ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2022 р. Справа№ 910/2116/21 (910/17951/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Грека Б.М.

Полякова Б.М.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників справи:

від ПАТ «АБ «Укргазбанк»: Приходько Т.П. - за наказом № 210-П від 14.04.2021;

від ТОВ «Ріо Фін»: Єлисеєв Є.В. - за ордером № 1269323 від 25.08.2022;

від ТОВ «Інвестгарант»: Поліщук Р.М. - відповідно до виписки з ЄДРПОУ;

інші представники учасників справи: не з`явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21) (суддя Омельченко Л.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант»

до 1) Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс»

2) Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк»

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест»

4) Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін»

5) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестпальм»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубнича Ольга Василівна

2) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна

3) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитрій Олегович

4) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна

5) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Іннеса Володимирівна

6) розпорядник майна Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» арбітражний керуючий Беркут Максим Сергійович

про визнання правочинів недійсними

у межах справи № 910/2116/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін»

до Приватного акціонерного товариства Автомобільна компанія «Укртранс»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

04.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс» (надалі - відповідач-1), Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» (надалі - відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» (надалі - відповідач-3), Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестпальм» (надалі - відповідач-4) про:

- визнання недійсним Іпотечного договору, посвідченого 27.06.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (далі - КМНО) Голубничою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1980 (з урахуванням Договорів про внесення змін до іпотечного договору № 3021 від 22.09.2008 (дублікат), № 3054 від 25.09.2008, № 3620 від 28.11.2008, №1498 від 16.06.2011, № 2661 від 29.07.2012, № 1943 від 23.08.2012) в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру №75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави від 19.06.2015, укладений між ПАТ «АКБ Київ» та ПАТ АБ «Укргазбанк», посвідчений приватним нотаріусом КМНО Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі № 3060, в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20.02.2019, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Осипенко Д.О., та зареєстрованого в реєстрі № 873 в частині майнових прав на квартиру №75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 30.04.2019, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Козаєвою Н.М., та зареєстрованого в реєстрі № 2098, укладений між ТОВ «ФК Реверс Інвест» та ТОВ «Ріо Фін», в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу квартири 18.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 219, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Тверською І. В., щодо квартири № 75по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

На обґрунтування позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» зазначає, що останнє виконало свої зобов`язання за інвестиційним договором № 5 та сплатило кошти, забудовник (ПАТ «Автомобільна компанія «Укратранс») відповідно втратив право розпоряджатись об`єктом інвестування - квартирою №75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві, а тому не могли бути укладеними Іпотечний договір, посвідчений 27.06.2008 приватний нотаріусом КМНО Голубничою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1980 (з урахуванням Договорів про внесення змін до Іпотечного договору № 3021 від 22.09.2008 (дублікат), № 3054 від 25.09.2008, № 3620 від 28.11.2008, № 1496 від 16.06.2011, № 2661 від 29.07.2012, № 1943 від 23.08.2012) - в частині квартири №75. Таким чином, оскільки дані договори укладені в порушення діючого законодавства, позивач вбачає наявність підстав для визнання їх недійсними в частині квартири №75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21) позов задоволено, окрім того:

- визнано недійсним Іпотечний договір, укладений між Акціонерним комерційним банком «Київ» та Відкритим акціонерним товариством «Автомобільна компанія «Укртранс», посвідчений 27.06.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. (з урахуванням Договорів про внесення змін до іпотечного договору № 3021 від 22.09.2008, № 3054 від 25.09.2008, № 3620 від 28.11.2008, № 1496 від 16.06.2011, № 2661 від 29.07.2011, № 1943 від 23.08.2012) та зареєстрований в реєстрі за № 1980, в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави від 19.06.2015, укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3060, в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 20.02.2019, укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстрований в реєстрі за № 873, в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 30.04.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2098, в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві;

- визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири від 18.06.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТПАЛЬМ», зареєстрований в реєстрі за № 219, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Тверською І.В., щодо квартири № 75 по вул. Діловій, 2Б у м. Києві.

Судове рішення прийнято з посиланням на приписи ст.ст. 2, 12-14, 73-79, 86, 123, 129, 232-233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), ст. 179, Господарського кодексу України (надалі - ГК України), ст.ст. 11, 16, 190, 203, 204, 256, 257, 261, 316, 317, 319, 328, 215, 509, 512, 513, 514, 516, 517, 572, 575, 576, 627, 628, 837, 838, 875, 1046, 1077, 1078 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та мотивовано тим, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» набуло право власності на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2-Б у м. Києві на підставі Договору № 5 (про інвестування у житлове будівництво) від 26.12.2005 (враховуючи усі додаткові угоди до Договору № 5), укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест», то передача Відкритим акціонерним товариством «АК «Укртранс» майнових прав на квартиру № 75 в іпотеку на підставі іпотечного договору, укладеного з Акціонерним комерційним банком «Київ» 27.06.2008, є неправомірною.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21).

