Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/314/22
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Гарасимко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Струмок",

вул. Княгині Ольги, буд.3, м. Надвірна, Івано-Франківська область,78405;

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго",

вул. Індустріальна, буд. 34, м. Івано-Франківськ,76014;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд",

вул. Надрічна, буд. 4-Б, м. Івано-Франківськ, 76019;

про визнання незаконним та скасування пункту 2 рішення комісії АТ "Прикарпаттяобленерго", оформленого протоколом №07 від 13.04.2022,

за участю:

від позивача: Кондур Х.В.

від відповідача: Мороз О.М.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Струмок" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" про визнання незаконним та скасування пункту 2 рішення комісії АТ "Прикарпаттяобленерго", оформленого протоколом №07 від 13.04.2022 про повторний розгляд акту про порушення №087604 від 11.02.2022 з відповідним додатком до протоколу №07 від 13.04.2022 засідання комісії по розгляду актів про порушення АТ "Прикарпаттяобленерго".

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 17.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 08.09.2022 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд", як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні 01.12.022 оголошувалась перерва до 22.12.2022.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Обґрунтовує їх: - укладенням між сторонами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019, на підставі якого відповідач надає позивачу послуги з розподілу електричної енергії; - виявлення відповідачем на об"єкті позивача по вул.Кн.Ольги, 9 в м.Надвірна порушення схеми обліку електричної енергії не з вини споживача "перегорів високовольтний запобіжник на фазі "А", що зафіксовано у акті про порушення №087604 від 11.02.2021; - прийняття відповідачем незаконного рішення, оформленого пунктом 2 протоколу №07 від 13.04.2022 про нарахування споживачу обсягу недоврахованої електричної енергії з дня порушення роботи вузла обліку зафіксованого АСКОЕ - 14.10.2021 до дати відновлення роботи вузла обліку - 11.02.2022, на основі двох останніх послідовно зчитаних показників з 12.03.2022 до 12.03.2022, в той час, як порушення схеми обліку електричної енергії відбулось не з вини споживача, а вузол обліку не був непрацюючим. Вважає, що в цьому випадку, обсяг недоврахованої електричної енергії слід визначати за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії, на основі фактичного споживання в аналогічному періоді попереднього року, як це обумовлено пунктами 8.6.11., 8.6.18. ККОЕЕ, в редакції чинній до 01.01.2022. У зв"язку з цим, позивач просить суд визнати оскаржуване рішення незаконним та скасувати його. Позовні вимоги обґрунтовує пунктами 1.1.2., 2.3.16 Правил роздрібного ринку електричної енергії, пунктами 1.1.1., 1.2.1., 8.6.11., 8.6.18., 8.6.20. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, статті 20 Господарського кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову. Вважає прийняте АТ "Прикарпаттяобленерго" рішення, оформлене пунктом 2 протоколу №07 від 13.04.2022 таким, що повністю відповідає вимогам закону. Просить суд взяти до уваги те, що аргументи позивача щодо недостовірності визначеного відповідачем обсягу недоврахованої електричної енергії та неправильно обраного способу його визначення ґрунтуються виключно на попередній редакції Кодексу комерційного обліку електричної енергії, що діяла до 31.12.2021. В цьому випадку, порушення роботи засобу обліку виявлено 11.02.2022, у зв"язку з чим, відповідачем правомірно застосовано норми пунктів 8.6.11., 8.6.18. ККОЕЕ у редакції від 01.01.2022, що в т. ч. узгоджується з роз?ясненнями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики № 1497/17.3.2/7-22 від 10.11.2022, наданими відповідачу на письмове звернення №50015264/29 від 13.09.2022. Просить суд в позові відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце був належним чином повідомлений ухвалою суду від 01.12.2022. Письмових пояснень з викладом своїх аргументів і міркувань на підтримку позову або заперечень проти позову ТОВ "Прикарпатенерготрейд" суду не подав.

Беручи до уваги: - приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку; - норми частин 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, які вказують на те, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника; - те, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, а її явка не визнавалась судом обов"язковою; - те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті - спір вирішується у відсутності представника ТОВ "Прикарпатенерготрейд" за матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи вказують на те, що на підставі заяви - приєднання від 01.01.2019, споживач - ТОВ "Струмок" приєднався до умов публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, з метою неперервного електрозабезпечення, зокрема за об"єктом споживача - котельня по вул.Кн.Ольги, 9 в м.Надвірна, № лічильника 50270048.

