ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2660/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.,

при секретарі судового засідання Земляк А.В.,

за участю представників:

від ОСОБА_1 Герус О.О., Лелюк С.Є.,

від Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" Мамай А.Г.,

від ОСОБА_2 Козаков В.К.,

розглянувши апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон"

на рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022, прийняте суддею Літвіновим С.В., м. Одеса, повний текст складено 20.01.2022,

у справі №916/2660/21

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2

про визнання недійсним рішення загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", в якому просив визнати недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформлене протоколом від 01.02.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивача у зв`язку з безпідставним припиненням членства останнього в Обслуговуючому кооперативі "Автостоянка "Електрон".

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 07.09.2021 відкрито провадження у справі №916/2660/21 та в подальшому ухвалою суду від 20.10.2021 залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 .

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 (суддя Літвінов С.В.) позов задоволено; визнано недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформлене протоколом загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" від 01.02.2020; стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 2270 грн.

Судове рішення мотивоване порушенням прав ОСОБА_1 у зв`язку з неповідомленням останнього у встановленому порядку про проведення 01.02.2020 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", на яких було вирішено питання про припинення членства позивача у даному кооперативі, а також тим, що відповідне рішення, оформлене протоколом №7 від 01.02.2020, прийняте загальними зборами членів вказаного кооперативу за відсутності кворуму. При цьому місцевий господарський суд також дійшов висновку про наявність поважних причин пропуску позивачем строку позовної давності для звернення з позовом у даній справі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Обслуговуючий кооператив "Автостоянка "Електрон" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що скасовуючи всі прийняті на загальних зборах рішення, оформлені протоколом №7 від 01.02.2020, місцевий господарський суд безпідставно втрутився у права та інтереси низки осіб, рішення про припинення та набуття членства яких в Обслуговуючому кооперативі "Автостоянка "Електрон" були прийняті на цих зборах, а також у внутрішні справи самого кооперативу, вирішення яких виступає виключним правом відповідних загальних зборів та правління. Крім того, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що члени кооперативу були належним чином повідомлені про дату, місце та час проведення і порядок денний загальних зборів, призначених на 01.02.2020, шляхом розміщення правлінням відповідного оголошення на дошці оголошень, а також на/у приміщенні охорони. Водночас, за твердженням скаржника, позивач у позовній заяві не зазначав в якості підстави свого позову факт прийняття оспорюваного рішення загальних зборів за відсутності кворуму, у зв`язку з чим відповідач не міг передбачити, що суд під час ухвалення рішення досліджуватиме обставини, які перебувають за межами підстав позову, та, як наслідок, не мав можливості висловити свої заперечення з цього приводу, що, в свою чергу, призвело до порушення принципів диспозитивності, змагальності та рівності сторін, а також до необґрунтованості висновку суду про відсутність кворуму. Скаржник також зауважує на тому, що ОСОБА_1 був правомірно виключений із кооперативу за рішенням загальних зборів внаслідок невиконанням ним статуту відповідача, а також на тому, що позивачем при зверненні до суду з позовом у даній справі було пропущено строк позовної давності, проте суд першої інстанції безпідставно, а саме: за відсутності відповідного клопотання позивача, визнав причини пропуску ОСОБА_1 цього строку поважними.

У відзиві на апеляційну скаргу б/н та б/д (вх.№700/22/Д3 від 24.05.2022) ОСОБА_1 , посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просить рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 залишити без змін. Зокрема, позивач стверджує про відсутність у матеріалах справи належних доказів на підтвердження його повідомлення про проведення 01.02.2020 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" та ознайомлення останнього з порядком денним цих зборів, на яких, зокрема, було вирішено питання про припинення його членства у кооперативі. Позивач також наголошує на тому, що положення статуту відповідача, якими визначена можливість припинення членства в кооперативі у разі невиконання цього статуту, суперечать приписам Закону України "Про кооперацію", норми якого такої підстави для припинення членства не передбачають. Крім того, за твердженням ОСОБА_1 , оспорюване ним рішення, оформлене протоколом №7 від 01.02.2020, прийняте загальними зборами Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" за відсутності кворуму, при цьому при зверненні з позовом у даній справі, з огляду на не ознайомлення позивача зі змістом вказаного протоколу, він не мав можливості у повній мірі обґрунтувати свої вимоги та лише після надання відповідачем до суду даного протоколу питання наявності/відсутності кворуму було порушене та, відповідно, досліджене у судовому засіданні. Водночас позивач звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що він просив Господарський суд Одеської області поновити строк звернення до суду за захистом своїх прав, у зв`язку з чим суд правомірно врахував наявність поважних причин пропуску ОСОБА_1 строку позовної давності.