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що передача ПрАТ «Укртранс» майнових прав, зокрема на квартиру №75, в іпотеку за умовами Договору іпотеки відповідала як вимогам ЦК України так і вимогам спеціального Закону, що регулює питання іпотеки, а саме статті 5 Закону України «Про іпотеку». А тому, підстав, визначених ч. 1 ст. 215 ЦК України, для визнання Договору іпотеки недійсним в частині квартири №75 немає.

Скаржник вважає, що договір іпотеки не порушив жодних прав позивача, оскільки між позивачем та ПрАТ «АК «Укртранс» ніколи не існувало правового зв`язку, порушення якого, могло б ініціювати виникнення підстави для визнання такого договору недійсним.

Виходячи з вищезазначеного, Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» звертає увагу суду, що оскільки відсутні підстави для визнання недійсним Договору іпотеки, то, відповідно, відсутні і підстави для задоволення похідних вимог щодо визнання недійсними інших договорів.

Окрім того, в апеляційній скарзі скаржником було викладено, що строк позовної давності на звернення до суду в частині вимоги про визнання недійсним Договору іпотеки, а також вимоги (похідної) - визнання недійсним Договору відступлення в частині майнових прав на квартиру №75, є пропущеним позивачем без поважних причин.

Також, не погодившись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21).

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав недійсними договори про внесення змін до Іпотечного договору від 25.07.2008 за реєстровим №3620, від 29.07.2011 за реєстровим №2661, від 23.08.2012 за реєстровим №1943, які взагалі не стосуються майнових прав на квартиру №75, що свідчить про формальний підхід до розгляду справи.

Окрім того, скаржник звертає увагу суду, що під час посвідчення Іпотечного договору №1980 та Договору про внесення змін до нього ВАТ АК «Укртранс» як Іпотекодавцем на виконання вимог актів цивільного законодавства були подані документи, які підтверджують майнові права на квартиру №75, що спростовує набуття ТОВ «Інвестгарант» майнових прав на квартиру №75.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» зводяться до того, що оскільки позивач не придбавав майнові права у забудовника, а також якщо врахувати, що позивач все ж таки придбав майнові права, то враховуючи їх природу (моментом виникнення майнових прав, а саме суб`єктивних прав учасників правовідносин, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням майном, є момент набуття права власності, то у межах даних спірних правовідносин відсутні підстави для визнання оспорюваних правочинів недійсними, так і підстави для визнання порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу позивача, оскільки оспорюваними правочинами не порушенні його права або інтереси позивача саме на момент їх вчинення.

До того ж як зазначає скаржник, позивачем не доведено, що ним придбані майнові права або інші у ВАТ «Укртранс» та останнє не мало право передавати в іпотеку майнові права на квартиру №75.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Учасники справи відзиву на апеляційні скарги не надали, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2022 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Поляков Б.М.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2022 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21) витребувано з Господарського суду міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» до Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс»; Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестпальм» про визнання правочинів недійсними. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/2116/21 (910/17951/21) до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/2116/21 (910/17951/21).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21) витребувано з Господарського суду міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» до Приватного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Укртранс»; Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестпальм» про визнання правочинів недійсними. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21) до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/2116/21 (910/17951/21).

26.09.2022 від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/2116/21 (910/17951/21) до Північного апеляційного господарського суду.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3032/22 від 03.10.2022 у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/2116/21(910/17951/21).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2022 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Поляков Б.М.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 03.10.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21) клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21); клопотання Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21); відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21); Об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21) в одне апеляційне провадження; розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/2116/21 (910/17951/21) призначено на 09.11.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21) розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21) призначено на14.12.2022.

Явка представників сторін

14.12.2022 у судове засідання з`явилися представники ПАТ «АБ «Укргазбанк», ТОВ «Ріо Фін», ТОВ «Інвестгарант».

Інші учасники справи у судове засідання 14.12.2022 не з`явилися; про час, місце та дату судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами ст. 120 ГПК України передбачено можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Слід зазначити, що копія ухвали Північного апеляційного господарського суду 10.11.2022 у справі №910/2116/21 (910/17951/21) була надіслана судом апеляційної інстанції на електрону адресу учасників справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування.

При цьому колегія суддів робить акцент на тому, що відповідно до приписів частин 6 та 7 статті 6 ГПК України: «Адвокати, реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку».

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 р. «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 р. «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційних скарг по суті за участю представників ПАТ «АБ «Укргазбанк», ТОВ «Ріо Фін», ТОВ «Інвестгарант».

Позиції учасників справи

14.12.2022 у судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив її задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21) скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог..

14.12.2022 у судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив її задовольнити а рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/2116/21 (910/17951/21) скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

14.12.2022 у судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2005 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест» (Товариство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» (Інвестор) було укладено інвестиційний договір (про інвестування у житлове будівництво) №5, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» (Інвестор) приймає участь у фінансуванні будівництва квартир у житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом на земельній ділянці, що розташована на розі вулиць Димитрова та А. Барбюса у Печерському р-ні м. Києва (надалі Об`єкт інвестування), Інвестор здійснює фінансування капітальних вкладень (інвестує) в житло, загальною площею 673,01 кв. м., що буде збудоване в майбутньому, за рахунок власних та залучених коштів, шляхом внесення їх на поточний рахунок Товариства.

