тисячі сто шістнадцять) грн. 05 коп. та 3931 (три тисячі дев`ятсот тридцять одна) грн 74 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 26.12.2022

Суддя Владислав ДЕМИДОВ