27.05.2022 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 26.05.2022 (вх.№700/22/Д4 від 27.05.2022), в якому останній, посилаючись на те, що доводи апелянта не відповідають фактичним обставинам справи, просить рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 залишити без змін. У даному відзиві ОСОБА_2 зазначає, зокрема, про те, що облік членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" ведеться неналежним чином, а також про те, що апеляційна скарга не містить належного підтвердження організації і проведення 01.02.2020 загальних зборів як звітно-виборчих, при цьому питання обрання на відповідні посади членів і голови правління членами даного кооперативу не обговорювалося. Крім того, ОСОБА_2 наголошує на тому, що прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму є безумовною підставою для визнання такого рішення недійсним.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В. від 11.05.2022 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 04.07.2022 вирішено розглянути апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній з урахуванням обставин справи для здійснення її своєчасного апеляційного перегляду відповідно до завдань господарського судочинства згідно зі статтею 2 Господарського процесуального кодексу України; призначено дану справу до розгляду на 27.07.2022 о 10:30; попереджено учасників справи про те, що явка представників останніх у судовому засіданні 27.07.2022 обов`язковою не визнається, а також запропоновано їм надати до суду апеляційної інстанції заяви про розгляд справи без їх участі або заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства Південно-західним апеляційним господарським судом у судовому засіданні 27.07.2022, в якому участь брали всі учасники даної справи, шляхом постановлення протокольної ухвали було оголошено перерву до 12:30 год 07.09.2022.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.09.2022 зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 до закінчення перегляду у касаційному порядку судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у справі №909/298/21.

Здійснивши опрацювання відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, колегія суддів встановила, що постановою судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.09.2022 касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково; постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.01.2022 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.09.2021 у справі №909/298/21 скасовано; прийнято нове рішення про часткове задоволення позову.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" на рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 та призначено розгляд даної справи на 21.12.2022 об 11:30.

Протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 у судовому засіданні у справі №916/2660/21 було оголошено перерву до 12:30 год 26.12.2022.

У судовому засіданні 26.12.2022, проведеному в режимі відеоконференції, представник Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" апеляційну скаргу підтримав; ОСОБА_1 , його представник та ОСОБА_2 висловили заперечення проти її задоволення.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з пунктами 1.1, 1.3 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", затвердженого рішенням загальних зборів, оформленим протоколом №4 від 21.06.2017 (далі статут Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон"), даний кооператив утворений фізичними особами громадянами України та зареєстрований Овідіопольською районною Державною адміністрацією Одеської області, реєстраційний №163 від 05.03.1998. Засновниками кооперативу є його члени, які добровільно об`єдналися на основі членства для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності для задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб. Об`єднання громадян здійснюється на умовах спільності інтересів для реалізації цілей і завдань, визначених цим статутом, на засадах самостійності, самоврядування і самофінансування. Членом кооперативу може бути прийнята фізична особа на правах і в порядку, визначених цим статутом. За типом кооператив є обслуговуючим.

За умовами пунктів 1.4, 1.6 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" кооператив здійснює свою діяльність на земельній ділянці, наданій у безстрокове користування рішенням Виконкому Овідіопольської районної Ради народних депутатів №2 від липня 1998 року у Овідіопольському районі Одеської області загальною площею 0,74 га із проектною розміткою на 250 місць стоянок. Місцезнаходження кооперативу: 65104, Одеська обл., Овідіопольський район, с. Чорноморка-2, вул. Маршала Жукова, 101-А.

Кооператив здійснює свою діяльність в Україні відповідно до Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів України та цього статуту (пункту 2.2 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон").

Відповідно до пункту 5.1-5.3 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" членами кооперативу можуть бути дієздатні громадяни України, які на момент вступу досягли 16-річного віку та визнають статут кооперативу. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі особистої письмової заяви, що подається до правління кооперативу. Заява про вступ до кооперативу розглядається правлінням на найближчому засіданні з дня її отримання. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів.

Пунктом 5.7 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" передбачено, що припинення членства у кооперативі здійснюється: 1) у випадку смерті члена кооперативу; 2) у випадку добровільного виходу з кооперативу; 3) у випадку виключення з кооперативу (виключення з кооперативу здійснюється у випадку несплати членських внесків строком більш як шість місяців. Питання про виключення з членів кооперативу розглядається у його присутності. Про час та місце розгляду питання про виключення з членів кооперативу особа повідомляється завчасно, але не пізніше як за тридцять діб, письмово, телефонограмою, CMC, електронною поштою. Неявка члена кооперативу, повідомленого про час та місце розгляду питання про його виключення, не перешкоджає розгляду цього питання); 4) у випадку невиконання статуту кооперативу; 5) у випадку припинення діяльності кооперативу.

В силу підпункту 5.8.1 пункту 5.8 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" член кооперативу зобов`язаний сумлінно виконувати вимоги цього статуту, рішення правління та загальних зборів кооперативу.

У підпункті 5.9.1 пункту 5.9 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" визначено, що член кооперативу має право брати участь в управлінні кооперативом.

Згідно з пунктом 7.1 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" органами управління кооперативу є: загальні збори (вищий орган управління); правління (виконавчий орган); голова правління (керівник); ревізійна комісія (орган контролю за фінансово-господарською діяльністю кооперативу).

Загальні збори є найвищим органом управління кооперативу. Вони складаються з членів кооперативу або їх уповноважених представників. Представником члена кооперативу може бути будь-яка фізична повнолітня особа. Повноваження представника члена кооперативу повинні бути оформлені письмово. Підпис член кооперативу завіряється головою правління кооперативу або у інший спосіб, визначений законодавством. Наявність представника не позбавляє члена кооперативу права приймати особисту участь у роботі загальних зборів. Представник діє від імені члена кооперативу та в його інтересах (підпункт 7.2.1 пункту 7.2 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон").

За умовами підпунктів 7.2.2, 7.2.3 пункту 7.2 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" загальні збори мають право розглядати будь-які питання діяльності кооперативу і приймати по них рішення. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, зокрема, затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства.

Відповідно до підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" загальні збори скликаються в міру необхідності, але не рідше ніж один раз на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Позачергові загальні збори можуть скликатися на вимогу: голови правління; не менше однієї третини від загальної кількості членів кооперативу; правління; ревізійної комісії. Позачергові загальні збори членів кооперативу повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів. Загальні збори визнаються правомочними, якщо на них присутні більш 50% від кількості членів кооперативу. Рішення загальних зборів членів кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75% членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймається простою більшістю голосів членів кооперативу, присутніх на його загальних зборах. Рішення загальних зборів членів кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим голосуванням. Рішення загальних зборів членів кооперативу обов`язкові для їх виконання. Член кооперативу має право оскаржити рішення в суді у разі з його незгодою, якщо це рішення винесене з порушенням закону або статуту. Кожний член кооперативу користується правом одного голосу і це право не може бути передано іншим особам, крім уповноважених представників. Організовує та очолює роботу загальних зборів членів кооперативу голова загальних зборів. Головою загальних зборів членів кооперативу є голова кооперативу, якщо збори проводяться на його вимогу. У інших випадках голова загальних зборів обирається загальними зборами з членів кооперативу, які присутні на зборах. Секретар загальних зборів обирається загальними зборами з членів кооперативу, які присутні на зборах. Голова та секретар загальних зборів здійснюють підрахунок голосів при голосуванні. За результатами загальних зборів членів кооперативу оформлюється протокол, що підписується головою зборів та секретарем зборів (термін три дні). Загальні збори мають право приймати рішення по будь-яким питанням кооперативу, в тому числі що входять в компетенцію інших органів кооперативу, відміняти рішення правління та ревізійної комісії.

Пунктами 7.3, 7.4 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" передбачено, що виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Правління підзвітне вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу. Правління обирається з членів кооперативу у кількості п`яти осіб на термін три роки з правом переобрання.

В силу підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" до компетенції правління відноситься, зокрема, питання забезпечення виконання членами кооперативу вимог цього статуту, а також прийому нових членів в кооператив та їх виключення.

Положеннями підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" визначено, що голова правління кооперативу має повноваження і зобов`язаний, зокрема, забезпечувати виконання членами кооперативу вимог цього статуту, рішень загальних зборів та правління, а також зауважень і приписів, зазначених в актах ревізійної комісії.

У всіх питаннях, що не знайшли відображення в цьому статуті, загальні збори членів, правління, голова правління та ревізійна комісія кооперативу керуються у своїй діяльності відповідними нормами чинного законодавства України (пункт 9.1 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон").

Згідно з довідкою Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" №16-г від 12.05.2010 ОСОБА_1 є членом вказаного кооперативу, пайовий внесок вніс повністю 01.04.1998, у зв`язку з чим рішенням загальних зборів членів даного кооперативу позивачу виділено паркувальне місце гараж №16.

01.02.2020 відбулись загальні збори членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", на яких було прийнято рішення, оформлене протоколом №7 від 01.02.2020.

Відповідно до протоколу вказаних загальних зборів на обліку Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" знаходяться 212 членів кооперативу, а на цих зборах були присутні 122 члени (що складає 57,55% від загальної кількості членів кооперативу), у тому числі: 115 зареєстрованих згідно з реєстром осіб, які брали участь у загальних зборах, та 7 членів кооперативу, які брали участь у загальних зборах, але не реєструвалися у реєстрі.

Дані загальні збори скликані на вимогу правління кооперативу.

Як вбачається з протоколу №7 від 01.02.2020, порядок денний загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" складався з наступних питань: 1) обрання голови та секретаря загальних зборів; 2) затвердження рішень правління кооперативу про виключення та прийняття членів кооперативу; 3) звіт голови правління за 2019 рік; 4) звіт ревізійної комісії; 5) затвердження членського внеску; 6) вибори органів управління кооперативу; 7) різне.

