РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.12.2022Справа № 910/18502/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Старовойтова Є. А., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київстар" (вул. Дегтярівська, буд. 53, місто Київ, 03113, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС" (вул. Льва Толстого, буд. 33, офіс 75, )

про стягнення 576 237, 86 грн,

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київстар" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС" (далі - відповідач) про стягнення 576 237,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання телекомунікаційних послуг №1-619/20 від 01.04.2020 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 541 389, 57 грн, а також обов`язок сплатити на користь позивача 7 831, 61 грн 3% річних та 27 016, 68 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13.12.2021 до відділу діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС" надійшла заява про продовження строку для подання відзиву та зупинення провадження у справі.

13.12.2021 до відділу діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС" також надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи №910/18502/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2021 постановлено справу №910/18502/21 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.01.2022.

28.12.2021 до загального відділу діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про витребування оригіналів електронних доказів.

31.12.2021 до загального відділу діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, з посиланням на ті підстави, що матеріали справи не містять доказів замовлення відповідачем послуг на суму 576 237, 86 грн, крім цього відповідач зазначає, що паперові копії замовлень від імені відповідача підписані саме Логозинською Л.О., незаконний доступ до електронного підпису якої мала Щербина Н.І., означені обставини є предметом розгляду справи №759/11612/21, з огляду на що провадження у даній підлягає зупиненню, також вимоги позивача щодо стягнення пені не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Разом з відзивом відповідачем заявлено клопотання про витребування доказів.

18.01.2022 до загального відділу діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Київстар" надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 541 389, 57 грн підтверджується рахунками, довідкою щодо надходження грошових коштів, а також актом звірки взаєморозрахунків, обставини, досліджувані у справі №759/11612/21 жодним чином не стосуються питання невиконання відповідачем умов договору про надання телекомунікаційних послуг та оплати наданих послуг, пеня за прострочення відповідачем розрахунків, нарахована правомірно, а розрахунки є вірними.

19.01.2022 на електронну пошту суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка раніше надійшла до відділу діловодства суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2022 підготовче засідання відкладено на 09.02.2022.

08.02.2022 до відділу діловодства суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС" подано заперечення проти відповіді на відзив, у яких відповідач зазначає, що не заперечує щодо існування між ним та позивачем договірних відносин, однак спростовує факт надання послуг за спірним договором, відповідачем замовлено послуги на загальну суму 180 000, 00 грн, а не на 2 220 000, 00 грн, надані позивачем акти звірки взаєморозрахунків та рахунки не є доказами існування заборгованості відповідача, вимоги щодо стягнення пені не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

09.02.2022 до відділу діловодства суду представником позивача подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

У судовому засіданні 09.02.2022 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Так, приписами пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана норма встановлює обов`язок господарського суду зупинити провадження у справі. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Відповідач, вказуючи про необхідність зупинення провадження у даній справі, зауважує на тому, що у Солом`янському районному суді міста Києва перебуває кримінальне провадження №0004372 від 24.11.2020 (єдиний унікальний номер №759/11612/21), у якій надається правова оцінка діям працівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС" Щербини Н.І., що не є тим випадком, який передбачений пунктом 5 частиною 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2022 частково задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС" про витребування доказів, витребувано у АТ "Міжнародний резервний банк", АТ "Перший український міжнародний банк", АТ Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" банківські виписки по рахунках ТОВ "ЛІДМАСТЕРС".

У підготовчому засіданні 09.02.2022 судом оголошено перерву до 02.03.2022.

Підготовче засідання, призначене на 02.03.2022, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці.

29.03.2022 до відділу діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Київстар" надійшла відповідь на заперечення проти відповіді на відзив, у якій позивач зазначає, що Умови надання телекомунікаційних послуг складені у повній відповідності до законодавства, відповідач з квітня 2020 року про будь-яку незгоду з ними не повідомляв, позивачем підтверджено вартість надання послуг документами, які містяться в матеріалах справи, договором не передбачено обов`язку позивача направляти відповідачу рахунки на оплату, долучені позивачем до матеріалів справи довідки (банківські виписки) є належними та допустимими доказами.

