РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.12.2022Справа № 910/11989/22

За позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до Громадської організації «Табір всебічного розвитку «Профікемп»

про стягнення 262.802,10 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Мелконян Н.Г.

за участю представників сторін

від позивача Тараненко С.В., довіреність № 2290 від 20.12.2021

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

07.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Громадської організації «Табір всебічного розвитку «Профікемп» про стягнення 262.802,10 грн

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору № 1297/19/16-21 від 30.05.2021 в період з 01.06.2021 по 03.07.2021 позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 553.800 грн, що підтверджується актами надання послуг. За умовами п. 3.3 договору оплата послуг здійснюється в наступному порядку: 70% від вартості послуг замовник сплачує за 2 робочих дні до початку надання послуг, 30% від вартості послуг замовник сплачує в перший день надання послуг. Відповідачем здійснено часткову оплату послуг у розмірі 300.000,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань за договором у повному обсязі, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 262.802,10 грн, з яких 253.800,00 грн становить сума основного боргу, 7.667,04 грн інфляційних втрат та 1.335,06 грн 3% річних грн.

У позовній заяві позивач просив суд розглянути справу з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 відкрито провадження у справі № 910/11989/22 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання призначено на 06.12.2022.

Даною ухвалою зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 14.11.2022 було 15.11.2022 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 090 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03040, м. Київ, вул. Стельмаха, 8, кв. 36, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою від 14.11.2022 (номер відправлення 090) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату.

З роздруківки з офіційного сайту АТ «Укрпошта» в мережі Інтернет за трек-кодом № 090 вбачається, що відправлення не вручене під час доставки 18.11.2022 та 20.12.2022 повернуто за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з п. 3 ст. 212 Цивільного кодексу України якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

З огляду на викладене, день (18.11.2022) невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні 06.12.2022 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 06.12.2022 не з`явився.

06.12.2022 в судовому засіданні відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 20.12.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 відповідача викликано у судове засідання, що відбудеться 20.12.2022. Дану ухвалу направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 053 за адресою, що наведена вище.

Проте, конверт разом з ухвалою від 06.12.2022 (номер відправлення 053) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідач в судове засідання 20.12.2022 не з`явився. Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 14.11.2022 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 20.12.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.05.2021 між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (виконавець, позивач) та Громадською організацією «Табір всебічного розвитку «Профікемп» (замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг № 1297/19/16-21 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору за цим договором виконавець приймає н себе зобов`язання з надання замовнику комплексу послуг (далі послуги) з організації проведення заходу, що відбудеться з 1 червня по 3 липня 2021 року (далі захід) в приміщеннях санаторію-профілакторію «Хвиля» за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 1-Д, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити ці послуги.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач в порушення умов договору не сплатив вартість наданих послуг у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 253.800,00 грн а за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано 7.667,04 грн інфляційних втрат та 1.335,06 грн 3% річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 5.1 договору він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.07.2021. Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України сторони встановили, що умови договору можуть застосовуватися до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Відповідно до п. 3.1 договору орієнтовна вартість послуг за цим договором (1-ша зміна 30 осіб на 10 днів 180.000,00 грн; 2-га зміна 40 осіб на 10 днів 240.000,00 грн; 3-тя зміна 40 осіб на 12 днів 288.000,00 грн) становить 708.000,00 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 118.000,00 грн.

Згідно з п. 3.2 договору вартість одного дня прибування в санаторії-профілакторії «Хвиля» для однієї особи становить 600,00 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 100.00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно з п. 3.5 договору факт надання послуг, обумовлених договором, підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг (далі - акт), підписаним уповноваженими представниками сторін. Замовник зобов`язується підписати наданий виконавцем у двох примірниках акт та один примірник повернути виконавцю, або надати виконавцю письмову мотивовану відмову від його підписання протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання акту. У разі невиконання цих умов у зазначений строк, послуги вважаються наданими виконавцем належним чином та прийняті замовником і підлягають оплаті.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 300.000,00 грн, що підтверджується наступними актами надання послуг, що підписані та скріплені печатками обох сторін

№ 8001715 від 30.06.2021 на суму 215.000,00 грн (комплекс послуг за період з 01 по 20 червня 2021 року);

№ 8001716 від 30.06.2021 на суму 85.000,00 грн (комплекс послуг за період з 01 по 20 червня 2021 року).