Рішенням загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформленим протоколом №7 від 01.02.2020, вирішено:

-обрати головою загальних зборів кооперативу ОСОБА_4 , секретарем загальних зборів ОСОБА_5 , затвердити запропонований правлінням порядок денний та перейти до його розгляду;

-припинити членство у кооперативі Соколова Н.О. (навіс 12), Лукашова Л.А. (навіс 18), ОСОБА_6 (гараж 61), ОСОБА_7 (гараж 51), Мельниченко А.Л. (навіс 7), Кравець Ю.В. (навіс 62), Кравець Н.Б. (навіс 61), Стоколос Є.І. (навіс 27), Нікітченко В.І. (навіс 52), ОСОБА_8 (гараж 40), Саєнко Д.Ю. (навіс 43), Кириченко Є.В. (навіс 112), Грищук М.О. (гараж 20), Тимофєєва В.І. (навіс 53), Козакова В.К. (навіс 92), ОСОБА_1 (гараж 16), Сіліч Є.В. (гараж 17) та прийняти в члени кооперативу Положий А.М. (навіс 12), Митрофанова М.Ю. (навіс 18), Гельман Г.Б. (гараж 61), Коваль А.І. (гараж 51), Трояновського О.С. (навіс 7), Якубінського А.Ю. (навіс 27), Белоус К.В. (навіс 52), Байбуз Ю.В. (гараж 40), Жданова О.В. (навіс 43), Васильчук Т.І. (навіс 112), Лохвицького В.В. (гараж 20), Тимофєєва В.В. (навіс 53);

-прийняти звіт голови правління кооперативу Мамай А.Г. за 2019 рік;

-затвердити звіт ревізійної комісії за 2019 рік;

-затвердити з 01.02.2020 членський внесок 300 грн за кожне місце на автостоянці;

-обрати головою правління кооперативу Мамай А.Г. та доручити йому надати цей протокол державному реєстратору для внесення змін до відомостей про юридичну особу;

-обрати правління кооперативу у складі п`яти членів кооперативу: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 ;

-обрати ревізійну комісію у складі трьох членів кооперативу: ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Згідно з вищенаведеним протоколом по другому питанню порядку денного (затвердження рішень правління кооперативу про виключення та прийняття членів кооперативу) виступив ОСОБА_15 , який повідомив, що протягом 2019 року та січня 2020 року члени кооперативу Соколова Н.О. (навіс 12), Лукашова Л.А. (навіс 18), ОСОБА_6 (гараж 61), ОСОБА_7 (гараж 51), Мельниченко А.Л. (навіс 7), Кравець Ю.В. (навіс 62), Кравець Н.Б. (навіс 61), Стоколос Є.І. (навіс 27), Нікітченко В.І. (навіс 52), Петров В.І. (гараж 40), Саєнко Д.Ю. (навіс 43), Кириченко Є.В. (навіс 112) подали заяви про припинення членства у кооперативі у зв`язку з переуступкою своїх пайових внесків іншим особам; громадяни Положий А.М. (навіс 12), Митрофанов М.Ю. (навіс 18), ОСОБА_16 (гараж 61), ОСОБА_17 (гараж 51), Трояновський О.С. (навіс 7), Якубінський А.Ю. (навіс 27), Белоус К.В. (навіс 52), ОСОБА_18 (гараж 40), Жданов О.В. (навіс 43), Васильчук Т.І. (навіс 112) подали заяви на вступ до кооперативу у зв`язку з придбанням пайових внесків; ОСОБА_19 (гараж 20) подав заяву на вступ до кооперативу замість ОСОБА_20 згідно з судовим рішенням; ОСОБА_21 (навіс 53) подала заяву на вступ до кооперативу замість померлого чоловіка ОСОБА_22 (навіс 53). При цьому, ОСОБА_15 зауважив на тому, що рішенням правління вказані особи, які подали заяви про припинення членства в кооперативі, були виключені з кооперативу, а особи, які подали заяви про вступ до кооперативу прийняті в члени кооперативу, у зв`язку з чим він запропонував загальним зборам затвердити рішення правління №8 від 10.01.2020 про припинення членства в кооперативі та про прийом нових членів кооперативу. В подальшому член кооперативу ОСОБА_9 запропонував припинити членство у кооперативі Козакова В.К. (навіс 92), ОСОБА_1 (гараж 16) та ОСОБА_23 (гараж 17) за невиконання вимог статуту кооперативу, оскільки попереднє рішення загальних зборів від 30.05.2019 про припинення їх членства в кооперативі було скасоване судом.

За результатами голосування щодо вказаних вище пропозицій ОСОБА_15 та ОСОБА_9 "за" проголосували 114 осіб, "проти" 1, "утрималися" 7.

Справжність підписів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зазначеному протоколі №7 від 01.02.2020 засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В.А.

Листом №2/21 від 26.03.2021 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що рішенням загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" від 01.02.2020 повторно припинено членство позивача у вказаному кооперативі у зв`язку з невиконанням вимог статуту.