05.04.2022 до відділу діловодства суду на виконання вимог ухвали суду від 09.02.2022 від АТ "Перший український міжнародний банк" надійшли витребувані докази.

20.05.2022 до відділу діловодства суду на виконання вимог ухвали суду від 09.02.2022 від АТ "Міжнародний резервний банк" надійшли витребувані докази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 підготовче засідання призначено на 06.07.2022.

23.06.2022 до відділу діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС" надійшли заперечення проти долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 підготовче засідання відкладено на 10.08.2022.

Підготовче засідання, призначене на 10.08.2022, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 підготовче засідання призначено на 14.09.2022.

12.08.2022 до відділу діловодства суду на виконання вимог ухвали суду від 09.02.2022 від АТ Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" надійшли витребувані докази.

У підготовчому засіданні 14.09.2022 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 21.09.2022.

14.09.2022 до відділу діловодства суду від позивача надійшли пояснення щодо заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС" проти долучення доказів до матеріалів справи.

14.09.2022 до відділу діловодства суду від позивача надійшли пояснення щодо витребуваних виписок з банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС".

У підготовчому засіданні 21.09.2022 представником позивача подано додаткове пояснення щодо витребуваної виписки з банківського рахунку ТОВ "ЛІДМАСТЕРС".

У підготовчому засіданні 21.09.2022 судом оголошено перерву до 05.10.2022.

У підготовчому засіданні 05.10.2022 представником відповідача подано письмові пояснення у справі.

У підготовчому засіданні 05.10.2022 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи №910/18502/21 до розгляду по суті на 26.10.2022.

Розгляд справи по суті, призначений на 26.10.2022, не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2022 підготовче засідання призначено на 09.11.2022.

02.11.2022 до відділу діловодства суду представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без руху.

У судовому засіданні 09.11.2022 судом оголошено перерву розгляду справи по суті на 30.11.2022.

30.11.2022 до відділу діловодства суду представником позивача подано заяву про виправлення описки, у якій зазначено, що при підготовці позовної заяви в її тексті було допущено описку, яка може вплинути на коректність рішення у справі, а саме: у прохальній частині сума стягнення 34 848, 29 грн помилково іменована пенею, хоча таку суму складають інфляційні нарахування та 3% річних, як це відображено у доданому до позовної заяви розрахунку.

У судовому засідання 30.11.2022 судом оголошено перерву розгляду справи по суті до 01.12.2022.

У судовому засіданні 01.12.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, в свою чергу представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити.

У судовому засіданні 01.12.2022 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2020 між Приватним акціонерним товариством "Київстар" (далі - оператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС" (далі - абонент) підписано договір №1-619/20 про надання телекомунікаційних послуг (далі - угода), за умовами п. 1 якого оператор зобов`язується надавати абоненту телекомунікаційні послуги, що вказані у замовленнях (далі - послуги), а абонент зобов`язується їх оплатити.

Перелік, обсяг послуг (у тому числі додаткових послуг оператора), технічні та організаційні умови їх надання зазначаються у замовленні. Окремі додаткові послуги оператора абонент може замовляти самостійно. Порядок замовлення додаткових послуг оператора визначається оператором у описі відповідної додаткової послуги оператора (п. 2 угоди).