Згідно з пунктом 3.1. договору облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається оператором систем розподілу - АТ "Прикарпаттяобленерго" та споживається споживачем - ТОВ "Струмок" на межі балансової належності об"єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 зі змінами, внесеними постановами НКРЕКП №716 від 20.03.2020, № 2451 від 01.12.2021.

Підпунктом 3 пункту 7.1. договору обумовлено, що оператор систем розподілу має право на безперешкодний доступ до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки та контрольного огляду вузла вимірювання.

Так, 11.02.2022 представниками АТ "Прикарпаттяобленерго", в присутності керівника ТОВ "Струмок", проведено перевірку об"єкта споживача по вул.Кн.Ольги, 9 в м.Надвірна. Перевіркою встановлено порушення схеми обліку електричної енергії не з вини споживача (пункт 2.3.16 ПРРЕЕ) - "перегорів високовольтний запобіжник на фазі "А". Одночасно оператором систем розподілу проведено заміну несправного запобіжника та відновлено працездатність схеми обліку, що зафіксовано у акті про порушення №087604 від 11.02.2021, підписаному споживачем без жодних зауважень (а.с.44).

На засіданні комісії філії "Південна" АТ "Прикарпаттяобленерго", в присутності керівника ТОВ "Струмок", по розгляду акта про порушення №087604 від 11.02.2021 прийнято рішення про нарахування споживачу обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок тимчасового порушення роботи вузла обліку не з вини споживача, згідно з пунктом 8.6.18. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, з 11.01.2022 по дату усунення порушення 11.02.2022, на основі фактичних даних лічильника, зафіксованих за період між двома послідовними зчитуваннями показів в попередньому аналогічному періоді з 11.02.2021 по 11.01.2022 в розмірі 51 324 кВт*год. Рішення оформлене протоколом №3 від 22.02.2022 з додатком 1 - розрахунком обсягу необлікованої електричної енергії (а.с.45,46). Примірник протоколу з розрахунком отримано споживачем.

На підставі звернень ТОВ "Струмок" №11457/1450 від 12.03.2022, №383/04-22 від 11.04.2022, комісією АТ "Прикарпаттяобленерго", в присутності представника споживача, повторно розглянуто акт про порушення №087604 від 11.02.2021 та прийнято рішення: - нарахування обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок тимчасового порушення роботи вузла обліку не з вини споживача, оформлене протоколом засідання комісії філії "Південна" АТ "Прикарпаттяобленерго" №3 від 22.02.2022 - скасувати (пункт 1); - нарахування обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок тимчасового порушення роботи вузла обліку не з вини споживача, провести згідно з пунктом 8.6.18. Кодексу комерційного обліку електричної енергії з дня порушення вимірювання обліку зафіксованими АСКОЕ - 14.10.2021 до дати відновлення роботи вузла обліку 11.02.2022. Середньодобовий обсяг споживання електричної енергії визначити згідно з 8.6.11. Кодексу комерційного обліку електричної енергії на основі фактично зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів АСКОЕ з 12.03.2022 до 12.03.2022 в розмірі 28 614 кВт*год. (пункт 2). Рішення оформлене протоколом №7 від 13.04.2022 з додатком 1 - розрахунком обсягу необлікованої електричної енергії (а.с.56,57). Протокол з розрахунком направлено ТОВ "Струмок" листом №50015264/18 від 13.04.2022 з описом вкладення (а.с.55).

Предметом судового розгляду є позовна вимога позивача до відповідача про визнання незаконним та скасування пункту 2 рішення комісії АТ "Прикарпаттяобленерго", оформленого протоколом №07 від 13.04.2022 про повторний розгляд акту про порушення №087604 від 11.02.2022 з відповідним додатком до протоколу.

Основні положення щодо організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії, права та обов`язки учасників ринку, постачальників послуг комерційного обліку та адміністратора комерційного обліку щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, отримання точних і достовірних даних комерційного обліку та їх агрегації (об`єднання), порядок проведення реєстрації постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та реєстрації автоматизованих систем, що використовуються для комерційного обліку електричної енергії урегульовано Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 311 від 14.03.2018 зі змінами, внесеними постановами НКРЕКП №716 від 20.03.2020, № 2451 від 01.12.2021.

Згідно з пунктом 5.2.1 глави 5.2 розділу V цього Кодексу електроустановки споживачів та інших учасників ринку мають бути забезпечені повіреними, введеними в експлуатацію та прийнятими до розрахунків (введеними в облік) вузлами обліку, а також (за потреби) засобами для контролю та реєстрації параметрів якості електричної енергії, частоти та тривалості перерв в електропостачанні. Установлені у споживачів вузли обліку мають вимірювати та відображати інформацію про їхнє фактичне споживання.

