УХВАЛА

27 грудня 2022 року

м. Київ

cправа № 907/675/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Сухового В.Г.,

секретар судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Малого приватного підприємства «Капона-Комбіко» - Сочки В.І.,

Регіонального відділення Фонду державного майна України

по Львівській, Закарпатській та Волинській областях - не з`явився,

Управління Державної казначейської служби України

у Тячівському районі Закарпатської області - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Малого приватного підприємства «Капона-Комбіко»

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 (у складі колегії суддів: Гриців В.М. (головуючий), Зварич О.В., Малех І.Б.)

у справі № 907/675/21

за позовом Малого приватного підприємства «Капона-Комбіко»

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області,

про визнання договору оренди продовженим,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Мале приватне підприємство «Капона-Комбіко» (далі - МПП «Капона-Комбіко») звернулося до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (далі - РВ ФДМУ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області, у якому просило:

- визнати договір оренди № 191/06/06-05 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, від 30.08.2006, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області та МПП «Капона-Комбіко» (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 15.02.2007, додаткових договорів від 25.08.2009, від 01.12.2010, від 29.09.2011, від 12.09.2014, від 06.09.2017), продовженим на тих самих умовах і на той самий строк, тобто з 30.08.2020 до 29.08.2023 включно;

- зобов`язати РВ ФДМУ внести до Єдиного реєстру об`єктів державної власності відомості про продовження договору оренди № 191/06/06-05 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, від 30.08.200, укладеного сторонами (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 15.02.2007, додаткових договорів від 25.08.2009, від 01.12.2010, від 29.09.2011, від 12.09.2014, від 06.09.2017), продовженим на тих самих умовах і на той самий строк, тобто з 30.08.2020 до 29.08.2023 включно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після закінчення 29.08.2020 строку дії договору оренди № 191/06/06-05 індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, від 30.08.2006 (з урахуванням додаткових угоди та договорів), з огляду на реалізацію позивачем як орендарем волевиявлення на продовження договору шляхом надсилання на адресу відповідача відповідної заяви, за відсутності заяви відповідача як орендодавця про припинення договору протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, МПП «Капона-Комбіко» як орендар продовжує користуватися об`єктом, наданим в оренду, та добросовісно виконувати умови договору, тому, на думку позивача, відповідно до положень статті 764 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), частини 4 статті 284 Господарського кодексу України (далі - ГК), частини 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-XII зазначений договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, тобто з 30.08.2020 до 29.08.2023 включно.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 23.12.2021 позов задоволено в повному обсязі.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.12.2021 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, у листопаді 2022 року МПП «Капона-Комбіко» подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), просить поновити строк на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2022, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.12.2021 залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.11.2022 поновлено МПП «Капона-Комбіко» строк на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 у справі № 907/675/21; відкрито касаційне провадження у справі № 907/675/21 за касаційною скаргою МПП «Капона-Комбіко» з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 2 статті 287 ГПК, призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.12.2022.

01.12.2022 на електронну пошту Верховного Суду надійшло клопотання РВ ФДМУ, у якому представник відповідача Глоба Л.В. просила строк подання відзиву на касаційну скаргу перекласти на іншу дату.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.12.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 21.12.2022.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.12.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 27.12.2022.

27.12.2022 до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла заява МПП «Капона-Комбіко» (представник Сочка В.І.) про відмову від позову у справі № 907/675/21 у порядку статей 191, 307 ГПК, визнання нечинними постанови Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 і рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.12.2021 у справі № 907/675/21 та закриття касаційного провадження в справі.

У судовому засіданні представник МПП «Капона-Комбіко» адвокат Сочка В.І. підтримав подану заяву про відмову від позову.

Відповідно до статті 307 ГПК у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав касаційну скаргу (частина 1). Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі (частина 2).

У статті 191 ГПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1). До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (частина 2). У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (частина 3). Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (частина 5).

Згідно з частинами 1, 3 статті 231 ГПК господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

МПП «Капона-Комбіко» у судовому засіданні роз`яснено наслідки такої процесуальної дії, як відмова позивача від позову.

Оскільки заяву про відмову від позову підписано уповноваженим представником позивача адвокатом Сочкою В.І., який діє від імені МПП «Капона-Комбіко» на підставі договору про надання правової допомоги від 22.01.2021 № 259/АО, ордера на надання правничої допомоги від 28.10.2022 № 1058048 (у якому зазначено, що договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються), та зважаючи на те, що відмова від позову не суперечить інтересам підприємства та є формою реалізації принципу диспозитивності господарського судочинства, передбаченого у статті 14 ГПК, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про відмову від позову у цій справі.

Згідно з частиною 2 статті 130 ГПК у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого під час подання відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом частини 4 статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

З огляду на викладене, позивач має право на повернення йому із Державного бюджету України 50 відсотків від сплаченої згідно з квитанцією від 28.10.2022 № суми судового збору за подання касаційної скарги у цій справі, що становить 4 540,00 грн.

Керуючись статтями 130, 191, 231, 234, 235, 307 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Малого приватного підприємства «Капона-Комбіко» про відмову від позову в справі № 907/675/21 задовольнити.

2. Прийняти відмову Малого приватного підприємства «Капона-Комбіко» від позову у справі № 907/675/21 за позовом Малого приватного підприємства «Капона-Комбіко» до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Тячівському районі Закарпатської області, про визнання договору оренди продовженим.

3. Визнати нечинними постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 і рішення Господарського суду Закарпатської області від 23.12.2021 у справі № 907/675/21.

4. Провадження в справі № 907/675/21 закрити.

5. Повернути Малому приватному підприємству «Капона-Комбіко» з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем під час подання касаційної скарги, в сумі 4 540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень).

6. Доручити Господарському суду Закарпатської області видати відповідний наказ на виконання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: В.А. Зуєв

В.Г. Суховий