Пунктом 1.4. Договору №5 передбачено, що внесення інвестицій на будівництво Об`єкту інвестування Інвестором надає йому право на отримання у власність площ квартир на умовах, визначених п. 1.2. та п. 1.3 цього договору.

Пунктом 4.1. Договору № 5 встановлено, що загальна вартість Об`єкта інвестування складає 3 232 373, 88 грн, в т.ч. ПДВ 538 728,98 грн.

Згідно пункту 4.2. за цим Договором Інвестор зобов`язується забезпечити фінансування будівництва Об`єкта інвестування протягом одного місяця з дати підписання цього договору.

Як слідує з платіжного доручення №113 від 27.12.2005 ТОВ «Інвестгарант» перерахувало на користь ТОВ «Регіон-Інвест» 3 232 373,88 грн з призначенням платежу: інвестування будівництва житла згідно інвестиційного договору № 5 від 26.12.2005, в т.ч. ПДВ 538 728,98 грн. Додатковими угодами № 1 від 17.10.2006, № 2 від 20.11.2007, № 3 від 10.10.2012 до Інвестиційного договору № 5 від 26.12.2005 вносилися зміни до характеристик Об`єкту інвестування, вказаного в пунктах 1.2.-1.3. Інвестиційного договору №5 від 26.12.2005.

Так, згідно додаткової угоди №3 від 10.10.2012 до Інвестиційного договору № 5 від 26.12.2005 на підставі Сертифіката серія КВ № 0 від 06.04.2012, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта, сторони прийшли до згоди внести зміни до характеристики Об`єкту інвестування згідно Інвестиційного договору №5 (про інвестування у житлове будівництво) від 26.12.2005, а саме: поштова адреса: місто Київ, вулиця Димитрова, 2-Б.

Відповідно до акту прийому-передачі від 15.04.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» прийняло зокрема квартиру № 75 у м. Києві по вул. Димитрова, 2Б, на 16-17 поверхах, кількість кімнат: 5, житлова площа 108,2 кв. м, загальна площа 186,8 кв.м.

Згідно довідки № 5 від 15.04.2013 про виконання умов Інвестиційного Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» виконало в повному обсязі умови Інвестиційного договору № 5 (про інвестування у житлове будівництво) від 26.12.2005. Перерахування коштів у сумі 3 232 373, 88 грн, в т.ч. ПДВ 538 728,98 грн відповідає повній вартості квартир № 75, 93, 113 та 121 в будинку за адресою: м. Київ, вул. Димитрова 2Б.

15.03.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру № 75 по вул. Діловій 2-Б у м. Києві загальною площею 186,8 кв. м (номер запису про право власності: 30773756) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 46041717 від 20.03.2019.

У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест» набуло майнові права на квартиру № 75 по вул. Діловій 2Б у м. Києві, загальною площею 186,8 кв. м, на підставі Договору № 7 про інвестування будівництва житла від 19.11.2003, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Автомобільна компанія «Укртранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест», Додаткової угоди до Договору № 7 про інвестування будівництва житла від 19.11.2003, укладеної 20.11.2003, Додаткової угоди № 1 від 15.11.2005, Додаткової угоди № 2 від 16.10.2006, Додаткової угоди № 3 від 19.11.2007, Додаткової угоди № 4 від 10.10.2012 до Договору № 7 про інвестування будівництва житла від 19.11.2003, Акту прийому-передачі введеного в експлуатацію Об`єкта (квартир) від 15.04.2013, Довідки вих. № 7/1 від 15.04.2013, виданої ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» в тому, що відповідно до умов Договору № 7 про інвестування будівництва житла від 19.11.2003, укладеного з ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс», ТОВ «Регіон-Інвест» виконало повністю умови договору, в результаті чого набуло право на отримання у власність об`єкта інвестування після введення будинку в експлуатацію.

12.09.2003 між Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією, КП «Печерськ-Інвест» та ВАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» було укладено договір № 315 участі в будівництві житлового будинку з вбудовано прибудованими приміщеннями та підземним гаражем (місцями для паркування машин) на розі вулиць Димитрова та А.Барбюса у Печерському районі м. Києва (далі житловий будинок за адресою Ділова 2Б).

У подальшому, 21 листопада 2007 року головою правління ВАТ «АК «Укртранс» та 29 листопада 2007 року заступником голови Печерської РДА у м. Києві до договору від 12.09.2003 № 315 затверджено перелік квартир в житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем (місцями для паркування машин) на розі вулиць Димитрова та А.Барбюса у Печерському районі м. Києва (далі житловий будинок за адресою Ділова 2Б), в якому визначено, що квартира № 75 (загальна площа 1 77,2 кв. м, житлова - 79,8 кв. м) резервується за ВАТ «АК «Укртранс».

