СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

27 грудня 2022 року м. Харків Справа № 917/868/21

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Крестьянінова О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вх. 1499 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 07.12.2022 у справі №917/868/21

за позовом Селянського (фермерського) господарства "Олеко"

до Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області,

Фермерського господарства "Ростагро - 2017",

Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області,

про визнання недійними та скасування наказу та договору, скасування державної реєстрації земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.12.2022 у справі №917/868/21 (суддя Сірош Д.М.) позов задоволено; визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду від 24.04.2017 №4054/СГ, в якому Затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства із земель запасу не наданих у власність або постійне користування за межами населених пунктів на території Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, та надано ОСОБА_1 із земель сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку площею 6,5412 га ріллі, (кадастровий номер :00:009:0134) в дострокову оренду терміном на 7 (сім) років для ведення фермерського господарства на території Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за межами населених пунктів, в частині площі земельної ділянки в розмірі 1,5237 га, яка накладається на земельну ділянку, яка знаходиться в постійному користуванні позивача й посвідчена державним актом на право постійного користування землею серія ПЛ №00183 зареєстрованим за № 70 від 10.02.1995;

- скасовано державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :00:009:0134 та закрито щодо неї Поземельну книгу;

- визнано недійсним договір оренди землі від 24.04.2017, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та Фермерським господарством "Ростагро - 2017" на земельну ділянку кадастровий номер :00:009:0134 та скасувано його державну реєстрацію, яка накладається на земельну ділянку, що знаходиться в постійному користуванні позивача й посвідчена державним актом на право постійного користування землею серія ПЛ № 00183, зареєстрованим за № 70 від 10.02.1995.

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 07.12.2022 та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку про залишення її без руху виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Згідно положень ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За вимогами п. 3 ст. 131-2 Конституції України, яка набрала чинності з 30.09.2016 відповідно до Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 п. 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

29.12.2019 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18.12.2019 N390-IX.

Згідно даних змін суд вважає за необхідне звернути увагу на приписи ст. 56 ГПК України, відповідно до яких юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень (правова позиція викладена у хвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

В апеляційній скарзі зазначено, що вона підписана головним спеціалістом відділу правової та договірної роботи юридичного управління Наталією Купкою. На підтвердження повноважень представником заявника апеляційної скарги надано довіреність №0-16-0.63-2321/2-22 від 17.10.2022, відповідно до якої ГУ Держгеокадастру у Полтавської області в особі виконуючого обов`язки начальника Остапенко Людмили Олексіївни, яка діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Полтавської області, уповноважує головного спеціаліста відділу правової та договірної роботи юридичного управління Купку Наталію Володимирівну, представляти ГУ Держгеокадастру у Полтавської області, зокрема, в апеляційних господарських судах, з усіма правами, що передбачені законом.

При цьому до апеляційної скарги не додано жодного документа (як-от трудового договору (контракту), посадової інструкції), який би засвідчував можливість підписанта діяти від імені позивача за правилами самопредставництва останнього, як і немає підтвердження того, що підписант є адвокатом.

Колегія суддів зазначає, що ст. 58 ГПК України передбачає за правилами самопредставництва можливість участі юридичної особи у справі через її працівника. Однак він має бути уповноваженим діяти від імені цієї особи або за законом, або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом). А підписант не надав суду ніяких підтверджень того, що коло його трудових (посадових) обов`язків охоплювало можливість діяти від імені ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у суді за правилами самопредставництва.

Крім того, вищенаведена довіреність видана в.о. начальника Людмилою Остапенко. Проте, до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів на підтвердження повноважень вказаної особи на видачу відповідної довіреності від імені юридичної особи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 1 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

2. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп.2 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Ставка судового збору з апеляційних скарг на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (пп. 4 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Отже, враховуючи, що позивачем заявлено три немайнові вимоги розмір судового збору за подання апеляційної скарги складає 10215 грн.

Проте, матеріали апеляційної скарги не містять доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

3. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно ст. 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

До матеріалів апеляційної скарги, в якості доказів направлення апеляційної скарги учасникам справи додані копії накладних Укрпошта, які були надані у незасвідченому вигляді.

Положеннями ст. 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Оскільки поштові накладні в порушення ст. 91 ГПК України незасвідчені належним чином, вони не можуть вважатися доказами у справі. Окрім того, заявником не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналу вказаного письмового доказу.

Крім того, заявником не додано доказів надіслання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів саме листом з описом вкладення, що не дає можливість ідентифікувати, які саме документи були направлені іншим учасникам справи.

Таким чином, до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів надіслання апеляційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Крім того, з огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Східного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційний господарський суд вважає за необхідне витребувати матеріали даної справи у суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області залишити без руху.

2. Встановити Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом надання доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (10215 грн.), а також надіслання сторонам копії цієї скарги і доданих до неї документів.

3. Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

4. Витребувати у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/868/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.О. Крестьянінов