У відповідях №20/03-31-01 від 31.03.2020 та №21/04-24-01 від 24.04.2021, наданих Обслуговуючим кооперативом "Автостоянка "Електрон" за результатами розгляду адвокатських запитів представника позивача, відповідач зазначив про те, що причиною припинення членства ОСОБА_1 у даному кооперативі стало невиконання ним вимог статуту, а не заборгованість зі сплати членських внесків, внаслідок чого відсутня можливість надання запитуваного розрахунку заборгованості з цих внесків. Крім того, відповідач також наголосив на тому, що у випадку припинення членства за невиконання вимог статуту обов`язок індивідуального повідомлення члена кооперативу про проведення загальних зборів не передбачений, тому інформація про проведення загальних зборів була розміщена у встановлений строк на дошці оголошень, а також на/у приміщенні охорони автостоянки. При цьому, відповідач у даних відповідях також зауважив на неможливості надання копій протоколу загальних зборів, проведених 01.02.2020, та реєстру присутніх на них членах кооперативу, адже вказані документи містять персональні дані членів кооперативу, які відносяться до інформації з обмеженим доступом, а також повідомив про те, що загальні збори 01.02.2020 були призначені з наступним порядком денним: 1) обрання голови та секретаря загальних зборів; 2) затвердження рішень правління кооперативу про виключення та прийняття членів кооперативу; 3) звіт голови правління за 2019 рік; 4) звіт ревізійної комісії; 5) затвердження членського внеску; 6) вибори органів управління кооперативу; 7) різне.

З матеріалів справи також вбачається, що судами неодноразово розглядалися справи щодо визнання недійсними рішень загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", зокрема, в межах справи №916/3667/19 було визнано недійсним рішення загальних зборів даного кооперативу, оформлене протоколом №1 від 17.03.2019, а в межах справи №916/1996/19 рішення загальних зборів, оформлене протоколом №6 від 30.09.2019.

Крім того, ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог до суду першої інстанції було надано:

-копію колективного листа б/н від 10.01.2019 про недовіру в.о. голови Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" Мамаю А.Г.;

-копію адресованої в.о. голови Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" Мамаю А.Г. та членам правління вимоги б/н від 05.03.2019 про скликання позачергових загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон";

-копію адресованої виконавчим органам Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" вимоги б/н від 07.02.2021 про оприлюднення звіту виконання кошторису за 2020 рік та узгодженого кошторису витрат на 2021 рік;

-копію повідомлення Київського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеській області б/н від 06.09.2017 про початок досудового розслідування;

-копії нотаріально посвідчених заяв свідка ОСОБА_24 та свідка ОСОБА_25 б/н від 11.10.2021, які містять відмітку про обізнаність останніх щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про їх готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень і в яких вказані особи зазначають про те, що вони є членами Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" і, не зважаючи на те, що не були заздалегідь повідомлені про проведення 01.02.2020 загальних зборів, випадково були присутні при їх проведенні, однак реєстрацію для участі не проходили, при цьому на цих зборах були присутні близько 35-ти членів кооперативу, проте, не дивлячись на відсутність кворуму, збори все ж були проведені, але на них питання про виключення ОСОБА_1 з членів кооперативу не порушувалось, проте між позивачем та ОСОБА_15 склались неприязні стосунки, у зв`язку з чим ОСОБА_15 неодноразово намагався позбавити позивача членства у кооперативі.

Відповідачем до місцевого господарського суду було також подано:

-відомість про нарахування, оплату та заборгованість по сплаті членських внесків за 2018-2021 роки за гараж №16 ОСОБА_1 ;

-копію оголошення про проведення 01.02.2020 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон";

-копію реєстру членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", які брали участь в загальних зборах 01.02.2020;

-копію рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформленого протоколом №2 від 16.06.2011;

-копію рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформленого протоколом №1 від 17.03.2019;

-копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.05.2019 щодо кримінального провадження 0001182 та відповіді Біляївського ВП ГУ НП в Одеській області №43/634-М від 30.11.2020, адресованої ОСОБА_15 за результатами розгляду його звернення;

-копії рішень правління Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформлені протоколами №8 від 10.01.2020 та №9 від 20.01.2020;

-копію акту б/н від 20.01.2020 щодо розміщення оголошення про проведення 01.02.2020 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон";

-копії низки довіреностей членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" на уповноваження інших осіб бути їх уповноваженими представниками на загальних зборах членів відповідача з правом обговорення будь-яких питань порядку денного та з правом голосування.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформленого протоколом №7 від 01.02.2020.

Задовольняючи позов, Господарський суд Одеської області послався на доведеність порушення прав ОСОБА_1 у зв`язку з неповідомленням останнього у встановленому порядку про проведення 01.02.2020 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", на яких було вирішено питання про припинення членства позивача у даному кооперативі, а також тим, що відповідне рішення, оформлене протоколом №7 від 01.02.2020, прийняте загальними зборами членів вказаного кооперативу за відсутності кворуму.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним оспорюваного позивачем рішення загальних зборів стосовно припинення членства ОСОБА_1 у складі Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" та вважає необґрунтованим задоволення решти позовних вимог з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Колегія суддів враховує, що у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.10.2019 у справі №910/6642/18 судом касаційної інстанції викладено висновок про стадійність захисту права, зокрема, вказано на те, що під час вирішення господарського спору суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорення відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

В силу частин першої, другої статті 3 Господарського кодексу України) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 Господарського кодексу України).

Наведені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію".

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Обслуговуючий кооператив це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статті 2, 23 Закону України "Про кооперацію").

Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

За умовами частини першої статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Отже, члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Саме така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №509/577/18, від 01.10.2019 у справі №910/7554/18 та від 17.12.2019 №904/4887/18.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про кооперацію" (в редакції, що була чинною станом на день прийняття оспорюваного рішення загальних зборів членів кооперативу; далі Закон України "Про кооперацію") визначено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут містить відомості, зокрема, про порядок скликання загальних зборів, порядок формування, склад і компетенцію органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах.

В силу підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" загальні збори є найвищим органом управління кооперативу.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Порядок скликання та проведення загальних зборів учасників юридичної особи визначений законодавством України за положеннями якого учасники (акціонери, члени) юридичної особи мають бути до початку загальних зборів повідомлені про дату, місце, час проведення та порядок денний таких зборів. Такий порядок скликання загальних зборів вищого органу управління юридичної особи не залежить від її організаційно-правової форми, є загальноприйнятим та таким, що гарантує забезпечення права учасника (акціонера, члена) юридичної особи на участь в управлінні нею.

За умовами частини першої статті 12 Закону України "Про кооперацію", частини першої статті 99 Господарського кодексу України та пункту 5.9 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" одним з основних прав члена кооперативу є участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах.

Права члена кооперативу можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При цьому позивачеві не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами членів рішень, оскільки вплив члена на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 06.08.2020 у справі №918/636/19.

Таким чином, враховуючи норми статті 167 Господарського кодексу України, правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах є однією зі складових корпоративних прав, відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах. Зокрема, рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання.

Саме такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладено в постанові від 28.01.2020 у справі №924/641/17.

Статтею 15 Закону України "Про кооперацію" та підпунктом 7.2.4 пункту 7.2 статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" передбачено, що про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.

Наведена норма законодавства вказує на те, що обов`язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про дату, час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний).

Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів (пункт 2.25 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

При цьому колегія суддів вбачає, що положення статуту Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" не визначають конкретного механізму повідомлення члена кооперативу про проведення загальних зборів, а тому апеляційний господарський суд зауважує, що особа, яка скликає загальні збори учасників, повинна вжити всіх розумних заходів для повідомлення учасників про проведення цих зборів. Обраний особою, що скликає загальні збори учасників, спосіб повідомлення про їх проведення повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника і не бути лише формальним направлення такого повідомлення.

Зазначений висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.05.2018 у справі №906/592/17.

У випадку заперечення учасником факту повідомлення його про проведення загальних зборів, обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів покладається на відповідача, як особу, рішення органу управління якої оспорюється.

Дана правовий висновок Верховного Суду викладено в постановах від 05.05.2020 у справі №916/1996/19 та від 06.02.2020 у справі №906/307/19.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів наголошує на тому, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.06.2020 у справі №920/528/19.

Cуд апеляційної інстанції зазначає, що у матеріалах справи відсутні та відповідачем до місцевого господарського суду не подано жодного належного у розумінні приписів статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказу на підтвердження повідомлення позивача про дату, час і місце проведення, а також порядок денний загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", які відбулися 01.02.2020 та на яких було вирішено, зокрема, питання про виключення ОСОБА_1 зі складу вищенаведеного обслуговуючого кооперативу. Надані відповідачем до суду першої інстанції копії оголошення про проведення 01.02.2020 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" та акту б/н від 20.01.2020 щодо розміщення оголошення про проведення 01.02.2020 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" жодним чином не підтверджують забезпечення реального персонального повідомлення позивача про проведення вищенаведених загальних зборів.

У пункті 2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 зазначено, що рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання. Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в матеріалах справи допустимих та достовірних доказів у розумінні статей 77, 78 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повідомлення позивача про час та місце проведення 01.02.2020 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" відповідно до підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статуту відповідача, що свідчить про порушення процедури скликання загальних зборів. Внаслідок зазначених порушень закону позивача, як учасника кооперативу, було позбавлено можливості взяти участь у загальних зборах членів кооперативу, які відбулися 01.02.2020, чим порушено його корпоративні права.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що не всі порушення, допущені під час скликання та проведення загальних зборів, є підставами для визнання недійсним прийнятого на цих зборах рішення.

При цьому апеляційним господарським судом враховується, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 02.09.2014 у справі №5017/1221/2012, неповідомлення учасника юридичної особи про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням його корпоративних прав.

Щодо доводів відповідача про правомірність виключення позивача зі складу членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Виключення члена кооперативу з кооперативу це передбачена законом форма корпоративної відповідальності першого перед другим, спрямована на одностороннє припинення корпоративних правовідносин за рішенням юридичної особи за порушення членом кооперативу своїх обов`язків. На відміну від виходу з числа членів кооперативу, виключення має примусовий характер і не залежить від бажання цього члена кооперативу та можливе лише за наявності підстав, визначених законом та установчими документами.

Колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що під час вирішення спорів, пов`язаних з виключенням учасників, членів з юридичної особи, господарським судам слід враховувати, що у рішенні загальних зборів про виключення такого члена кооперативу повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов`язків стали підставою для його виключення, в чому полягає систематичність невиконання членом кооперативу його обов`язків, якими саме діями (бездіяльністю) він перешкоджає досягненню цілей кооперативу. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення члена кооперативу може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого члена кооперативу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 09.04.2019 у справі №923/650/17.

Зі змісту протоколу №7 від 01.02.2020 вбачається, що одним із членів кооперативу було запропоновано припинити членство позивача у Обслуговуючому кооперативі "Автостоянка "Електрон" за невиконання вимог статуту кооперативу, оскільки попереднє рішення загальних зборів від 30.05.2019 про припинення його членства в кооперативі було скасоване судом. Будь-яких інших підстав для виключення, окрім скасування попереднього рішення загальних зборів, та деталізації того, в чому саме полягає невиконання ОСОБА_1 вимог статуту відповідача, вказаний протокол не містить.

Південно-західний апеляційний господарський суд зауважує, що вищезазначена підстава у вигляді скасування судом попереднього рішення загальних зборів про виключення позивача не є поважною та достатньою для виключення ОСОБА_1 зі складу членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оскільки незаконність скасованого судом рішення загальних зборів жодним чином не зумовлює необхідність повторного виключення позивача зі складу членів кооперативу, тим більше без зазначення конкретних фактів невиконання позивачем статутних обов`язків, які б стали підставою для його виключення.

Викладені вже під час розгляду даної справи в суді доводи відповідача про те, що підставою для виключення позивача з Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" став факт фальсифікації ОСОБА_1 протоколу загальних зборів даного кооперативу від 17.03.2019 жодним чином не спростовують факт того, що відповідно до протоколу №7 від 01.02.2020 єдиною підставою для виключення останнього стало саме скасування судом попереднього рішення загальних зборів про виключення позивача, у той час як відомості про фальсифікацію ним будь-яких документів у зазначеному протоколі взагалі відсутні.

За таких обставин, враховуючи те, що рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", яке оформлене протоколом №7 від 01.02.2020, було прийняте за відсутності позивача, неповідомленого про проведення вказаних загальних зборів, та передбачає виключення позивача зі складу членів кооперативу за відсутності обґрунтованих підстав для цього, тобто безпосередньо стосується гарантованого законом права останнього на членство у господарській організації, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для визнання незаконним та скасування вищенаведеного рішення загальних зборів в частині припинення членства ОСОБА_1 у складі членів вказаного кооперативу.

Водночас колегією суддів не приймаються до уваги посилання позивача на ухвалення оспорюваного ним рішення загальних зборів за відсутності кворуму, адже така підстава у позовній заяві останнього відсутня, при цьому під час розгляду даної справи судом першої інстанції з заявою про зміну підстав позову ОСОБА_1 не звертався, між тим за умовами частини четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, апеляційний господарський суд вбачає, що одночасно з припиненням членства ОСОБА_1 у складі членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" оспорюваним позивачем рішення загальних зборів було вирішено низку інших питань, які стосуються діяльності відповідача (зокрема, припинено членство у кооперативі ще 16 осіб, в тому числі за власними заявами 14 членів, та прийнято в члени кооперативу 12 осіб), при цьому вказані особи, окрім ОСОБА_2 , до участі у даній справі не залучались.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами скаржника щодо втручання суду у права та інтереси низки осіб, рішення про припинення та набуття членства яких були прийняті на зборах 01.02.2020.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 №13 зазначено: суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника юридичної особи. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Отже, звертаючись з позовом про визнання недійсним повністю всього рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформленого протоколом №7 від 01.02.2020, ОСОБА_1 повинен був обґрунтувати, в чому саме полягає порушення його прав та законних інтересів у зв`язку з ухваленням загальними зборами відповідача відповідного рішення з усіх питань порядку денного, а не лише з питання про припинення його членства у складі членів кооперативу, а господарський суд перевірити такі доводи, встановити на що саме спрямований позов та вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

У позовній заяві ОСОБА_1 навів посилання на низку норм законодавчих актів та положення статуту відповідача, однак жодним чином не обґрунтував при цьому, які конкретно його права було порушено рішеннями з усіх інших питань порядку денного, крім питання про припинення його членства у складі членів кооперативу.

Південно-західний апеляційний господарський суд наголошує на тому, що особа не може оскаржити будь-яке рішення загальних зборів чи іншого органу юридичної особи лише через наявність в нього статусу учасника такої юридичної особи без обґрунтування, чим саме вказане рішення порушує його права.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладено в постанові від 15.06.2022 у справі №916/700/21.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що позивач, не конкретизуючи у позові наявності його порушених прав з усіх питань порядку денного, окрім питання про припинення його членства у складі членів кооперативу, по суті висловив незгоду з ухваленим рішенням загальних зборів, проте сама по собі незгода члена кооперативу з таким рішенням, в тому числі, якщо воно стосується його особи, але не порушує його прав/законних інтересів, не означає безумовної незаконності відповідного рішення.

З огляду на викладене, беручи до уваги на те, що позов у даній справі обґрунтований неправомірністю виключення позивача з числа членів обслуговуючого кооперативу та спрямований на поновлення членства ОСОБА_1 у кооперативі відповідача, колегія суддів не вбачає правових підстав для визнання недійсним вищезазначеного рішення загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" в іншій частині (щодо припинення членства у кооперативі решти зазначених у протоколі осіб та прийняття в члени кооперативу низки осіб; прийняття звіту голови правління; затвердження звіту ревізійної комісії; встановлення розміру членського внеску; обрання голови правління та доручення йому надати протокол державному реєстратору для внесення змін до відомостей про юридичну особу; обрання ревізійної комісії) у зв`язку з недоведеністю позивачем факту порушення рішенням в цій частині його прав та законних інтересів.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.02.2021 у справі №923/226/20.

При цьому, встановивши нелегітимну мету звернення з позовом у даній справі у вигляді наміру скасувати рішення загальних зборів з усіх питання порядку денного, зміст якого не влаштовує позивача, апеляційний господарський суд зауважує, що у разі незгоди з прийнятими на загальних зборах рішеннями ОСОБА_1 (членство якого у складі членів кооперативу поновлено шляхом задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформленого протоколом №7 від 01.02.2020, щодо припинення членства позивача у складі членів кооперативу) не позбавлений права у встановленому законом порядку у будь-який час ініціювати питання щодо скликання нових загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", на вирішення яких поставити необхідні для розгляду питання.

Колегія суддів також вбачає, що під час розгляду даної справи судом першої інстанції Обслуговуючим кооперативом "Автостоянка "Електрон" було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив про пропуск позивачем строку позовної давності при зверненні з позовом у цій справі.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною першою, пунктом 8 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

11.03.2020 відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID-19" та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID-19", відповідно до якої на всій території України з 12.03.2020 до 03.04.2020 установлено карантин.

В подальшому на підставі відповідних постанов Кабінету Міністрів України дія карантину, встановленого на всій території України постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211, була неодноразово продовжена, у зв`язку з чим останній триває до теперішнього часу.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції Закону України №540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)") передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

В силу приписів частини четвертої статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року", наголошує, що "позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою №14902/04 у справі Відкритого акціонерного товариства "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності встановлення судом факту доведеності порушення права особи, яка звернулися до суду з позовом.

Право на задоволення позову або право на позов у матеріальному розумінні це право позивача вимагати від суду задоволення позову. Зі спливом позовної давності особа втрачає право на позов саме в матеріальному розумінні. Отже, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Однак, правила про позовну давність відповідно до статті 267 вказаного Кодексу мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадках відсутності такого права або коли воно не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а у зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 зазначено, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З огляду на викладене, враховуючи те, що загальнодержавний карантин був запроваджений з 12.03.2020 та триває до теперішнього часу, при цьому оскаржуване позивачем рішення загальних зборів було прийнято 01.02.2020, апеляційний господарський суд зазначає про звернення ОСОБА_1 з позовом у даній справі в межах строку позовної давності, у той час як висновок суду першої інстанції про наявність поважних причин пропуску позивачем цього строку є помилковим.

Колегія суддів зауважує, що строк позовної давності на звернення з вимогою про визнання недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформленого протоколом №7 від 01.02.2020, позивачем не пропущено, оскільки встановлений пунктом 8 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України річний строк позовної давності поширюється виключно на рішення загальних зборів товариств з обмеженою та додатковою відповідальністю, у той час як для оскарження рішень загальних зборів кооперативів застосовується загальний строк тривалістю три роки.

Аналогічна правова позиція судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладена в постанові від 14.09.2022 у справі №909/298/21.

Відповідно до приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 не повністю відповідає вказаним вище вимогам у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає частковому скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформленого протоколом №7 від 01.02.2020, з усіх питань порядку денного, крім питання припинення членства ОСОБА_1 у складі членів кооперативу, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині; в решті рішення слід залишити без змін.

В силу частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та подання апеляційної скарги покладаються відповідача, оскільки спір у даній виник внаслідок неправильних дій останнього.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2022 у справі №916/2660/21 в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформленого протоколом №7 від 01.02.2020, з усіх питань порядку денного, крім питання про припинення членства ОСОБА_1 у складі членів кооперативу, скасувати, у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити, в решті рішення залишити без змін, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон", оформлене протоколом №7 від 01.02.2020, щодо припинення членства ОСОБА_1 у складі членів кооперативу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Автостоянка "Електрон" на користь ОСОБА_1 2270 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви".

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Обслуговуючий кооператив "Автостоянка "Електрон".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.12.2022.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя К.В. Богатир