27 квітня 2006 року між КП «Печерськ-Інвест» як замовник, ВАТ «АК «Укртранс» як Генеральний інвестор, Державним будівельним комбінатом Управління справами Верховної Ради України як Генеральний підрядник укладено договір підряду № 20р на будівництво житлового будинку на розі вулиць Димитрова та А.Барбюса у Печерському районі м. Києва.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача-2, відповідача-4 та позивача, обговоривши доводи апеляційних скарг, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, як встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, вищезазначені правочини та документи, укладені між ВАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» та ТОВ «Регіон-Інвест», а також правочини ТОВ «Інвестгарант» та реєстраційні дії є правомірними, у встановленому законом порядку не оспорювалися, не визнавалися недійсними, не скасовувалися, тощо.

Відповідно до частин 1-2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом норм статті 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом.

Окрім того, як встановлено судом, 14.06.2007 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» як Кредитор та Відкритим акціонерним товариством «Автомобільна компанія «Укртранс» як Позичальник, яке в подальшому змінило організаційно-правову форму на Приватне акціонерне товариство, укладено договір № 45/07 про надання кредиту у вигляді відновлюваної кредитної лінії (далі Кредитний договір №45/07).

З метою забезпечення належного виконання Позичальником (Іпотекодавцем) вимог Кредитодавця (Іпотекодержателя) між сторонами було укладено іпотечний договір від 27.06.2008, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В., та зареєстровано в реєстрі за № 1980.

Відповідно до пункту 1.3 Іпотечного договору, з урахуванням всіх змін, зокрема, що внесені договором про внесення змін від 16.06.2011, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В., та зареєстровано в реєстрі за № 1496, предметом іпотеки є майнові права на ряд квартир, серед яких № 75, загальною площею 177,2 кв м, житлова площа 79,8 кв м, у будинку, що будуються па земельній ділянці, розташованій на розі (на перетині) вулиць Димитрова (наразі вулиця Ділова) та Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва (далі квартира № 75).

Відповідно до п. 1.4. договору майнові права, які передаються в іпотеку за цим договором, належать іпотекодавцю на підставі договору № 315 участі в будівництві житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем на розі вулиць Димитрова та Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва від 12.09.2003, укладеного між Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією та Комунальним підприємством «Печерськ-Інвест», додатку № 2 до договору №315 від 12.09.2003, від 29.11.2007, договору підряду № 20р на будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем на розі вулиць Димитрова та Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва, укладеного 27.04.2006 між Комунальним підприємством «Печерськ-Інвест», ВАТ «АК «Укртранс», Державним будівельним комбінатом Управління справами Верховної ради України.

Згідно з п. 1.14 Іпотечного договору сторони дійшли згоди, що після завершення будівництва збудована нерухомість (квартири), майнові права на яку є предметом іпотеки за цим договором, продовжують бути предметом цього договору.

16.06.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. на підставі статті 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку із посвідченням Іпотечного договору № 1980 накладено заборону відчуження зазначених в договорі майнових прав, зокрема відповідно на квартиру 75 (зареєстровано в реєстрі за №1497).

Приписами ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення (ч. 1 ст. 576 ЦК України).

Статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

В подальшому, на підставі постанови Правління Національного банку України від 24.02.2015 №128 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.02.2015 № 39, яким з 25.02.2015 в Публічному акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний банк «Київ» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

19.06.2015 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» (неплатоспроможний банк за договором) та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укргазбанк» (приймаючий банк за договором) укладено договір про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, відповідно до умов якого неплатоспроможний банк передає, а приймаючий банк приймає активи неплатоспроможного банку та права вимоги за договорами забезпечення, перелік яких зазначено у реєстрах, які є додатками до цього договору.

При цьому, згідно пункту 1.2. договору про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, у зв`язку із прийняттям активів неплатоспроможного банку та прав вимоги за договорами забезпечення, приймаючий банк отримує у власність майно згідно з переліком, визначеним у реєстрі активних рахунків, реєстрі основних засобів, реєстрі нематеріальних активів та необоротних активів, реєстрі цінних паперів, реєстрі інших активів, що входять до складу реєстру активів, та одержує, включаючи, але не обмежуючись:

1.2.1. право вимагати від боржників неплатоспроможного банку за договорами про здійснення активних операцій, права вимоги за якими переходять відповідно до цього договору до приймаючого банку (далі - основні договори) належного та повного виконання всіх зобов`язань за основними договорами, включаючи сплату заборгованості за основними договорами, процентів за основними договорами, можливих комісій, неустойки, штрафних санкцій, відповідно до умов основних договорів;

1.2.2. право вимагати від боржників неплатоспроможного банку за договорами про забезпечення, права вимоги за якими переходять відповідно до цього договору до приймаючого банку (далі - договори забезпечення), належного та повного виконання всіх зобов`язань за цими договорами, включаючи, але не обмежуючись: право звернути стягнення на предмет застави за договорами забезпечення та за рахунок предмету застави задовольнити свої вимоги за основними договорами у повному обсязі, у разі невиконання боржниками за основними договорами зобов`язань за основними договорами та/або боржниками за договорами забезпечення зобов`язань за договорами забезпечення; право звернення до поручителя за договором поруки з вимогою про своєчасне та належне виконання основного договору, зокрема повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісій, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання осевого договору, якщо інше не встановлено договором поруки;

1.2.4. будь-які інші права, які має неплатоспроможний банк за активи, які передаються за цим договором та включені до реєстру активів.

