УХВАЛА

22 грудня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/15411/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Стратієнко Л.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2022

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2022

у справі за позовом Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (далі - ДП "Житомирський бронетанковий завод")

до Міністерства оборони України (далі - Міноборони)

про стягнення 65 441,15 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. ДП "Житомирський бронетанковий завод" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міноборони про стягнення 65 441,15 грн інфляційних втрат за період з 29.10.2018 по 19.05.2021, нарахованих у зв`язку з простроченням оплати 353 287,66 грн вартості виконаних робіт по акту від 29.10.2018 №11 за державним контрактом на виконання робіт (надання послуг) згідно з державним оборонним замовленням від 22.12.2017 №342/3/5/17/78.

2. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на встановлену Північним апеляційним господарським судом у постанові від 19.05.2021 у справі №910/4630/20 наявність у відповідача невиконаного грошового зобов`язання щодо сплати позивачу фактично понесених витрат на капітальний ремонт техніки у розмірі 353 287,66 грн.

3. Господарський суд міста Києва рішенням від 10.01.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2022, позов задовольнив.

4. Рішення судів попередніх інстанцій мотивоване, зокрема, тим, що наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат є арифметично правильним, обґрунтованим та здійсненим у відповідності до приписів чинного законодавства.

5. 28.11.2022 Міноборони звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2022, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

6. Обґрунтовуючи наявність умов, передбачених п.2 ч.3 ст.287 Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК), скаржник стверджує, що справа має виняткове значення для нього, оскільки вона стосується стягнення з Міноборони інфляційних втрат з суми завищених витрат виконавця, які перевищують договірну ціну контракту на виконання капітального ремонту озброєння за державним оборонним замовленням в умовах особливого періоду (в умовах правового режиму воєнного стану). Скаржник зазначає:

- потрібно дослідити питання щодо звільнення або зменшення розміру інфляційних витрат для Міноборони як особливого (спеціального) суб`єкта державної влади, який здійснює керівництво Збройними Силами України, у контексті його важливої ролі щодо забезпеченню незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

- стягнення з Міноборони в умовах правого режиму воєнного стану інфляційних втрат впливає на ефективність обороноздатності держави.

7. На виконання вимог п.5 ч.2 ст.290 ГПК, скаржник у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження посилається на п.3 ч.2 ст.287 ГПК та зазначає, що для правильності застосування судами положень ст.625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), існує необхідність у формуванні правового висновку щодо недопустимості стягнення з Міноборони в умовах правового режиму воєнного стану та збройної агресії російської федерації проти України інфляційних втрат, нарахованих у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання з оплати перевищеної виконавцем вартості виконаних робіт.

8. Міноборони вказує:

- суд апеляційної інстанції не врахував висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 09.06.2022 у справі №910/8425/19, від 15.06.2022 у справі №922/2141/21 щодо важливості та пріоритетності забезпечення Збройних Сил України через Міноборони коштами на їх потреби для надання відсічі збройній агресії російської федерації в умовах правового режиму воєнного стану;

- враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18, необхідно розглянути за аналогією питання можливості зменшення або звільнення Міноборони від сплати інфляційних витрат в умовах воєнного стану;

- датою початку нарахування інфляційних втрат є 19.05.2021 (дата ухвалення постанови суду апеляційної інстанції у справі №910/4630/20, якою Міноборони зобов`язано виплатити спірну суму); посилається на висновки Верховного Суду

9. Посилаючись на висновки Верховного Суду та їх неврахування судами попередніх інстанцій, скаржник не зазначає підставою касаційного оскарження випадок, передбачений п.1 ч.2 ст.287 ГПК.

10. Під час вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження суд касаційної інстанції враховує доводи скаржника щодо наявності умов, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК, зокрема, про виняткове значення цієї справи для нього та вплив відповідних правових висновків на обороноздатність держави в умовах збройної агресії російської федерації. Оскільки касаційна скарга відповідає вимогам ст.290 ГПК, то відповідно до правил ст.294 цього Кодексу необхідно відкрити касаційне провадження у справі.

11. У касаційній скарзі скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення судів попередніх інстанцій.

12. Відповідно до ч.2 ст.288 ГПК учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

13. Скаржник отримав оскаржувану постанову 07.11.2022, що підтверджується копією поштового конверта та відомостями із сайту Укрпошти (номер відправлення 270). Оскільки касаційну скаргу подано протягом двадцяти днів з дня вручення постанови, то Верховний Суд вважає, що причини пропуску встановленого строку є поважними, а клопотання про поновлення строку необхідно задовольнити.

14. У касаційній скарзі скаржник також заявив клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядку, яке обґрунтовує необхідністю забезпечення виконання поставлених перед Збройними Силами України завдань, метою ефективного та економного використання бюджетних коштів.

15. Частиною 1 ст.332 ГПК визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

16. Відповідно до абз.2 ч.4 ст. 294 ГПК за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

17. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

18. При цьому, сторона, проти якої ухвалено судове рішення у справі, має обґрунтувати свою заяву належним чином. Сама по собі незгода учасника судового процесу із мотивами ухваленого у справі судового рішення не є достатньою підставою для зупинення його виконання та дії, оскільки правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи по суті у касаційному порядку судові рішення.

19. Згідно з ч.1 ст.74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

20. Оскільки скаржник належним чином не обґрунтував необхідність зупинення виконання оскаржуваних рішень та враховуючи положення ст.333 ГПК (поворот виконання рішення, постанови), Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такого клопотання.

21. У касаційній скарзі скаржник, окрім іншого, заявив клопотання про розгляд справи за участю його представника у закритому судовому засіданні з огляду на наявність в матеріалах справи документів, що містять державну таємницю.

22. Згідно з ч.4 ст.301 ГПК перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

23. Відповідно до ч.13 ст.8 ГПК розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

24. Згідно ч.6 ст.301 ГПК з урахуванням конкретних обставин справи суд касаційної інстанції може розглянути касаційні скарги, зазначені у частинах 4 і 5 цієї статті у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

25. Верховний Суд, дослідивши Єдиний державний реєстр судових рішень встановив, що доступ до рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 у справі №910/15411/21 заборонений для оприлюднення згідно з п.4 ч.1 ст.7 Закону "Про доступ до судових рішень".

26. Оскільки касаційна скарга надійшла безпосередньо до Верховного Суду, у суді касаційної інстанції матеріали справи №910/15411/21 відсутні, а тому суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити наявність підстав для призначення справи до розгляду у закритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

27. Верховний Суд вважає за необхідне витребувати матеріали цієї справи, а вирішення питання про її розгляд у закритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи відкласти до надходження матеріалів справи до Верховного Суду.

Керуючись статтями 8, 119, 234, 235, 287, 288, 290, 294, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Поновити Міністерству оборони України строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2022.

2. Відкрити касаційне провадження у справі №910/15411/21 за касаційною скаргою Міністерства оборони України.

3. Призначити до розгляду справу №910/15411/21 за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2022 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

4. Відмовити у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2022 у справі №910/15411/21.

5. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 10.01.2023.

6. Витребувати з Господарського суду міста Києва та / або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/15411/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

Л. Стратієнко