УХВАЛА

м. Київ

20.12.2022Справа № 910/6081/22

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТЛ Сервіс Україна"

про розстрочення виконання рішення Господарського суду м. Києва від 29.09.2022

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Авто Транс"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТЛ Сервіс Україна"

про стягнення 604 235,99 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Шилін Є.О.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Авто Транс" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТЛ Сервіс Україна" про стягнення 604 235,99 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Авто Транс" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТЛ Сервіс Україна" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП Авто Транс" (14026, м. Чернігів, вул. Квітнева, 1 - В, код ЄДРПОУ: 3755848) 604 235 (шістсот чотири тисячі двісті тридцять п`ять) грн. 99 коп заборгованості 9 063 (девять тисяч шістдесят три) грн. 54 коп. витрат на сплату судового збору.

04.11.2022 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2022, яке набрало законної сили 20.10.2022 видано наказ.

15.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛТЛ Сервіс Україна" звернулося до суду з заявою про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2022 у справі № 910/6081/22.

Ухвалою Господарського суду від 23.11.2022 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТЛ Сервіс Україна" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2022 у справі № 910/6081/22. Розгляд заяви призначено на 29.11.2022

Ухвалою Господарського суду від 29.11.2022 оголошено перерву до 20.12.2022.

16.12.2022 від позивача надійшли письмові пояснення, а також клопотання про розгляд заяви без його участі.

19.12.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі.

20.12.2022 у судове засідання представники сторін не з`явились.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТЛ Сервіс Україна" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2022 дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

В обґрунтування своєї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛТЛ Сервіс Україна" зазначає наступне, що у зв`язку з військовими діями його діяльність тимчасово припинилася і в подальшому відновилася лише у невеликій частині.

За твердженням відповідача, всі співробітники ТОВ «ЛТЛ Сервіс Україна» за виключенням директора оформили відпустки чи звільнилися та евакуювалися з міста Києва, внаслідок чого діяльність Товариства в даний час обмежується претензійно-позовною роботою з метою стягнення заборгованості з замовників експедиційно-транспортних послуг для забезпечення розрахунків з кредиторами.

Відновлення діяльності Відповідача в попередньому обсязі малоймовірне в тому числі з огляду на обмеження у місті Києві користування електроенергію, інтернетом, обмеженнями у сфері комунальними послуг тощо.

Також, відповідач має труднощі із стягненням плати за транспортно-експедиційні послуги з замовників, а частина замовників, які боргують відповідачу, знаходяться на тимчасово окупованих територіях, і примусове стягнення боргів об`єктивно неможливе.

Незважаючи на ці труднощі відповідач здійснив часткове погашення заборгованості.

В зв`язку з зазначеними обставинами, які виникли незалежно від волі чи бажання відповідача і ускладнили його господарську діяльність та зменшили надходження на розрахунковий рахунок, відповідач просить суд постановити ухвалу про розстрочення виконання рішення на 10 місяців.

Приписами частини 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Посилання відповідача в частинні настання форс мажорних обставин (війни росії проти України) у зв`язку з чим останнім не виконано грошові зобов`язання, є безпідставними та необґрунтованими.

Як зазначено Господарським судом в рішенні від 29.09.2022 р., що предметом позову є стягнення боргу (основна сума боргу) за надані позивачем послуги за перевезення вантажу. Будь-яких штрафних чи фінансових санкцій щодо відповідача позивачем у позові не заявлено. Отже, у даному випадку, не може застосовуватися пункт 6.1. Договору №ЛТЛВ00822 щодо звільнення сторін від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо воно стало наслідком обставин непереборної сили, 3 огляду на відсутність входження до предмету розгляду застосування відповідальності до відповідача.

Також, вказаним пунктом договору передбачено, що сторона повинна повідомити іншу сторону протягом 72 годин з моменту настання відповідних обставин про їх настання. Проте, доказів направлення відповідного повідомлення відповідачем на адресу позивача матеріали справи не містять.

Більше того, строк оплати по заявленій у позові сумі у відповідача перед позивачем настав більш як за два місяці до початку збройної агресії росії проти України, що підтверджується Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), які підписані зі сторони відповідача уповноваженою особою (директор Мельник С.В.) без заперечень та будь-яких зауважень щодо наданих послуг з перевезення.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на підтвердження скрутного фінансового та майнового стану.

Відповідачем у якості доказів не подано до суду таких бухгалтерських документів як фінансові звіти та звіти про фінансові результати за 2021 роки. Проявом приховування власного майнового стану відповідача є також й неповідомлення суду про наявність/ відсутність нерухомого та рухомого майна, земельних ділянок, тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до Рішення Конституційного суду України 5-рп/2013 від 26.06.2013, до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення належать хвороба боржника або членів його сім`ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи - боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Разом з цим, відсутність грошових коштів не є виключною обставиною та має негативний вплив на фінансовий стан не лише заявника, а й стягувача у справі та здійснювану ним господарську діяльність.

Крім того, у відповідності до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частиною 1 статті 331 ГПК України, встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Також, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, розстрочка виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Таким чином, особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Приписами частини 1 статті 42 та частини 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що підприємництвом визнається самостійна, ініціативна та на власний ризик господарська діяльність, а відсутність у боржника необхідних коштів не може бути обставиною, що звільняє від господарсько-правової відповідальності за невиконання господарських зобов`язань.

Виходячи з наведених у Заяві обставин, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для її задоволення, оскільки зазначені у Заяві підстави не є виключними та вагомими, що унеможливлюють виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 331, 234, Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТЛ Сервіс Україна" про розстрочення виконання рішення Господарського суду м. Києва від 29.09.2022 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 29.12.2022

Суддя Борисенко І.І.