Також позивачем подано акт надання послуг № 8002083 від 16.08.2021 на суму 253.800,00 грн (комплекс послуг за період з 21 червня по 02 липня 2021 року), який з боку відповідача не підписаний.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що замовник здійснює розрахунок за послуги в наступному порядку:

70% від вартості послуг, зазначеної у п. 3.1 договору, замовник сплачує за 2 (два) робочих дні до дати початку надання послуг, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця;

30% від вартості послуг, зазначеної у п. 3.1 договору, замовник сплачує в перший день надання послуг, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснено оплату наданих послуг на загальну суму 300.000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 7 від 30.06.2021 на суму 85.000,00 грн та платіжним дорученням № 60 від 30.06.2021 на суму 215.000,00 грн.

Акт надання послуг № 8002083 від 16.08.2021 позивачем був 31.05.2022 надісланий відповідачу у двох екземплярах для підписання та подальшого повернення, що підтверджується фіскальним чеком № 0083 від 31.05.2022, накладною № 282 від 31.05.2022 та описом вкладення у цінний лист від 31.05.2022.

З роздруківки з офіційного сайту АТ «Укрпошта» в мережі Інтернет за трек-кодом № 282 вбачається, що відправлення не вручене під час доставки 07.06.2022 та 17.06.2022 повернуто за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

Слід зазначити, що матеріали справи не місять жодних доказів, що відповідачем пред`являлись претензії позивачу щодо розміру та якості наданих послуг за договором.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з вимогою № 1908/12/36/02-22 від 18.07.2022, в якій позивач вимагав сплатити заборгованість в розмірі 253.800,00 грн у семиденний строк з моменту одержання цієї вимоги. До вимоги додано акт надання послуг № 8002083 від 16.08.2021.

Дана вимога надіслана відповідачу 20.07.2022 рекомендованою кореспонденцією за № 347, що підтверджується фіскальним чеком № 0012 від 20.07.2022 та описом вкладення у цінний лист від 20.07.2022.

З роздруківки з офіційного сайту АТ «Укрпошта» в мережі Інтернет за трек-кодом № 347 вбачається, що відправлення не вручене під час доставки 25.07.2022 та 04.08.2022 повернуто за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

З огляду на викладене та в силу умов п. 3.5 договору послуги за актом надання послуг № 8002083 від 16.08.2021 на суму 253.800,00 грн вважаються наданими позивачем належним чином та прийнятими відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується, що в порушення умов договору не здійснено оплату наданих послуг на суму 253.800,00 грн, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у зазначеному розмірі.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті наданих послуг не подано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих послуг в розмірі 253.800,00 грн.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення зі сплати за надані послуги, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 7.667,04 грн інфляційних втрат та 1.335,06 грн 3% річних.

Згідно розрахунку, що наведений у позовній заяві позивач здійснює нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу 253.800,00 грн за період з 11.08.2022 по 13.10.2022. При цьому позивач прострочення обраховує виходячи з того, що вимогу про сплату заборгованості повернуто за зворотною адресою 04.08.2022 та те, що вимогою зобов`язано здійснити оплату протягом 7 (семи) днів з моменту одержання вимоги, відтак строк виконання зобов`язання сплив 11.08.2022.

Таке нарахування не є вірним, оскільки, як зазначено вище, повідомлення про неможливість вручення відправлення (вимоги про сплату боргу) поштовим відділенням зв`язку вчинено 25.07.2022. Більш того, умовами п. 3.3 договору визначені інші строки виконання грошового зобов`язання, які залежать від дати початку надання послуг.

Разом з цим, дана обставина (визначення пізнішого періоду прострочення) не впливає на протиправність заявлених позивачем вимог щодо періоду за який нараховуються інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Умовами договору інший розмір процентів не визначений.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 7.667,04 грн інфляційних втрат та 1.335,06 грн 3% річних (за обґрунтованими розрахунками позивача).

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Громадської організації «Табір всебічного розвитку «Профікемп» (03040, м. Київ, вул. Стельмаха, 8, кв. 36, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а, ) 253.800 (двісті п`ятдесят три тисячі вісімсот) грн 00 коп. боргу, 7.667 (сім тисяч шістсот шістдесят сім) грн 04 коп. інфляційних втрат, 1.335 (одна тисяча триста тридцять п`ять) грн 06 коп. 3% річних, 3.942 (три тисячі дев`ятсот сорок дві) грн 04 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 27.12.2022.

Суддя В.В.Сівакова