У разі якщо відповідне замовлення передбачає необхідність виконання оператором інсталяційних робіт, абонент зобов`язаний прийняти виконані інсталяційні роботи та оплатити їх у порядку, визначеному таким замовленням. У разі, якщо відповідно до замовлення оплата інсталяційних робіт має бути здійснена до моменту їх виконання, оператор має право не виконувати інсталяційні роботи до моменту їх оплати абонентом. Після закінчення виконання інсталяційних робіт оператор зобов`язаний надати абоненту документ, що фіксує прийняття виконаних робіт абонентом, а абонент протягом 3 робочих днів з дати передання йому зазначеного документа повинен перевірити якість виконаних інсталяційних робіт і передати один примірник підписаного документу оператору або, у випадку неякісного виконання інсталяційних робіт, надати оператору мотивовану відмову від його підписання. У разі не надання абонентом оператору підписаного документу або мотивованої відмови протягом вказаного 3-денного строку, інсталяційні роботи вважаються прийнятими абонентом без зауважень на третій день після дати передання абоненту документу, що фіксує прийняття виконаних інсталяційних робіт. У разі, якщо такий документ з різних причин не буде підписано, проте абонент здійснить оплату першого періодичного платежу за відповідну послугу, виконання інсталяційних робіт також буде вважатися прийнятим абонентом. Прийняття абонентом виконаних оператором інсталяційних робіт може бути здійснено іншим чином - у такому випадку оператор повинен повідомити абонента про порядок такого прийняття (п. 3 угоди).

Оплата наданих послуг здійснюється на умовах наступної оплати: до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом. Розрахунковим періодом за договором є місяць (з 1-го по останнє число календарного місяця). Інформацію про належну до оплати суму абонент отримує у рахунку на оплату, що надсилається абоненту оператором до 10 числа місяця наступного за розрахунковим періодом за адресою, що вказана у відповідному замовленні. У разі, якщо абонент не отримає рахунок на оплату до 15 числа місяця наступного за розрахунковим періодом, інформацію про належну до сплати суму він може отримати за допомогою Системи самообслуговування та, у разі потреби, отримати у найближчому Центрі обслуговування абонентів рахунок на оплату (п. 4 угоди).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом чотирьох років. Строк дії договору кожного разу продовжується на 1 рік, за умови, якщо до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не направить іншій стороні повідомлення у письмовій формі про припинення договору (п. 6 угоди).

Будь-які зміни та доповнення до договору вносяться за письмовою згодою сторін, за виключенням випадків зміни тарифів та/або умов надання послуг, які можуть змінюватися оператором у односторонньому порядку, а також випадків зміни реквізитів будь-якої зі сторін (п. 8 угоди).

До договору додаються: замовлення, що укладаються на підставі договору (п.п. 11.1. п. 11 угоди).

01.04.2020 сторонами підписано Замовлення №1 до договору №1-619/20 від 01.04.2020: 1. Тип замовлення: модифікація. 2.1. особовий рахунок: НОМЕР_1 . 2.2. Код . 2.3. Найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС"; 3.1. Основна послуга: розсилка sms повідомлень; 3.2. Тарифний план/пакет послуг: Звонковий центр/рассылка сообщений SMS 50000, 00 грн. Без ПДВ; 3.3. Текст sms повідомлення: інформування клієнтів компанії про послуги/зміни/акції; 4.1 вартість послуг: вартість інсталяційних робіт 120. 00 грн з ПДВ, абонентська плата за місяць 60 000, 00 грн з ПДВ.

Додатком №1 від 01.05.2020 до договору №1-619/20 від 01.04.2020 сторони погодили додаткові умови надання послуги комерційного контакт-центру смс-розсилка.

29.05.2020 сторонами підписано Замовлення №2 до договору №1-619/20 від 01.04.2020: 1. Тип замовлення: нова послуга. 2.1. особовий рахунок: . 2.2. Код . 2.3. Найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС"; 3.1. Основна послуга: розсилка sms повідомлень; 3.2. Тарифний план/пакет послуг: Звонковий центр/рассылка сообщений SMS 50000, 00 грн. Без ПДВ; 3.3. Текст sms повідомлення: інформування клієнтів компанії про послуги/зміни/акції; 4.1 вартість послуг: вартість інсталяційних робіт 120. 00 грн з ПДВ, абонентська плата за місяць 60 000, 00 грн з ПДВ.

