УХВАЛА

21 грудня 2022 року

м. Київ

Справа № 911/1770/21

Провадження№ 12-34гс22

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідачаВласова Ю. Л.,

суддівБританчука В. В., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Ткачука О. С., Штелик С. П.

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за касаційною скаргою Фастівської міської ради Київської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30 серпня 2022 року та додаткову постанову цього ж суду від 20 вересня 2022 року (у складі колегії: головуючий суддя Хрипун О. О., судді Агрикова О. В., Чорногуз М. Г.)

у справі№ 911/1770/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сеал Компані»

до Фастівської міської ради

про визнання незаконним і скасування рішення та

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сеал Компані» (далі - ТОВ «Сеал Компані», позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Фастівської міської ради (далі - Фастівська міськрада, відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення № 11/46-LХХV-VII від 23 квітня 2020 року «Про відмову в передачі в оренду земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку) в м. Фастів, площа Привокзальна, 44 ТОВ «Сеал Компані» (далі - рішення № 11/46- LХХV-VІІ).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує майнові права позивача як власника нерухомого майна та майновий інтерес в оформленні права користування земельною ділянкою під належним йому майновим комплексом.

Рішенням Господарського суду Київської області від 13 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про доказову необґрунтованість та безпідставність вимоги позивача про визнання незаконним та скасування спірного рішення міськради. Водночас, оскільки станом на момент державної реєстрації права власності на майновий комплекс за позивачем, як новим власником, строк дії укладеного з попереднім власником такого майна договору оренди землі закінчився, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для автоматичного переходу до позивача права оренди земельної ділянки в обсязі та на умовах договору оренди землі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30 серпня 2022 року рішення суду першої інстанції скасовано, увалено нове рішення про задоволення позову.

Постанову мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням статті 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та порушує права ТОВ «Сеал Компані» на користування земельною ділянкою, на якій розміщений належний йому об`єкт нерухомості. Рішення також позбавляє ТОВ «Сеал Компані» можливості використовувати майновий комплекс автостанції «Фастів» за функціональним призначенням.

На момент набуття новим власником права власності на цілісний майновий комплекс автостанції «Фастів», укладений з попереднім власником майна ФОП Чижиком Д.С. договір оренди земельної ділянки від 20 грудня 2008 року був чинним; земельна ділянка призначена для експлуатації та обслуговування нерухомості, яка є предметом відчуження - «під існуючим майновим комплексом автостанції м. Фастів», та є сформованою як об`єкт цивільних прав - кадастровий номер :09:016:0042.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від

20 вересня 2022 року стягнуто з Фастівської міськради на користь ТОВ «Сеал Компані» понесені в суді першої інстанції судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, витрати на підготовку експертного висновку у розмірі 36 000,00 грн та понесені в суді апеляційної інстанції судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Фастівська міськрада звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 30 серпня 2022 року та додаткову постанову цього суду від 20 вересня 2022 року у справі № 911/1770/21 скасувати повністю.

Скарга з посиланням на пункти 1, 2, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) мотивована неправильним застосуванням та порушенням апеляційним господарським судом норм чинного законодавства, зокрема, статей 129, 236, 240, 277 ГПК України, статті 120 ЗК України, статті 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а також ухваленням судових рішень без урахування висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду, щодо застосування зазначених норм.

Скаржник наголошує на відсутності висновку Верховного Суду щодо стягнення коштів за судову експертизу поза межами розгляду судової справи. Скаржник також зазначає про необхідність відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду.

Ухвалою від 05 жовтня 2022 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду (далі - Касаційний господарський суд) відкрив касаційне провадження за цією касаційною скаргою.

16 листопада 2022 року Касаційний господарський суд ухвалою передав справу №911/1770/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав, передбачених частиною третьою статті 302 ГПК України.

Мотивуючи своє рішення про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд наполягає на необхідності відступлення від висновку, зробленого у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (далі - Касаційний цивільний суд) від 19 листопада 2021 року у справі № 752/16038/19 стосовно того, що до нового власника нерухомого майна речове право на земельну ділянку автоматично не переходить, якщо попередній власник не оформив право власності або користування земельною ділянкою в ситуації, коли до діючого договору оренду землі (чинного акту про право постійного користування) станом на час укладення нового договору купівлі-продажу частини нерухомості з наступним набувачем не внесено відповідних змін, пов`язаних з укладенням першого договору купівлі-продажу.