У пункті 4.1. договору про передачу приймаючий банк з дня укладення сторонами цього договору та підписання акту приймання-передачі активів та зобов`язань набуває усіх прав та обов`язків кредитора щодо боржників, вимоги до яких передані відповідно до цього договору разом із правами за договорами забезпечення таких вимог. Згода відповідних боржників до вже укладених договорів з відповідними боржниками не вимагається.

Після чого, 19.06.2015 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» (неплатоспроможний банк за договором) та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укргазбанк» (приймаючий банк за договором) складено та підписано акт приймання-передачі активів та зобов`язань на виконання умов договору про передачу від 19.06.2015.

Також, 19.06.2015 Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» (неплатоспроможний банк за договором) та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укргазбанк» (приймаючий банк за договором) укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави (далі - договір про відступлення прав вимоги), відповідно до умов якого неплатоспроможний банк відступає, а приймаючий банк набуває права вимоги за договорами іпотеки та застави, перелік яких визначено у реєстрах, які є додатками до цього договору.

За змістом п. 1.2. договору відступлення прав вимоги, встановлено що зазначені у п. 1.1. цього договору, здійснюється одночасно з відступленням прав вимоги на активи неплатоспроможного банку за договором про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку (далі - договір про передачу).

Відповідно до п. 1.3. договору відступлення прав вимоги за цим договором приймаючий банк одержує право вимагати від боржників неплатоспроможного банку за договорами іпотеки та застави, права вимоги за якими переходять відповідно до цього договору до приймаючого банку (далі - договори забезпечення), належного та повного виконання всіх зобов`язань за цими договорами, включаючи, але не обмежуючись: право звернути стягнення на предмет іпотеки-застави за договорами забезпечення та за рахунок предмету іпотеки-застави задовольнити свої вимоги за договорами, забезпеченими відповідними договорами забезпечення (далі - основні договори) у розмірі, встановленому такими договорами, у разі невиконання боржниками за основними договорами зобов`язань за основними договорами та/або боржниками за договорами забезпечення зобов`язань за договорами забезпечення.

У пункті 1.4. договору відступлення прав вимоги зазначено, що з моменту нотаріального посвідчення цього договору приймаючий банк набуває прав іпотекодержателя та заставодержателя за договорами забезпечення.

Пунктом 4.1. договору відступлення прав вимоги визначено, що приймаючий банк з дня укладення сторонами цього договору набуває усіх прав вимог за договорами забезпечення, що передані за цим договором. При цьому не вимагається згода боржників (іпотекодавців/заставодавців) на передачу прав вимоги за цим договором та внесення змін (у тому числі доповнень) до вже укладених договорів з відповідними боржниками.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстровано в реєстрі за № 3060.

Як слідує з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 23.06.2015 № 39566226 до реєстру внесений відповідний запис, згідно якого Іпотекодержателем квартири № 75 за Іпотечним договором № 1980 є ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк»; Іпотекодавцем: ВАТ «Автомобільна компанія «Укртранс».

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2019 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укргазбанк» (первісний кредитор за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест» (новий кредитор за договором) укладено договір факторингу (відступлення права грошової вимоги) (далі - договір факторингу), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор/новий кредитор зобов`язується передати в розпорядження клієнта/первісного кредитора грошові кошти без ПДВ за відступлення прав вимоги за кредитною заборгованістю без ПДВ, зазначеною в п. 1.2. цього договору, а клієнт/первісний кредитор зобов`язується відступити фактору/новому кредитору свої права грошової вимоги до боржника в розмірі та на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до пункту 1.2. договору факторингу за цим договором відступається право грошової вимоги (кредитна заборгованість, що розрахована на дату укладення цього договору згідно умов кредитних договорів без ПДВ), яке виникло на підставі договорів, укладених між ПАТ «АКБ «Київ» (ПАТ «АБ «Укргазбанк» є первісним кредитором в силу договору про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, укладеного між ПАТ «АКБ «Київ» та ПАТ «АБ «Укргазбанк» 19.06.2015) та Відкритим акціонерним товариством «АК «Укртранс», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «АК «Укртранс», а саме: договором №45/07 про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії від 14.06.2007 з урахуванням змін та доповнень до кредитного договору (далі - кредитний договір № 1) в сумі 341 574 156, 39 грн (в т.ч. по кредиту - 74 466 196,01 грн, по процентам - 67 077 315,71 грн, по пені - 200 030 644, 67 грн), а також в сумі 418 684,94 євро про процентах та в сумі 669 895,90 доларів США по процентах.

Кредитні договори не містять заборони щодо заміни кредитора у зобов`язанні та не потребують згоди боржника на таку заміну кредитора.

