УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

28.12.2022Справа № 910/7802/20
Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши

заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/7802/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонметон"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-західна залізниця"

про стягнення 35 131 977,02 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бонметон" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) про стягнення: 26 958 924,18 грн вартості безпідставно набутого майна; 5 889 505,43 грн інфляційних втрат; 2 283 547,41 грн 3% річних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що на виконання усної домовленості сторін позивач передав у користування відокремленому підрозділу відповідача - Інформаційно-обчислювальному центру Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-західна залізниця" турнікетні системи із відповідним обладнанням, які були встановлені та введені в експлуатацію, а Інформаційно-обчислювальний центр прийняв введене в експлуатацію обладнання і матеріали для станцій Святошино та Біличі (берегові платформи). У подальшому термін використання зазначеного обладнання закінчився, проте відповідач, який є правонаступником Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-західна залізниця", означене майно позивачу не повернув, його вартість позивачу не сплатив та продовжує утримувати поставлене обладнання без належних на те правових підстав, а тому, зважаючи на приписи статей 1212 - 1213 Цивільного кодексу України, повинен відшкодувати позивачу вартість такого обладнання та сплатити суму штрафних санкцій та компенсаційних виплат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7802/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-західна залізниця".

Як вбачається з матеріалів справи, у підготовче засідання, призначене на 20.12.2022, з`явились представники учасників справи, зокрема представник позивача - Яценко Є.О.

Зі змісту протоколу підготовчого засідання від 20.12.2022 слідує, що представник відповідача заперечувала проти участі у підготовчому засіданні представника позивача з підстав закінчення дії Договору № 24/2020 про надання професійної правничої допомоги від 01.06.2020, на підставі якого Яценко Є.О. надає правничу допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю "Бонметон" та заявила клопотання про видалення Яценка Є.О. із зали судового засідання.

У підготовчому засіданні 20.12.2022 судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про видалення представника позивача із зали судового засідання та, з-поміж іншого, оголошено перерву до 12.01.2023.

23.12.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи №910/7802/20.

Вказана заява мотивована тим, що у відповідача виникають сумніви у неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду даної справи, оскільки судом безпідставно надано можливість особі, яка не є учасником провадження бути присутньою в судовому засіданні та надавати свої заперечення проти заяв та клопотань представника відповідача. Також заявник зауважила про безпідставне неврахування судом письмових пояснень відповідача щодо обставин не проведення експертизи у цій справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2022 заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи №910/7802/20 було визнано необґрунтованою та передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2022 заяву про відвід передано на розгляд судді Нечаю О.В.

Розглянувши заяву відповідача про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи №910/7802/20, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 7 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Відповідно до частини другої статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

За приписами частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, частинами першою та другою цієї статті встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Заявник вважає обставинами, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Коткова О.В., надання дозволу Яценку Є.О. бути присутнім у підготовчому засіданні 20.12.2022 попри закінчення терміну дії його повноважень як представника позивача, а також залишення поза увагою письмових пояснень відповідача щодо обставин не проведення експертизи.

За приписами частин 1, 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до частин 1 - 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 4 ст. 1, ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Як вбачається з протоколу підготовчого засідання від 20.12.2020, представник позивача повідомив про укладення додаткової угоди про продовження дії договору про надання правової допомоги.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що ордер, який видано відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Відтак надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером не вимагається.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18, у якій судом також вказано на те, що виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 Кримінального кодексу України).

Водночас, положеннями частин другої та четвертої статті 61 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю або ордером має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви, оформленої належним чином.

Матеріали справи не містять доказів подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Бонметон" до суду заяв щодо припинення представництва або обмеження повноважень представника Яценка Є.О., а відтак вказана особа є уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонметон" та має достатній обсяг повноважень на представництво інтересів позивача у даній справі.

Щодо інших підстав, з яких заявлено відвід судді Коткову О.В., суд зауважує, що імперативними приписами ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним".

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

В контексті викладеного, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень в інших справах, у тому числі подібних.

При цьому суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в Рішенні від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02), згідно з якою стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні цієї справи Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Коткова О.В. в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Незгода з будь-яким процесуальним рішенням суду не може бути підставою для відводу судді.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/7802/20, оскільки наведені заявником доводи та їх обґрунтування не можуть бути підставою для відводу судді від розгляду справи в розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/7802/20.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.В. Нечай