ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2022 р. Справа № 917/1247/22

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг", вул. Європейська, 20А, м. Полтава, 36000,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елком-Капітал", вул. Європейська, 155, м. Полтава, 36008,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою № 05/02 від 05.10.2022 року (вх. № 1351/22) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елком-Капітал" про стягнення заборгованості у розмірі 536 121,06 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач не оплатив електричну енергію, поставлену йому у лютому 2022 року згідно з Акту приймання-передачі електричної енергії № 69 від 28.02.2022 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2022 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 11.10.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1247/22, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про покладені на нього обов`язки, про що свідчать повідомлення № 306 про вручення поштового відправлення - ухвали суду від 11.10.2022 року (вх. № 9959 від 14.11.2022 року).

Крім того, 28.11.2022 року від представника відповідача - адвоката Колеснікова В.О. електронною поштою надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та надання доступу до електронної справи, яка судом була задоволена 28.11.2022 року, про що свідчить відтиск штампу проставленого відповідальною особою суду.

Проте, відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, відзив на позовну заяву чи то будь-які інші заяви чи клопотання суду не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

09.12.2022 року від позивача надійшло клопотання про зменшення позовних вимог № 06/12 від 06.12.2022 року (вх. № 9695).

Відповідно до клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елком-Капітал" заборгованість у розмірі 236 121,06 грн.

Обгрунтовуючи клопотання позивач посилається на ту обставину, що 21.10.2022 року відповідачем була сплачена заборгованість у розмірі 300 000,00 грн., яка була зарахована як оплата за Актом приймання-передачі електричної енергії № 69 від 28.02.2022 року. Як доказ викладеного, позивач залучає копію платіжного доручення № 459 від 21.10.2022 року.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, клопотання позивача про зменшення позовних вимог не суперечать законодавству, не порушують інтереси та права інших осіб, отже, приймаються судом в порядку ст. 46 ГПК України.

Відтак, справа № 917/1247/22 розглядається в редакції клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" № 06/12 від 06.12.2022 року (вх. № 9695 від 09.12.2022 року).

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг", як постачальник електричної енергії протягом лютого 2022 року поставило на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Елком-Капітал" електроенергію у кількості 108.394 тис.кВт/год. на загальну суму 536 121,06грн. згідно Акту приймання-передачі електричної енергії № 69 від 28.02.2022 року.

Відповідач за поставлений згідно вказаного Акту приймання-передачі товар не розрахувався, у зв`язку з чим ТОВ "Карма Трейдинг" 14.09. 2022 року направило директору ТОВ "Елком-Капітал" вимогу про сплату боргу (претензію) за вих. № 14/09/2022, у якій просив останнього перерахувати заборгованість в розмірі 536 121,06 грн. протягом семи календарних днів з дня пред`явлення даної вимоги. До претензії позивачем було долучено рахунок на оплату № 12 від 14.09.2022 року згідно акту приймання передачі електричної енергії № 69 від 28.02.2022 року на вищезазначену суму.

Відповідач на претензію жодним чином не відреагував, заборгованість за поставлену електричну енергію не сплатив, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" звернулося за захистом своїх прав до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елком-Капітал" заборгованості у розмірі 536 121,06 грн.

Після прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі № 917/1247/22 відповідач частково сплатив заборгованість, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" надало заяву про зменшення позовних вимог № 06/12 від 06.12.2022 року (вх. № 9695 від 09.12.2022 року), яка судом прийнята.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає загальний порядок укладання господарського договору. За частиною першою цієї статті господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

У письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. (п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч.2 ст.642 ЦК України).

Згідно з п. 7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач передав, а відповідач прийняв електричну енергію у лютому 2022 року в кількості 108.394 тис. кВт/год на суму 536 121,06 грн. згідно Акту приймання-передачі електричної енергії № 69 від 28.02.2022 року, який підписаний сторонами без будь-яких зауважень, відтак, приймається судом у якості належного доказу виконання позивачем своїх зобов`язань щодо поставки товару на вищезазначену суму.

14.09.2022 року ТОВ "Карма Трейдинг" надав ТОВ "Елком-Капітал" рахунок на оплату № 12 від 14.09.2022 року згідно Акту приймання-передачі електричної енергії № 69 від 28.02.2022 року на загальну суму 536 121,06 грн. із ПДВ.

Отже, між сторонами було укладено в простій письмовій формі договір про постачання електричної енергії, оскільки товар був поставлений позивачем і прийнятий відповідачем, що зафіксовано у Акті приймання-передачі електричної енергії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав свій обов`язок в частині постачання електричної енергії. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України надані позивачем послуги не оплатив, заборгованість відповідача станом на дату звернення до суду склала 536 121,06 грн.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України на покупця покладено обов`язок оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В силу ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Вказаною нормою передбачено, зокрема, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.10.2018 р.окуу справі № 910/17838/17, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Після відкриття провадження у даній справі, відповідачем була сплачена частина заборгованості за отриманий товар у розмірі 300 000,00 грн., що підтверджується відповідним платіжними дорученням, а саме: № 459 від 21.10.2022 року.

З огляду на викладену обставину, позивач надав заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом в порядку ст. 46 ГПК України.

Таким чином, на дату винесення рішення у даній справі заборгованість відповідача становить 236 121,06 грн.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази її оплати.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заявленої суми з відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, питання розподілення між сторонами судових витрат.

Частиною 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 3 541,82 грн. слід покласти на відповідача.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 12.09.2022 року між адвокатом Тереховським Дмитром Олександровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" було укладено Договір про надання правової допомоги предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, у тому числі у справі щодо стягнення заборгованості з ТОВ Елком-Капітал.

Відповідно до п. 4.2 договору гонорар Адвоката визначається обсягом виконаної роботи та погоджується сторонами окремо в Додатках до даного Договору та Актах виконаних робіт (наданих послуг), які є невід`ємними частинами Договору.

В Акті виконаних робіт (наданих послуг) від 22.11.2022 року зазначено опис робіт, які були надані адвокатом, а саме:

- опрацювання законодавчої бази з приводу спорів по стягненню заборгованості за Актами приймання-передачі. Формування правової позиції. Консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів), збір документів для справи (первинних документів, Актів приймання-передачі електричної енергії, рахунку на оплату) (витрачений час 3 год. сума винагороди 3 000,00 грн.);

- складання вимоги про сплату боргу (претензія) та відправлення на адресу ТОВ "Елком-Капітал" (витрачений час 2 год. сума винагороди 2 000,00 грн.);

- складання позовної заяви про стягнення заборгованості, направлення позовної заяви відповідачу та подача позовної заяви до господарського суду Полтавської області (витрачений час 5 год. сума винагороди 5 000,00 грн.).

Вказані послуги на загальну суму 10 000,00 грн. були оплачені позивачем, що підтверджується квитанцією № 11 від 22.11.2022 року.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За приписами частини 5 та 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України сторона може заявити клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в разі неспівмірності відповідних витрат. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач жодних заперечень стосовно розміру заявленої до стягнення суми витрат на оплату правничої допомоги адвоката не надав.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, їх дійсності та необхідності, суд встановив, що розмір витрат на професійну правову допомогу є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елком-Капітал" (вул. Європейська, 155, м. Полтава, 36008, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карма Трейдинг" (вул. Європейська, 20А, м. Полтава, 36000, ) заборгованість за поставлений товар згідно з Акту приймання-передачі електричної енергії № 69 від 28.02.2022 року в розмірі 236 121,06 грн., 3 541,82 грн. судового збору та 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Білоусов С.М.