Згідно з п. 1.6. договору факторингу після отримання клієнтом/первісним кредитором грошових коштів без ПДВ за відступлення права вимоги за кредитною заборгованістю без ПДВ, зазначеною у п. 1.2. цього договору, фактор/новий кредитор вважається стороною кредитних договорів та до фактора/нового кредитора переходять усі права та обов`язки кредитора по відношенню до боржника, що належали до цього первісному кредитору за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існуватимуть на момент переходу цим прав, а клієнт/первісний кредитор втрачає всі права за кредитними договорами.

У пункті 1.8. договору факторингу сторони домовились, що після повної оплати фактором/новим кредитором суми грошових коштів без ПДВ за відступлення права вимоги за кредитною заборгованістю без ПДВ, зазначеною в п. 1.2. цього договору, клієнт/первісний кредитор надає фактору/новому кредитору права вимоги за договором іпотеки від 27.06.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. за реєстровим № 1980 з урахуванням змін та доповнень.

20.02.2019 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укргазбанк» (первісний кредитор за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест» (новий кредитор за договором) складено та підписано акт прийому-передачі документації за договором факторингу (відступлення права грошової вимоги).

Частиною 1 статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

20.02.2019 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укргазбанк» (первісний іпотекодержатель за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест» (новий іпотекодержатель за договором) укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до умов якого первісний іпотекодержатель відступає у повному обсязі, а новий іпотекодержатель приймає всі права та обов`язки іпотекодержателя, що існують станом на дату укладення цього договору, за іпотечним договором від 27.06.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. за реєстровим № 1980 (далі - договір іпотеки), укладеним між ПАТ «АКБ «Київ» (ПАТ «АБ «Укргазбанк», є первісним іпотекодержателем в силу договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави, укладеного між ПАТ «АКБ «Київ» та ПАТ «АБ «Укргазбанк» та посвідченого 19.06.2015 приватним нотаріусом Морозовою С.В. за реєстровим № 3060) та Відкритим акціонерним товариством «АК «Укртранс», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «АК «Укртранс».

У пункті 1.3. договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки договором іпотеки забезпечується виконання зобов`язань, об`єктом яких є грошові кошти, без ПДВ, що випливають з договору № 45/07 про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії від 14.06.2007, який укладений між ПАТ «АКБ «Київ» (ПАТ «АБ «Укргазбанк» є первісним кредитором в силу договору про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, укладеного між ПАТ «АКБ «Київ» та ПАТ «АБ «Укргазбанк» 19.06.2015) та іпотекодавцем.

За змістом п. 1.4. договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки з моменту укладення цього договору та його нотаріального посвідчення, до нового іпотекодержателя переходять всі права та обов`язки первісного іпотекодержателя за договором іпотеки, зокрема, право вимагати від іпотекодавця належного та реального виконання зобов`язань за договором іпотеки в обсязі, у розмірі та на умовах, що існують на момент переходу цих прав.

У пункті 1.5. договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки зазначено, що з моменту укладення цього договору та його нотаріального посвідчення, новий іпотекодержатель вважається стороною договору іпотеки, а первісний іпотекодержатель втрачає всі права та обов`язки за договором іпотеки.

Згідно з п. 1.7. договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки договір іпотеки не містить заборони щодо заміни кредитора у зобов`язанні та заборони щодо заміни кредитора без згоди боржника. Первісному іпотекодержателю не відомо про будь-які інші обставини, які можуть стати перешкодою для відступлення та реалізації прав за договором іпотеки.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О. та зареєстровано в реєстрі за № 873.

20.02.2019 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укргазбанк» (первісний іпотекодержатель за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест» (новий іпотекодержатель за договором) складено та підписано акт прийому-передачі документації за договором про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 20.02.2019.

В подальшому, 30.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест» (клієнт за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» (фактор за договором) укладено договір факторингу (відступлення права грошової вимог) № 30/04 (далі - договір № 30/04), відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати в розпорядження клієнта грошові кошти без ПДВ за відступлення права вимоги за кредитною заборгованістю без ПДВ, зазначеною у п. 1.2. цього договору, а клієнт зобов`язується відступити фактору свої права грошової вимоги до відкритого акціонерного товариства «АК «Укртранс» (далі - боржник) в вимозі та на умовах, передбачених цим договором (далі - право вимоги).

Відповідно до п. 1.2. договору № 30/04 клієнт є власником права вимоги на підставі договору факторингу (відступлення права грошової вимоги), укладеного 20.02.2019 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - договір факторингу).

Згідно з пунктом 1.3. договору № 30/04 за цим договором відступається право вимоги (кредитна заборгованість, що розрахована на дату укладення цього договору факторингу згідно умов кредитних договорів без ПДВ), яке виникло на підставі договорів, укладених між ПАТ «АКБ «Київ» (ПАТ «АБ «Укргазбанк» є першим кредитором в силу договору про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, укладеного між ПАТ «АКБ «Київ» та ПАТ «АБ «Укргазбанк» 19.06.2015) та боржником, а саме: договором № 45/07 про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії від 14.06.2007 з урахуванням змін та доповнень до кредитного договору (далі - кредитний договір № 1) в сумі 341 574 156,39 грн (в т. ч. по кредиту - 74 466 196,01 грн, по процентах - 67 077 315,71 грн, по пені - 200 030 644,67 грн), а також в сумі 418 684,94 євро про процентах та в сумі 669 895,90 доларів США по процентах.

