УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

28.12.2022Справа № 910/13775/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши заяву стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" (01054, місто Київ, вул. Богдана Хмельницького, 17/52, ПОВЕРХ 4, ) про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОДАРБУДМЕХАНІЗАЦІЯ" (04119, місто Київ, вул.Зоологічна, будинок 4А, офіс 139, ) про стягнення 8048,40 грн. боргу та 248,10 грн. судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОДАРБУДМЕХАНІЗАЦІЯ" про стягнення 8048,40 грн. боргу та 248,10 грн. судового збору.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п.п. 4 та 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, а також інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Разом з тим, вимоги частини третьої статті 150 ГПК України щодо додавання до заяви про видачу судового наказу копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, мають імперативний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Наразі, як встановлено судом, в обґрунтування заяви про видачу судового наказу заявник зазначає про нездійснення ТОВ "ЕНЕРГОДАРБУДМЕХАНІЗАЦІЯ" оплати товару, поставленого заявником, на оплату якого стягувачем виставлено рахунок № 5316 від 18.06.2021 року на суму 8048,40 грн., що, за твердженням заявника призвело до виникнення у боржника заборгованості в розмірі вартості товару.

При цьому, заявник у поданій заяві зазначив, що між сторонами у спрощений спосіб за усними домовленостями було укладено договір поставки товару, на виконання якого заявником згідно рахунку № 5316 від 18.06.2021 року здійснено відповідну поставку товару на суму 8048,40 грн.

Як вбачається із матеріалів заяви про видачу судового наказу, заявник звернувся із вимогою про стягнення заборгованості не надавши суду укладеного між сторонами письмового договору, в тому числі в електронній формі.

Отже, заявлені вимоги ТОВ "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" не відповідають засадам наказного провадження.

Також судом враховано, що для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, без розгляду справи по суті на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів, які підтверджують безспірність таких вимог. З цією метою, насамперед, необхідно перевірити наявність обставин щодо факту виникнення та настання строку виконання боржником зобов`язання.

Наразі, як встановлено судом, на підтвердження обставин виникнення заборгованості та її розміру заявником не надано жодних доказів здійснення поставки товару, позаяк в обґрунтування своїх вимог ТОВ "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" надає тільки акт звіряння станом на 30.06.2022 року, підписаний сторонами, та рахунок.

Таким чином, за висновками суду заявлена до стягнення сума у розмірі 8048,40 грн. боргу з оплати поставленого товару є непідтвердженою та оскільки з матеріалів заяви не вбачається наявності обставин неоплати товару саме на вказану суму, позаяк виходячи зі змісту наданих доказів суд позбавлений можливості визначити підстави та документальне обґрунтування виникнення залишку вартості неоплаченого товару, поставленого боржнику саме у заявленому розмірі.

Частиною 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 1 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст.150 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 152 ГПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що в даному випадку вимоги заявника не можуть бути розглянуті судом в порядку наказного провадження, оскільки в матеріалах заяви відсутній договір, укладений в письмовій формі, а під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Водночас, при розгляді вимог заявника суду необхідно встановити факт укладення між сторонами договору у спрощений спосіб, що є неможливим при розгляді заяви у наказному провадженні.

Окрім цього в ч.1 ст. 148 ГПК України не міститься вказівки про можливість видачі судового наказу про стягнення коштів за договором, укладеним у спрощений спосіб.

При цьому стягувачем не надані відповідні докази, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги в сумі 8048,40 грн.

За таких обставин, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог, передбачених ст. 148 ГПК України, до заяви не додано копії письмового договору, укладеного між сторонами, а також зміст заяви не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, а саме ст. 150 ГПК України, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОДАРБУДМЕХАНІЗАЦІЯ" про стягнення 8048,40 грн. боргу на підставі п.п. 1, 3 ч.1 ст.152 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, 152-155 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" у видачі наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОДАРБУДМЕХАНІЗАЦІЯ" про стягнення 8048,40 грн. грн. боргу та 248,10 грн. судового збору.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 28.12.2022 року та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон