ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2022 р. Справа №909/69/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Желік М.Б.

суддів Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участі секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Відділу Державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №117625 від 28.09.2022 (вх.ЗАГС №01-05/2459/22 від 05.10.2022)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 (повний текст ухвали складено 21.09.2022, суддя Шкіндер П.А.)

у справі №909/69/22

за заявою: Товариство з обмеженою відповідальністю Ліваро, провулок Новопечерський, буд. 5, м. Київ, 01042

до боржника: Приватне акціонерне товариство Івано-Франківський арматурний завод, вул. Євгена Коновальця, буд. 229, м. Івано-Франківськ, 76014

про банкрутство

за участю представників сторін: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 у справі №909/69/22, постановленою за результатами попереднього засідання у справі про банкрутство, серед іншого, було відмовлено у задоволенні заяви Відділу ДВС у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про надання дозволу на реалізацію майна боржника за вимогами, на які не поширюються дія мораторію (п.5).

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в цій частині, скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 у справі №909/69/22, скасувати оскаржену ухвалу в частині відмови у задоволенні заяви Відділу ДВС у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про надання дозволу на реалізацію майна боржника за вимогами, на які не поширюються дія мораторію та ухвалити нове рішення, яким таку заяву задоволити та надати Відділу ДВС у м. Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) дозвіл на звернення стягнення на рухоме майно, яке належить ПрАТ Івано-Франківський арматурний завод, згідно із вказаним в апеляційній скарзі переліком; справу слухати за відсутності уповноваженого представника апелянта.

Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.10.2022 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.10.2022 апеляційну Відділу Державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №117625 від 28.09.2022 (вх.ЗАГС №01-05/2459/22 від 05.10.2022) у справі №909/69/22 - залишено без руху, апелянта зобов`язано протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: привести апеляційну скаргу у відповідність до вимог п.3 ч.2 ст.258 ГПК України в частині зазначення найменування та місцезнаходження інших учасників у справі про банкрутство та надати суду належні докази надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи листом з описом вкладення.

24.10.2022 на адресу суду надійшло клопотання від скаржника (вх. №01-04/5945/22 від 24.10.2022) про усунення недоліків до якого додано копію апеляційної скарги №117625 від 28.09.2022 та докази надсилання апеляційної скарги усім учасникам у справі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022, у задоволенні клопотання Відділу Державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вх. ЗАГС №01-05/2460/22 від 05.10.2022) про поновлення строків для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 у справі №909/69/22 відмовлено, відкрито апеляційне провадження; встановлено учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу; призначено розгляд справи на 30.11.2022

24.11.2022 арбітражним керуючим Семенюк Н.П. надіслано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу(вх.№01-04/6832/22 від 01.12.2022), в якому просить суд вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Свою позицію обґрунтовує тим, що звертаючись до суду заявник не довів, що ним в процесі здійснення виконавчого провадження здійснені усі заходи примусового виконання, а також те, що погашення заявлених вимог можливе не інакше, як шляхом продажу майна, зазначеного у заяві. Окрім того, завертає увагу суду на те, що Закон України Про виконавче провадження та Кодекс України з процедур банкрутства передбачають різну черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог усіх стягувачів, що з врахуванням перебування боржника у процедурі банкрутства може призвести до порушення принципу черговості та пропорційності задоволення вимог кредиторів.

25.11.2022 арбітражним керуючим Семенюк Н.П. надіслано на електронну адресу суду повідомлення (вх. №01-04/6716/22 від 28.11.2022), в якому на вимогу суду зазначено офіційні електронні адреси арбітражного керуючого для надіслання процесуальних документів.

30.11.2022 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Орищин Г.В. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2022 розгляд справи призначено на 14.12.2022.

У судовому засіданні 14.12.2022 сторони участі уповноважених представників не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, незважаючи на їх поінформованість про дату та час розгляду справи, докази чого містяться у матеріалах справи. Натомість представником скаржника, у апеляційній скарзі заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

За приписами пункту 2 частини першої та пункту 3 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Статтею 43 ГПК України встановлений обов`язок добросовісного користування учасниками судового процесу процесуальними правами.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини /від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України).

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі Юніон .Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, учасники були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, достатність матеріалів справи для її розгляду по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності інших представників сторін за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.08.2022 відділ державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з клопотанням про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника для погашення заборгованості заробітної плати та інших платежів пов`язаних із трудовими відносинами, по зведеному виконавчому провадженню №6313433 згідно вказаного переліку.

В обґрунтування поданої заяви державний виконавець, зазначав, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває зведене виконавче провадження № 63134333 про стягнення коштів з боржника - ПАТ Івано-Франківський арматурний завод, до складу якого входить 243 виконавче провадження на загальну суму 20 495 113,10 грн. про стягнення заборгованості на користь держави, фізичних та юридичних осіб, з них 125 виконавчих проваджень на загальну суму - 10 007 870,14 грн. про стягнення заборгованості по заробітній платі.