У пункті 1.5. договору № 30/04 сторонами погоджено, що у момент укладення цього договору до фактора переходить право вимоги (замість клієнта) до боржника належного та реального виконання всіх грошових зобов`язань боржника, які випливають з умов кредитних договорів, в обсягах, що існували на момент укладення договору факторингу.

Відповідно до п. 1.7. договору № 30/04 у момент укладення цього договору фактор вважається стороною кредитних договорів та до фактора переходять усі права та обов`язки кредитора по відношенню до боржника, що належали до цього клієнту за кредитними договорами в обсязі, що існував на момент укладення договору факторингу, а клієнт втрачає всі права за кредитними договорами.

Як слідує з пункту 1.9. договору № 30/04, сторони домовились, що в момент відступлення права вимоги за кредитною заборгованістю без ПДВ, зазначеною у п. 1.2. договору, клієнт передає фактору права вимоги, зокрема, за договором іпотеки від 27.06.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. за реєстровим №1980 з урахуванням змін та доповнень.

30.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест» (клієнт за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» (фактор за договором) складено та підписано акт прийому-передачі документації за договором факторингу (відступлення права грошової вимоги).

30.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест» (первісний іпотекодержатель за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» (новий іпотекодержатель за договором) укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, відповідно до умов якого первісний іпотекодержатель відступає у повному обсязі, а новий іпотекодержатель приймає всі права та обов`язки іпотекодержателя, що існують станом на дату укладення цього договору, за іпотечним договором від 27.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. за реєстровим №1980 (далі - договір іпотеки), укладений між ПАТ «АКБ «Київ» (ПАТ «АБ «Укргазбанк», є первісним іпотекодержателем в силу договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави, укладеного між ПАТ «АКБ «Київ» та ПАТ «АБ «Укргазбанк» та посвідченого 19.06.2015 приватним нотаріусом Морозовою С.В. за реєстровим №3060 та Відкритим акціонерним товариством «АК «Укртранс», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «АК «Укртранс».

У відповідності до п. 1.4. договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки договором іпотеки забезпечується виконання зобов`язань, об`єктом яких є грошові кошти, без ПДВ, що випливають з договору № 45/07 про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії від 14.06.2007, який укладений між ПАТ «АКБ «Київ» (ПАТ «АБ «Укргазбанк», є первісним кредитором в силу договору про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, укладеного між ПАТ «АКБ «Київ» та ПАТ «АБ «Укргазбанк» 19.06.2015) та іпотекодавцем.

В силу п. 1.5. договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки з моменту укладення цього договору та його нотаріального посвідчення до нового іпотекодержателя переходять всі права та обов`язки первісного іпотекодержателя за договором іпотеки, зокрема, право вимагати від іпотекодавця належного та реального виконання зобов`язань за договором іпотеки в обсязі, у розмірі та на умовах, що існують на момент переходу цих прав.

Згідно з п. 1.6. договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки з моменту укладення цього договору та його нотаріального посвідчення новий іпотекодержатель вважається стороною договору іпотеки, а первісний іпотекодержатель втрачає всі права та обов`язки за договором іпотеки.

За змістом п. 1.8. договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки договір іпотеки не містить заборони щодо заміни кредитора у зобов`язанні та заборони щодо заміни кредитора без згоди боржника. Первісному іпотекодержателю не відомо про будь-які інші обставини, які можуть стати перешкодою для відступлення та реалізації прав за договором іпотеки.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. та зареєстровано в реєстрі за № 2038.

30.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Реверс Інвест» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» складено та підписано акт прийому-передачі документації за договором про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 30.04.2019.

У подальшому, ТОВ «Ріо Фін» відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку» задовольнило свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та відчуження його на користь ТОВ «Вестпальм».

Так, 18.06.2021 ТОВ «Ріо Фін» та ТОВ «Вестпальм» було укладено Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверської І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 219. Право власності на квартиру № 75, загальною площею 186,8 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Ділова 2-Б зареєстровано за ТОВ «Вестпальм» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58845449 від 18.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 12 ЦК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Положеннями статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Приписами ст. 204 ЦК України встановлено, що правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Аналізуючи вищезазначені обставини, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» набуло право власності на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2-Б у м. Києві на підставі Договору № 5 (про інвестування у житлове будівництво) від 26.12.2005 (враховуючи усі додаткові угоди до Договору № 5), укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест».

15.03.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру № 75 по вул. Діловій 2-Б у м. Києві загальною площею 186,8 кв. м (номер запису про право власності: 30773756) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер: 46041717 від 20.03.2019.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест» набуло майнові права на квартиру №75 по вул. Діловій 2-Б у м. Києві, загальною площею 186,8 кв.м., на підставі Договору №7 про інвестування будівництва житла від 19.11.2003, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Автомобільна компанія «Укртранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест» (враховуючи усі додаткові угоди до Договору № 7).