У разі тимчасового порушення роботи вузла обліку (у частині вимірювання обсягу електричної енергії та/або параметрів) не з вини споживача обсяг електричної енергії, використаної споживачем від дня порушення вимірювань до дня відновлення вимірювань, визначається відповідно до Кодексу комерційного обліку (пункт 2.3.16 глави 2.3 розділу ІІ 2.3.16. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 зі змінами і доповненнями).

Пунктом 8.6.11. глави 8.6 розділу VIII цього Кодексу, в чинній редакції від 01.01.2022, встановлено, що середньодобовий обсяг споживання електричної енергії електроустановками споживача для цілей розрахунків визначається у кВт·год з округленням до чотирьох цифр після коми на основі фактичного споживання в аналогічному періоді попереднього року, розрахованого з урахуванням знятих фактичних або (у разі їх відсутності) оціночних показів лічильника та коефіцієнта приросту/зниження споживання (для індивідуальних побутових споживачів).

У разі відсутності відповідних історичних даних середньодобовий обсяг споживання розраховується на основі зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів, кількості днів між цими зчитуваннями при умові, що між датами зчитування цих показів не менше ніж 28 днів (без урахування днів, коли електроустановки споживача були відключені оператором системи).

Для непрацюючих лічильників визначення середньодобового обсягу споживання електричної енергії проводиться після відновлення роботи вузла обліку на основі двох найближчих до періоду розрахунку зчитаних та переданих фактичних показів лічильника при умові, що між датами зняття цих показів не менше ніж 28 днів (без урахування днів, коли електроустановки споживача були відключені оператором системи).

Коефіцієнт приросту/зниження споживання розраховується у відносних одиницях з точністю до чотирьох цифр після коми як співвідношення приросту/зниження величини усередненого середньодобового обсягу споживання всіх індивідуальних побутових споживачів, для яких в ОСР наявні фактичні (отримані з лічильників) дані на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим, щодо їх споживання у розрахунковому місяці, у порівнянні з аналогічним періодом минулого року.

У разі сумнів споживача у правильності розрахунку величини середньодобового обсягу споживання електричної енергії він може звернутися до оператора системи або відповідного ППКО для здійснення контрольного зчитування та звірки показів або надання детальних пояснень щодо здійсненого розрахунку та/або ініціювати розгляд та вирішення суперечки згідно з цим Кодексом.

Пунктом 8.6.18. глави 8.6 розділу VIII Кодексу, в чинній редакції від 01.01.2022, встановлено, що у разі тимчасового порушення роботи вузла обліку не з вини споживача обсяг спожитої електричної енергії від дня порушення вимірювань до дня відновлення вимірювань, визначається на підставі показів верифікаційних лічильників, а у разі їх відсутності розраховується відповідним оператором системи/ППКО за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії таким споживачем.

У разі виявлення систематичної похибки вимірювання та/або отриманих із ЗКО даних обсяг електричної енергії, використаної споживачем від дня порушення вимірювань до дня відновлення вимірювань (але не більше шести місяців), визначається за показами цього ЗКО скоригованими на величину систематичної похибки, встановленої експертизою.

Розрахований обсяг спожитої електричної енергії в період порушення обліку електричної енергії надається оператору системи, електропостачальнику та споживачу.

Відповідно до пункту 8.6.20. глави 8.6 розділу VIII Кодексу, в чинній редакції від 01.01.2022, датою початку періоду порушення роботи вузла обліку, за відсутності звернення споживача, вважається дата попереднього контрольного огляду або зняття показів, але не більше шести місяців, або час та день, зафіксовані ЗКО чи АСКОЕ (зокрема за результатами проведеної експертизи ЗКО).

У випадку звернення споживача датою початку періоду порушення роботи вузла обліку вважається перший день поточного розрахункового місяця, у якому звернувся споживач (у разі відсутності даних, зафіксованих ЗКО чи АСКОЕ).

При дослідженні документальних доказів, що містяться у справі та відповідно наданні правової кваліфікації спірним відносинам сторін судом встановлено, що оскаржуваним пунктом 2 рішення комісії АТ "Прикарпаттяобленерго", оформленого протоколом №07 від 13.04.2022 про повторний розгляд акту про порушення №087604 від 11.02.2022, відповідачем проведено нарахування позивачу обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок тимчасового порушення роботи вузла обліку не з вини споживача, згідно з пунктом 8.6.18. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, в редакції станом на 01.01.2022, з дня порушення вимірювання обліку зафіксованими АСКОЕ - 14.10.2021 до дати відновлення роботи вузла обліку - 11.02.2022. Середньодобовий обсяг споживання електричної енергії визначено згідно з 8.6.11. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, в редакції станом на 01.01.2022, на основі фактично зафіксованих двох останніх послідовно зчитаних показів АСКОЕ з 12.03.2022 до 12.03.2022 в розмірі 28 614 кВт*год.

