ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1449/22

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Суткової Д.С. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс",

м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріс Проджект", Київська обл.,

м. Вишгород

про стягнення 2 505 987 грн. 63 коп.

Представники сторін:

позивача не з`явився;

відповідача Палій В.П.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю Дрім Мейкерс звернулось з позовом до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю Бріс Проджект про стягнення заборгованості в сумі 2 505 987 грн. 63 коп., у тому числі: 1 865 729 грн. 70 коп. основного боргу, 22 652 грн. 23 коп. 3% річних, 286 226 грн. 69 коп. пені, 331 379 грн. 01 коп. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином обов`язок по оплаті поставленого товару за договором поставки № 576 від 17.08.2021 року.

Представник позивача в засідання суду не з`явився, однак 26.09.2022 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, у зв`язку з фізичною неможливістю бути присутнім на судових засіданнях, разом з тим повідомляє, що підтримує позовні вимоги до відповідача в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 1 225 729 грн. 70 коп. на день розгляду справи визнає, та просить суд зменшити розмір пені на 80%, тобто до 34 629 грн. 45 коп., надав свій контррозрахунок пені.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2021 року між ТОВ "Дрім Мейкерс" та ТОВ "Бріс Проджект" було укладено договір поставки № 576, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується систематично доставляти і передавати на умовах та у встановлені цим Договором строки продовольчу та (або) непродовольчу продукцію (надалі - «Товар») у власність Покупця, а Покупець зобов`язується приймати Товар у власність і оплачувати його на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. договору найменування Товару, його асортимент та ціна визначається Специфікацією (Додаток № 1 до цього Договору), що є його невід`ємною частиною.

Пунктом 1.6. договору передбачено, що право власності на товар переходить до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін товарної (товарно-транспортної або видаткової) накладної, яка засвідчує факт передачі Товару Постачальником та його отримання Покупцем. Датою поставки вважається дата передачі Постачальником товару Покупцю.

Згідно п. 5.1. договору ціна на Товар встановлюється в гривнях та базується (визначається) на підставі Специфікації (Додаток N 1 до Договору). До змісту Специфікації повинно входити наступне: найменування товару, його асортимент (сортамент, номенклатура) та ціна на Товар. Специфікація (Специфікації) є невід`ємною частиною цього Договору. Дата підписання Специфікації Покупцем є датою узгодження цін.

Відповідно до п. 5.5. договору оплата поставленого товару здійснюється протягом 45 календарних днів з дати поставки. Здійснення розрахунків проводиться у понеділок, середу та п`ятницю щотижня орієнтуючись на дату настання платежу.

На виконання умов договору Позивач поставив Відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи, проте відповідач свої зобов`язання щодо оплати поставленого товару виконав частково, у зв`язку з чим за останнім обліковується заборгованість в сумі 1 865 729 грн. 70 коп. на день подання позовної заяви, однак відповідачем було сплачено частину основного боргу, що підтверджується наданими відповідачем платіжними дорученнями, в розмірі 1 153 004 грн. 09 коп.

Таким чином за відповідачем обліковується борг за поставлений товар у сумі 1 225 729 грн. 70 коп., який визнається останнім.

Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 1 225 729 грн. 70 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 22 652 грн. 23 коп. 3% річних та 331 379 грн. 01 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті поставленого товару, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 22 652 грн. 23 коп. 3% річних та 331 379 грн. 01 коп. інфляційних втрат, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 8.5. договору в редакції протоколу розбіжностей, у разі порушення строків оплати за товар більш ніж на 1 (один) банківський день, постачальник має право на стягнення з покупця пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період виникнення заборгованості, від вартості товару за кожен день такого прострочення протягом всього прострочення.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд погоджується з контррозрахунком відповідача, оскільки заявлений позивачем до стягнення розрахунок пені за несвоєчасну оплату поставленого товару в розмірі 286 226 грн. 69 коп. є арифметично невірним, т.я. позивачем нарахована пеня з порушенням граничного терміну, встановленого законодавством України (п. 6 ст. 232 ГК України), а також в порушення статтей 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, у зв`язку з чим стягненню підлягає розмір пені в сумі 173 147 грн. 26 коп.

В іншій частині позовних вимог про стягнення пені в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги частково, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріс Проджект" (07301, Київська обл., м. Вишгород, вул. Шкільна, буд. 23, код 43989869) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставеллі, буд. 38, к. 12, код 37567185) - 1 225 729 (один мільйон двісті двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн. 70 коп. - боргу, 173 147 (сто сімдесят три тисячі сто сорок сім) грн. 26 коп. - пені, 331 379 (триста тридцять одна тисяча триста сімдесят дев`ять) грн. 01 коп. - інфляційних втрат, 22 652 (двадцять дві тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн. 23 коп. - 3% річних, 24 215 (двадцять чотири тисячі двісті п`ятнадцять) грн. 85 коп. судового збору.

3. В іншій частині про стягнення пені в розмірі 113 079 грн. 43 коп. відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 24.01.2023 року.

Суддя Л.Я. Мальована