Також, 29.05.2020 сторонами підписано Замовлення №2 до договору №1-619/20 від 01.04.2020: 1. Тип замовлення: нова послуга. 2.1. особовий рахунок: . 2.2. Код . 2.3. Найменування: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС"; 3.1. Основна послуга: розсилка sms повідомлень; 3.2. Тарифний план/пакет послуг: Звонковий центр/рассылка сообщений SMS 50000, 00 грн. Без ПДВ; 3.3. Текст sms повідомлення: інформування клієнтів компанії про послуги/зміни/акції; 4.1 вартість послуг: вартість інсталяційних робіт 120. 00 грн з ПДВ, абонентська плата за місяць 60 000, 00 грн з ПДВ.

Додатком №1 до Замовлення №2 до договору №1-619/20 від 01.04.2020 сторони погодили додаткові умови надання послуги комерційного контакт-центру смс-розсилка.

Угода, замовлення та додатки до договору були складені та підписані сторонами за допомогою системи електронного документообігу Star.Docs https://stardocs.kyivstar.ua/, порядок застосування якої передбачений наказами керівника (президента) Приватного акціонерного товариства "Київстар": №315 від 30.12.2016, №118 від 24.05.2017, №247 від 20.11.2018, №176-ОД/Н від 22.10.2019, №202-ОД/Н від 22.11.2019, №385 від 30.12.2016.

Відповідно до ч. 1, 3 ст 207 Цивільного кодексу України вимоги до письмової форми правочину правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Так, позивач зазначає, що протягом періоду з 01.04.2020 по 31.05.2021 згідно замовлень відповідача №1 від 01.04.2020, №2; №2 від 29.05.2020 ним надано телекомунікаційні послуги на загальну суму 2 220 000, 00 грн, на підставі чого відповідачу виставлені рахунки-фактури №600229898 від 30.04.2020; №601735727 від 31.05.2020; №603230962 від 30.06.2020; №606320631 від 31.07.2020; №607889639 від 31.08.2020; №609464083 від 30.09.2020; №611071595 від 31.10.2020; №612711948 від 30.11.2020; №614387994 від 31.12.2020; №616098429 від 31.01.2021; №617789333 від 28.02.2021; №604776072 від 31.03.2021; №606531045 від 30.04.2021; №607200995 від 31.05.2021; №603240419 від 30.06.2020; №606321021 від 31.07.2020; №607890029 від 31.08.2020; №609464473 від 30.09.2020; №611071985 від 31.10.2020; №612712338 від 30.11.2020; №614388384 від 31.12.2020; №616098740 від 31.01.2021; №617789644 від 28.02.2021; №604776383 від 31.03.2021; №606531355 від 30.04.2021; №607201305 від 31.05.2021.

Втім, відповідач своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати наданих телекомунікаційних послуг належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 541 389, 57 грн, яка складається з 307 908, 96 грн боргу по особовому рахунку № (рахунок-фактура №614387994 від 31.12.2020) та 233 480, 61 грн по особовому рахунку № НОМЕР_2 (рахунок-фактура №614388384 від 31.12.2020), що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач же заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що послуги за договором №1-619/20 від 01.04.2020 у спірні періоди позивачем не надавались, при цьому належних та допустимих доказів їх надання під час розгляду справи позивачем не надано.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто, а замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Правова основна діяльність у сфері телекомунікацій, права, обов`язки та засади відповідальності фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у даній діяльності або користуються телекомунікаційними послугами врегульовані нормами Закону України "Про телекомунікації", чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства.

Умови надання телекомунікаційних послуг:

1) укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації;

2) оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Приписами пункту 5 частини 1 статті 33 "Про телекомунікації" встановлено, що споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема, виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

У відповідності до пункту 16 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 із змінами та доповненнями (далі - правила) надання послуг здійснюється на замовлення споживача на підставі укладеного договору.

Договором про надання послуг є правочин, укладений між споживачем і оператором, провайдером, за яким оператор, провайдер зобов`язується на замовлення споживача надавати послуги, а споживач - їх оплачувати (якщо інше не передбачено договором) (п. 3 правил).

Пунктом 72 правил передбачено, що розрахунки за отримані послуги на умовах наступної оплати здійснюються шляхом надсилання на адресу абонента рахунків або в інший спосіб відповідно до законодавства та договору. У разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду. Плата вноситься після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не встановлено договором відповідно до законодавства.