Водночас, на письмове звернення відповідача №50015264/29 від 13.09.2022 (а.с.134) щодо правомірності проведеного АТ "Прикарпаттяобленерго" розрахунку обсягу недоврахованої електричної енергії, при виявленому 11.02.2022 порушенні роботи вузла обліку не з вини споживача, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики надано роз"яснення № 1497/17.3.2/7-22 від 10.11.2022 (а.с.152). Так, НКРЕКП роз"яснено відповідачу, що у разі, якщо лічильник електричної енергії неправильно вимірює фактичні обсяги електричної енергії (похибка вимірювання фактичного обсягу спожитої електричної енергії в умовах експлуатації перевищує припустиму) та/або невірно відображає інформацію про фактичне споживання електричної енергії з причин, які виникли не з вини споживача (несправність лічильника, порушення схеми його підключення, знеструмлення кіл живлення лічильника у зв`язку з виходом з ладу вимірювальних трансформаторів струму/напруги або спрацюванням запобіжників у дооблікових колах тощо), такий лічильник слід вважати непрацюючим.

Пунктами 8.6.18 та 8.6.20 ККОЕЕ визначено, що у разі тимчасового порушення роботи вузла обліку не з вини споживача, обсяг спожитої електричної енергії від дня порушення вимірювань до дня відновлення вимірювань, визначається на підставі показів верифікаційних лічильників, а у разі їх відсутності розраховується відповідним оператором системи послуг комерційного обліку (ППКО) за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії таким споживачем. Розрахований обсяг спожитої електричної енергії в період порушення обліку електричної енергії надається оператору системи, електропостачальнику та споживачу.

Датою початку періоду порушення роботи вузла обліку, за відсутності звернення споживача, вважається дата попереднього контрольного огляду або зняття показів, але не більше шести місяців, або час та день, зафіксовані ЗКО чи АСКОЕ.

Алгоритм визначення середньодобового обсягу споживання у кожному окремому випадку передбачено пунктом 8.6.11 ККОЕЕ. Зокрема, для непрацюючих лічильників визначення середньодобового обсягу споживання електричної енергії проводиться після відновлення роботи вузла обліку на основі двох найближчих до періоду розрахунку зчитаних та переданих фактичних показів лічильника при умові, що між датами зняття цих показів не менше ніж 28 днів (без урахування днів, коли електроустановки споживача були відключені оператором системи).

За таких обставин, враховуючи те, що: - порушення схеми обліку електричної енергії виявлено відповідачем 11.02.2022; - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики роз"яснено, що в цьому спірному випадку, вузол обліку електричної енергії слід вважати непрацюючим; - пунктом 8.6.11. глави 8.6 розділу VIII Кодексу комерційного обліку електричної енергії, в чинній редакції до 01.01.2022 не було урегульовано порядку визначення обсягу споживання електричної енергії для непрацюючих лічильників, то правомірним визнається судом застосування позивачем пунктів 8.6.11, 8.6.18, 8.6.20 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, в редакції від 01.01.2022, що в т.ч. узгоджується з роз"ясненнями НКРЕКП № 1497/17.3.2/7-22 від 10.11.2022.

Виходячи з аналізу вище викладеного та правових норм, визначених Господарським процесуальним кодексом України, Конституцією України, рішення господарського суду повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального, процесуального права та фактичними обставинами справи, достовірно встановленими судом, і не може ґрунтуватись на припущеннях.

Слід сказати, що алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, насамперед, від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Така ж правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 05.02.2009 у справі "Олюджіч проти Хорватії" навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення. Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України", від 07.10.2010 у справі "Богатова проти України"). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України").

Водночас вимога пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обов`язок із доказування слід розуміти, як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вище сказане, суд приходить до висновку про відсутність підстав для правового захисту інтересів позивача у межах цього спору, а наслідком є відмова в позові.

Згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись статтею 1291 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Струмок" до відповідача Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Прикарпатенерготрейд про визнання незаконним та скасування пункту 2 рішення комісії АТ "Прикарпаттяобленерго", оформленого протоколом №07 від 13.04.2022 - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 26.12.2022

Суддя С.Кобецька