При цьому заявник з посиланням на положення ч.5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, зазначив, що на вимоги поточних кредиторів дія мораторію не поширюється, а відтак державним виконавцем на виконання виконавчих документів по стягненню заборгованості із заробітної плати 06.05.2022 (до відкриття провадження у справі про банкрутство) проведено опис та арешт майна належного на праві власності боржнику, про що винесено відповідну постанову у ЗВП №63134333 а саме : вантажний автомобіль марки ЗИЛ модель 474404. реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2002 р.в.. сірого кольору, номер шасі НОМЕР_2 ., трактор марки МТЗ 80,1993 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_4 , причіп марки 2ПТС. модель 2ПТС 2ПТС 4, 1981 року випуску. Заводський номер 9520, реєстраційний номер НОМЕР_5 ., вантажний автомобіль марки КРАЗ модель 257Б1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , 1982 р.в., сірого кольору, номер кузова НОМЕР_7 , вантажний автомобіль КТЗ марки ЗИЛ модель 133ГЯ, реєстраційний номерки знак НОМЕР_8 , 1991 р.в., синього кольору, номер кузова НОМЕР_9 , вантажний автомобіль марки ЗИЛ модель 431410, реєстраційний номерний знак НОМЕР_10 , 1991 р.в.. синього кольору, номер кузова НОМЕР_11 , трактор марки ЮМЗ-6АКЛ. 1990 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_12 , шасі НОМЕР_13 . 15.06.2022 проведено оцінку описаного та арештованого майна, про що долучено відповідні звіти, а 08.08.2022 передано для проведення реалізації ДП Сетам.

Вказує й на те, що 15.06.2022 з метою погашення заборгованості боржника проведено опис та арешт майна боржника, яке знаходиться за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 229, про що долучено до матеріалів справи копію постанови про опис. 04.08.2022 заступником начальника відділу державної виконавчої служби у м.Івано-Франківську Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення її вартості.

Розглянувши подану заяву колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною 1 статті 13 Закону України Про виконавче провадження визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виходячи з положень статей 1, 2, 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 48 Закону України Про виконавче провадження визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч.2 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження).

Частинами 5,6 ст. 48 закону України Про виконавче провадження встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 21.06.2021, серед іншого вирішено відкрити провадження у справі про банкрутство ПАТ Івано-Франківський арматурний завод; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначити арбітражного керуючого Семенюк Н.П.;

21.06.2022 на сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про відкриття Господарським судом Івано-Франківської області провадження у справі № 909/69/22 про банкрутство ПАТ Івано-Франківський арматурний завод.

Згідно з преамбулою Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Колегія суддів зазначає, що наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство впливають на права та обов`язки боржника та усіх кредиторів боржника.

З моменту відкриття стосовно боржника провадження у справі про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальними нормами Кодексу України з процедур банкрутства для випадків звернення стягнення на майно боржника встановлені спеціальні правила.

Функції господарського суду в процедурах банкрутства реалізуються через здійснення процесуальних дій з підстав, у формі та межах, визначених процесуальним законом. Така правова позиція є усталеною в практиці Верховного Суду, що зокрема викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16.

Таким чином, державний виконавець та/чи приватний виконавець зобов`язані вчиняти дії з врахуванням обмежень, встановлених Кодексу України з процедур банкрутства, норми якого у даному випадку є спеціальними та повинні застосовуватися переважно щодо загальних норм з вчинення виконавчих дій, визначених Законом України Про виконавче провадження.

Так, положенням Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію (ч.1 ст. 41 КУзПБ).

Частиною 2 статті 41 КУзПБ визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

У відповідності до положень ч.3 ст 41 КУзПБ протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, крім випадків, передбачених статтею 94 цього Кодексу. Під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію (ч.5,6 ст. 41 КУзПБ).

За змістом наведених положень КУзПБ стягнення з боржника та виконання боржником зобов`язань за вимогами кредиторів допускається щодо вимог, на які не поширюється дія мораторію, та у разі одночасного погашення всіх вимог конкурсних кредиторів (ч.7 ст 41 КУзПБ).

Поряд із цим суттєве значення має принцип правового регулювання відносин неплатоспроможності, а саме - судового нагляду у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, який розпочинається із призначенням розпорядника майна чи ліквідатора банкрута ( висновки щодо змісту цього принципу наведено, зокрема, у постанові Верховного суду від 14.09.2021 у справі № 908/2536/20).

Провадження у справі про банкрутство має на меті задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. При цьому обов`язковим завданням провадження у справі про банкрутство є справедливе задоволення усієї сукупності вимог кредиторів. Тому, провадження у справах про банкрутство об`єктивно формується на засадах конкурсу кредиторів. Одним із принципів вказаного процесу є дотримання балансу реалізації прав та законних інтересів учасників справи.

Цей принцип полягає, серед іншого у судовому контролі за дотримання інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також у судовому контролі за збереженням балансу інтересів сторін, у тому числі, під час продажу майна боржника з метою його реалізації за найвищою ціною та відповідно до встановленої спеціальним Законом у правовідносинах процедури банкрутства.

Порядок провадження у справі про банкрутство регламентується спеціальним законодавчим актом Кодексом України з процедур банкрутства, який має перевагу над іншими законодавчими актами, в тому числі і щодо Закону України Про виконавче провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягуваної суми для задоволення вимог стягувачів у виконавчому провадженні, регламентується положенням ст. 46 Закону України Про виконавче провадження.

Положенням частини 2 вказаної статті визначено, що вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів. І лише у разі якщо виконавчі документи щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інших вимог, пов`язаних із трудовими правовідносинами, надійшли протягом одного дня і стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог за такими виконавчими документами, відповідні вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми.

Натомість, Кодексом України з процедур банкрутства, зокрема, ст. 64, визначено, що вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі задовольняються у першу чергу.

При цьому, відповідно до положення ч.3. ст. 64 КУзПБ у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредитору однієї черги.

Враховуючи різне регулювання процедури погашення вказаних вимог, що передбачені Законом України Про виконавче провадження та Кодексом України з процедур банкрутства, задоволення поданої заяви та примусове виконання виконавчих документів про стягнення із боржника заборгованості із заробітної плати та інших платежів, пов`язаних із трудовими відносинами, що входять до складу зведеного виконавчого провадження № 63134333, а також задоволення вимог стягувачів в порядку передбаченому Законом України Про виконавче провадження, може призвести до порушення принципу черговості та пропорційності задоволення вимог кредиторів, встановленого положенням Кодексу України з процедур банкрутства.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що державний виконавець звертаючи до господарського суду із заявою про звернення стягнення на майно боржника не довів належними та допустимими доказами, що у боржника відсутні кошти на рахунках, сума яких достатня для задоволення вимог стягувачів у зведеному виконавчому провадженні щодо погашення вимог, на які не поширюється дія мораторію; факту звернення до розпорядника майна з метою погодження майна чи предметів, які необхідно реалізувати в першу чергу, та які не будуть задіяні у виробничому процесі з врахуванням можливості введення процедури санації щодо боржника; що ним здійснювались заходи щодо пошуку інших активів підприємства, які обліковується на його балансі, зокрема, предмети інтер`єру, офісна техніка, предмети побуту, інші матеріальні активи, як і не надано доказів неможливості їх реалізації.

Слід також вказати, що за твердженням державного виконавця 125 виконавчих проваджень у зведеному виконавчому №63134333 провадженні на загальну суму - 10 007 870,14 грн. є виконавчими провадженнями про стягнення заборгованості по заробітній платі. Натомість з долучених державним виконавцем до поданої заяви звітів про оцінку колісного транспортного засобу № № 2/05/22, 3/05/22, 4/05/22, 5/05/22, 6/05/22, 7/05/22, 8/05/22, здійснених ФОП Міловановим Ю.С. та матеріалів звіту за період з 01.04.2021 по 30.04.2021 здійснених Демко П.Ю. вартість активів зазначених у них становить лише 426 281,52 грн. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що звіт за період з 01.04.2021 по 30.04.2021 здійснений Демко П.Ю не підписаний ним, а згідно постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 04.08.2022 винесеної у межах ВП №69209565, що також долучена заявником до матеріалів справи суб`єктом оціночної діяльності визначено Речицького Ю.А.

Окрім того, у своїй заяві (том 18 а.с. 32) державним виконавцем зазначено, що поточними кредиторами на виконання виконавчих документів яких державним виконавцем вчинялися дії щодо опису, оцінки та арешту майна боржника є кредитори з виконання виконавчого листа №300/1550/22 від 26.07.2022 про стягнення з ПАТ Івано-Франківський арматурний завод на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 139 907,04 грн. заборгованості.

Колегія суддів, зазначає, що заява про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника для погашення заборгованості заробітної плати та інших платежів пов`язаних із трудовими відносинами, на які не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів підлягає задоволенню лише у межах встановленої суми заборгованості, яку в межах даної справи, з огляду на долучені заявником до матеріалів справи докази визначити неможливо. Як і неможливо встановити обґрунтованість надання судом дозволу на реалізацію всього майна боржника згідно переліку, що зазначено у заяві державного виконавця з огляду на розмір такої заборгованості та оцінку майна боржника.

Усе наведене у сукупності дає підстави вважати обґрунтованим висновок господарського суду щодо відмови у задоволенні заяви відділу ДВС у м.Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про надання дозволу на реалізацію майна боржника за вимогами на які не поширюється дія мораторію.

Натомість колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що державний виконавець не позбавлений права повторно звернутися до господарського суду з відповідною заявою. При цьому, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Згідно з практикою Європейського суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (див. рішення Суду у справі Мала проти України, № 4436/07, від 03.07.2014). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення Суду у справі Гірвісаарі проти Фінляндії, № 49684/99, від 27.09.2001).

Зважаючи на встановлені судом апеляційної інстанції обставини, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, в межах повноважень визначених Господарським процесуальним кодексом України, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, а оскаржена ухвала скасуванню.

Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Відділу Державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №117625 від 28.09.2022 (вх.ЗАГС №01-05/2459/22 від 05.10.2022) відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 у справі №909/69/22 (п.5) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 26.12.2022

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.