Касаційний господарський суд зазначив, що вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції у справі № 911/1770/21 (справа, що переглядається) незважаючи на те, що після першого договору купівлі-продажу сторони не оформили користування частинами земельної ділянки, пропорційними частинам цілісного майнового комплексу, проте позивач після укладення другого договору купівлі-продажу набув у власність весь цілісний майновий комплекс, і це відбувалося у період дії договору оренди землі, укладеного з попереднім власником нерухомого майна, а отже, враховуючи, що норми ЦК України та ЗК України закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, а визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду, до набувача перейшло право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :09:016:0042.

Велика Палата Верховного Суду не погоджується з доводами Касаційного господарського суду про наявність підстав для передачі справи № 911/1770/21 на її розгляд з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

Предметом позову у справі, що переглядається (№ 911/1770/21), є вимога позивача визнати незаконним рішення органу місцевого самоврядування, яким йому відмовлено у передачі в оренду земельної ділянки, на якій розташований майновий комплекс, придбаний ним за двома договорами купівлі-продажу в одного і того ж продавця. При цьому, відповідно до встановлених обставин справи, під час укладення обох договорів купівлі-продажу частин майнового комплексу договір оренди земельної ділянки, на якій це приміщення розташоване, укладений продавцем і Фастівською міськрадою. ще був діючий. При цьому розбіжність у правових позиціях судів першої та апеляційної інстанцій полягала у тому, що місцевий господарський суд вважав, що оренда спірної земельної ділянки мала бути дійсною на момент здійснення позивачем державної реєстрації права власності на майновий комплекс, тоді як суд апеляційної інстанції вказав, що - на момент укладення договору купівлі-продажу другої частини цього комплексу.

Предметом позову у справі № 752/16038/19, від висновку Касаційного цивільного суду у якій вважає за необхідне відступити Касаційний господарський суд, є вимога фізичної особи про визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею від 15 вересня 1998 року, виданого відповідачу (юридичній особі) на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації. Підставою цього позову є те, що позивач у 2016 році придбав нежитлову будівлю на земельній ділянці, яка є частиною земельної ділянки площею 4,18 га, переданої у 1998 році відповідачу на підставі спірного державного акту у постійне користування. Відповідно до встановлених обставин у цій справі земельна ділянка, на якій розміщене придбане позивачем у 2016 році нежитлове приміщення, утворилася внаслідок поділу земельної ділянки, наданої у 1998 році у постійне користування відповідачу, на три окремі ділянки, дві з яких передані іншим ніж відповідач користувачам.

З наведеного вбачається, що відносини в наведених цивільній і господарській справах не є подібними, оскільки в цивільній справі вирішувалось питання законності державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, на частині якої знаходиться нерухоме майно, яке пізніше було відчужене позивачу продавцем, який не мав прав на цю частину земельної ділянки, тоді як у господарській справі позов заявлений про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, яким позивачу відмовлено передати в оренду вже сформовану земельну ділянку, яка знаходилась у користуванні продавця нерухомого майна та на якій розташований цілісний майновий комплекс, який позивач придбав за двома договорами в цього продавця.

Далі, Касаційний цивільний суд у своїй постанові, прийнятій у справі № 752/16038/19, не робив висновку, від якого вважає необхідним відступити Касаційний господарський суд, стосовно того, що до нового власника нерухомого майна речове право на земельну ділянку автоматично не переходить, якщо попередній власник не оформив право власності або користування земельною ділянкою в ситуації, коли до діючого договору оренду землі (чинного акту про право постійного користування) станом на час укладення нового договору купівлі-продажу частини нерухомості з наступним набувачем не внесено відповідних змін, пов`язаних з укладенням першого договору купівлі-продажу, оскільки такі обставини були відсутні у справі № 752/16038/19.

Крім того, висновки Касаційного цивільного суду у справі №752/16038/19, на які посилається Касаційний господарський суд, зроблені апеляційним судом у цій справі, та містяться у розділі «Обставини справи та висновки за результатами розгляду справи, зроблені апеляційним судом» постанови Касаційного цивільного суду від 19 листопада 2021 року, а власне висновки Касаційного цивільного суду у цій справі містяться у розділі «Позиція Верховного Суду» постанови та не містять висновків, зазначених Касаційним господарським судом.

Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у цій справі відсутній висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, від якого пропонує відступити Касаційний господарський суд.

Відповідно до частини шостої статті 303 ГПК України, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Керуючись статтями 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу № 911/1770/21 повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю. Л. Власов
Судді: В. В. Британчук О. Б. Прокопенко
І. В. Григор`єва Л. І. Рогач
М. І. Гриців О. М. Ситнік
Ж. М. Єленіна В. М. Сімоненко
О. С. Золотніков І. В. Ткач
Л. Й. Катеринчук О. С. Ткачук
Л. М. Лобойко С. П. Штелик
К. М. Пільков