ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.12.2022 Справа № 914/1394/22
Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. та секретаря судового засідання Зусько І.С. розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Мисливське господарство Надбужжя, с. Сасів Золочівського району Львівської області
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Львівгаз збут, м. Львів
до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю Мисливське господарство Надбужжя, с. Сасів Золочівського району Львівської області
та до відповідача 2 Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз, м. Львів
про стягнення 165400,00 грн вартості спожитого природного газу
за участю представників:
від позивача: Стернюк В.А.
від відповідача1: Юхименко Р.І.
від відповідача2, третьої особи: не з`явилися
Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.12.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

14.12.2022 на адресу суду надійшла заява (вх.№4112/22) Товариства з обмеженою відповідальністю Мисливське господарство Надбужжя про ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалою суду від 15.12.2022 розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 27.12.2022.

Представник позивача в судове засідання 27.12.2022 з`явився, проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечив з підстав, наведених у запереченні (вх.№26688/22 від 26.12.2022) на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, зазначив, що розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката в сумі 79950,00 грн є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору, неспівмірним із ціною позову, складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Представник відповідача1 в судове засідання 27.12.2022 з`явився, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, просив задовольнити її повністю та стягнути з позивача 79950,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач2, третя особа явки повноважних представників в судове засідання 27.12.2022 не забезпечили.

Розглянувши заяву (вх.№4112/22 від 14.12.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю Мисливське господарство Надбужжя про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 згаданої статті).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено копії Договору про надання правової допомоги від 30.12.2021, Додатку №2 від 18.07.2022 до договору про надання правової допомоги від 30.12.2021, Акту прийому-передачі наданих послуг згідно Додатку №2 від 18.07.2022 та Договору про надання правової допомоги від 30.12.2021, Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами АО «Юхименко і партнери» в господарській справі №914/1394/22, рахунку №24 від 07.12.2022 на суму 79950,00 грн, Ордеру на надання правничої допомоги від 29.07.2022.

Пунктом 2 Додатку №2 від 18.07.2022 до договору про надання правової допомоги від 30.12.2021 визначено, що за надання правової допомоги, передбаченої пунктом 1 цього Додатку, Клієнт виплачує Адвокатському об`єднанню гонорар, який обчислюється як погодинна оплата згідно з тарифікацією часу, що витрачений адвокатами Адвокатського об`єднання для надання Клієнту правової допомоги, передбаченої предметом цього Договору, з розрахунку 2050,00 гривень (дві тисячі п`ятдесят гривень 00 копійок) за 1 (одну) годину роботи адвоката, без ПДВ.

Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг згідно Додатку №2 від 18.07.2022 та Договору про надання правової допомоги від 30.12.2021 Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв наступні правничі послуги:

- Вивчення матеріалів позовної заяви 2 год.

- Опрацювання нормативно-правових актів, судової практики та правових позицій Верховного Суду 3 год.

- Підготовка адвокатських запитів 1 год.

- Визначення та збирання доказів 3 год.

- Визначення правової позиції у даній справі та аргументів на її підтвердження, підготовка відзиву 6 год.

- Підготовлення клопотань про приєднання доказів 1 год.

- Підготовлення скарги на дії оператора ГРМ до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 5 год.

- Підготовлення додаткових пояснень щодо предмету позову 3 год.

- Підготовлення до вступного слова 2 год.

- Підготовлення до дослідження доказів 2 год.

- Підготовлення промови у судових дебатах 2 год.

- Участь у судових засіданнях 9 год.

Загальна кількість затраченого адвокатом часу складає 39 год. Розмір гонорару адвоката за виконані роботи, зазначені в цьому акті, становить 79950,00 грн. Сторони погодились, що послуги надані Адвокатським об`єднанням повністю та відповідно до доручення Клієнта. Претензій та зауважень у Клієнта немає.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 13.08.2019 р. у справі №908/1654/18, від 12.09.2019 р. у справі №910/9784/18 та від 19.11.2019 р. у справі №5023/5587/12).

Суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів для підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 79950,00 грн.

Заперечуючи проти задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, відповідач просив врахувати, що дана справа за своєю складністю є типовою справою з усталеною судовою практикою і, як зазначив сам представник, ТОВ «Львівгаз збут» в серпні 2020 р. подавало аналогічний позов, а тому адвокату не потрібно було витрачати значні зусилля на надання правової допомоги у даній справі. Також, звернув увагу суду щодо подання представником відповідача1 неправомірних клопотань з метою затягування розгляду справи (клопотань про відвід судді та ін., які залишені без задоволення), що в результаті збільшило кількість судових засідань та порушило строки розгляду справи. Крім того, відзив на позовну заяву та долучені докази є аналогічними, що й подавались у справі №914/1952/20, а тому, зазначення представником про витрачання 14 год. є необґрунтованим, виключно з метою збільшення кількості годин надання правової допомоги. На думку позивача, підготовлення скарги на дії оператора ГРМ не має жодного відношення до даної справи, так як така скарга могла бути подана і не в межах даної справи.

Що стосується заперечень позивача про те, що заявлені відповідачем суми відшкодування є неспіврозмірними до обсягу наданих адвокатом послуг та складністю справи, то слід зазначити наступне.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, визначеного ч. 4 ст.129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5, 6 ст.126 Кодексу).

В розумінні положень згаданих норм законодавства, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Скориставшись своїм правом, наданим ГПК України, позивач заперечив проти заяви (вх.№4112/22 від 14.12.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю Мисливське господарство Надбужжя про ухвалення додаткового рішення, які, серед іншого, мотивував неспівмірністю розміру стягуваної суми.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у вищенаведеній нормі.

Слід зауважити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи складність даної справи, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг згідно Акту прийому-передачі наданих послуг, суд дійшов висновку, що у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 79950,00 грн не відповідає критеріям реальності (дійсної необхідності їх понесення) та розумності їх розміру. Суд дійшов висновку, що витрати Товариства з обмеженою відповідальністю Мисливське господарство Надбужжя на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи підлягають зменшенню до 17000,00 грн.

Частинами 1 та 2 ст. 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Пунктом 3 частини 1 статті 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до частин 2-4 статті 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Керуючись статтями 86, 123, 129, 221, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву (вх.№4112/22 від 14.12.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю Мисливське господарство Надбужжя про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (79039, м. Львів, вул. Шевченка, буд. 111А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливське господарство «Надбужжя» (80713, Львівська обл., Золочівський район, село Сасів, вулиця Шкільна, будинок 10; ) 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) витрат на правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено на підписано 28.12.2022.

Суддя Кидисюк Р.А.