Згідно положень ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, необхідними й достатніми для засвідчення правомочності його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Позивач став власником майнових прав за інвестиційним договором на будівництво квартири, повністю сплативши вартість об`єкта будівництва, тобто вчинивши дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги щодо переходу права власності на об`єкт будівництва або для набуття майнових прав на цей об`єкт.

У подальшому як слідує з матеріалів справи, позивач оформив у встановленому законодавством порядку право власності на спірні квартиру.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ст. 328 ЦК України).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1-2 ст. 319 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 321 ЦК України).

Суд першої інстанції вірно зазначив, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» набуло право власності на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2-Б у м. Києві на підставі Договору № 5 (про інвестування у житлове будівництво) від 26.12.2005 (враховуючи усі додаткові угоди до Договору № 5), укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест», передача Відкритим акціонерним товариством «АК «Укртранс» майнових прав на квартиру № 75 в іпотеку на підставі іпотечного договору, укладеного з Акціонерним комерційним банком «Київ» 27.06.2008, є неправомірною, з чим і погоджується суд апеляційної інстанції.

Аналізуючи вищезазначені обставини, на момент укладення між Акціонерним комерційним банком «Київ» (іпотекодержатель за договором) та Відкритим акціонерним товариством «АК «Укртранс» (іпотекодавець за договором) договору іпотеки від 27.06.2008 № 1980, Відкрите акціонерне товариство «АК «Укртранс» (виконавець за договором на підставі укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест» (інвестор за договором) Договору № 7 про інвестування будівництва житла від 19.11.2003 передало, а інвестор набув майнові права на об`єкт інвестування (квартира №75), внаслідок чого інвестор отримав право розпоряджатися майновими правами на об`єкт інвестування на свій розсуд (передало майнові права на квартиру Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» за Договором №5 (про інвестування у житлове будівництво) від 26.12.2005).

Отже, як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, на момент укладення договору іпотеки від 27.06.2008 у іпотекодавця були відсутні майнові права на квартиру № 75, відтак, майнові права не могли бути передані в іпотеку Акціонерному комерційному банку «Київ».

Враховуючи встановлені судом обставини та з огляду на відсутність у Відкритого акціонерного товариства «АК «Укртранс» в момент укладення договору іпотеки від 27.06.2008 № 1980 майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2-Б у м. Києві, остання не могла бути передана в іпотеку, відтак договір іпотеки від 27.06.2008 № 1980 в частині передачі майнових прав на квартиру № 5 по вул. Діловій, 2-Б у м. Києві підлягає визнанню недійсним.

Поряд з цим, як наслідок, договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки та застави від 19.06.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за №3060 в частині передачі в іпотеку майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2-Б у м. Києві; договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. 20.02.2019 за № 873 в частині майнових прав на квартиру № 75 по вул. Діловій, 2-Б у м. Києві; договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 30.04.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. за № 2098 в частині майнових прав на квартиру №75 по вул. Діловій, 2-Б у м. Києві, також мають бути визнані недійсними, оскільки є похідними вимогами.

Разом з тим, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що підлягає задоволенню й похідна вимога про визнання недійсним Договору купівлі-продажу квартири від 18.06.2021, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 219.

Стосовно заявленої відповідачем-2 заяви про застосування строку позовної давності до вимог про визнання недійсними договорів судова колегія зазначає, що відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тобто, за змістом наведеної норми позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропуску.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного суду від 25.01.2018 у справі №910/7394/17 та від 13.03.2018 у справі №911/1555/17.

Оскільки суд першої інстанції дійшов заснованого на законі висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то в даному випадку підлягає розгляду та дослідженню заява відповідача-2 про сплив строку позовної давності та можливого застосування відповідних наслідків.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та вбачається із позовної заяви, позивач довідався про порушення свого права 23.10.2021 з інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а звернувся до суду з цим позовом 04.11.2021.

При цьому, позивач не є стороною оспорюваних правочинів, що свідчить про відсутність у нього можливості довідатися про їх укладення.

Також в матеріалах справи відсутні докази, що позивач довідався або міг довідатися про порушення свого права раніше ніж 23.10.2021, не надано відповідних доказів і суду апеляційної інстанції, а відтак зава відповідача-2 про сплив строку позовної давності та застосування наслідків такого спливу Господарським судом міста Києва правомірно відхилена як безпідставна та недоведена.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правомірного та обґрунтованого висновку щодо задоволення вимог позовної заяви.

Твердження апеляційних скарг не спростовують висновків, викладених в рішенні Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/2116/21(910/17951/21) та у даному випадку скаржниками не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі № 910/2116/21(910/17951/21).

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційних скарг у відповідності до ст. 129 ГПК України судом на скаржників.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін» та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 у справі №910/2116/21 (910/17951/21) залишити без змін.

3. Справу №910/2116/21 (910/17951/21) повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статями 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано - 28.12.2022.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Б.М. Грек

Б.М. Поляков