Оператор, провайдер має право визначати рівень заборгованості абонента з оплати послуг та/або суму ліміту для надання послуг на умовах наступної оплати, у разі перевищення якої скорочується перелік послуг чи припиняється їх надання.

У разі коли договором визначено граничну суму, на яку можуть бути надані послуги на умовах наступної оплати, оператор, провайдер зобов`язаний попередньо повідомити абонента про досягнення такої суми.

У разі несвоєчасної оплати за надані оператором, провайдером послуги абонент сплачує пеню, яка обчислюється виходячи з вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Сплата абонентом пені, правомірне скорочення переліку послуг чи припинення їх надання не звільняє абонента від обов`язку оплатити надані йому послуги.

Згідно пункту 2.4.2. умов договір з корпоративним абонентом складається з наступної сукупності документів: договору та замовлення, що укладені сторонами у письмовій формі, цих умов, Політики справедливого користування послугами компанії, розміщеної за посиланням https://kyivstar.ua/uk/about/important_data, а також фактично обраних (шляхом надання згоди в установленому законодавством порядку) абонентом тарифних планів для контрактних абонентів (для рухомого (мобільного) зв`язку) та умов окремих додаткових послуг оператора. Договір з корпоративним абонентом вважається укладеним у момент його підписання сторонами.

Відповідно до п. 3.1.8. умов абонент зобов`язаний своєчасно оплачувати інсталяційні роботи (якщо такі виконуються) та послуги згідно зі встановленим в умовах або у договорі порядком розрахунків.

Пунктом 4.2.6. умов передбачено право оператора встановлювати нові тарифні плани, плату за окремі послуги, скасовувати або змінювати тарифні плани (у тому числі поетапно за умови технічної неможливості одночасного переведення усіх абонентів з одного тарифного плану на іншій) чи плату за окремі послуги. Погоджена у замовленні вартість інсталяційних робіт не може бути змінена оператором без згоди абонента;

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями частин 1 - 3 статті 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Положенням ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, уклавши з позивачем договір про надання телекомунікаціних послуг та підписавши замовлення до нього, відповідач зобов`язався здійснювати оплату наданих послуг до 20 числа місяця наступного за розрахунковим періодом (один місяць) за вартістю, визначеною у замовленнях.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за вказаним договором також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення оператором умов договору у спірні періоди.

Втім, як встановлено судом, відповідач, у встановлені строки, оплату наданих послуг належним чином не здійснив, що, зокрема, підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками.

Тоді як, частина 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи факт надання позивачем узгоджених послуг та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати прийнятих послуг, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення боргу в розмірі 541 389, 57 грн.

Приписами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення оплати наданих телекомунікаційних послуг, позивачем нараховано та заявлено до стягнення за період з 20.01.2021 до 14.07.2021 інфляційні втрати у розмірі 27 016, 68 грн та 3% річних у розмірі 7 831, 61 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат у межах заявленого періоду, суд дійшов висновку про те, що він є арифметично вірним, обґрунтованим та здійснений у відповідності до приписів чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов`язку з оплати наданих телекомунікаційних послуг.

Згідно з пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Київстар" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДМАСТЕРС" (вул. Льва Толстого, буд. 33, офіс 75, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Київстар" (вул. Дегтярівська, буд. 53, місто Київ, 03113, ) основну заборгованість у розмірі 541 389 (п`ятсот сорок одна тисяча триста вісімдесят дев`ять) грн 57 коп., інфляційні втрати у сумі 27 016 (двадцять сім тисяч шістнадцять) грн 68 коп., 3% річних у сумі 7 831 (сім тисяч вісімсот тридцять одна) грн 61 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 8 643 (вісім тисяч шістсот сорок три) грн 57 коп.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

У зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці підписання повного тексту рішення здійснюється після виходу судді з відпустки

Повний текст рішення складено та підписано 23.01.2023

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА